prop · H303156 · 2016-04-05 00:00:00 — Hänvisningen bör därför, i linje med Lagrådets synpunkter, vara dynamisk. Genom hänvisningen till artikel 15.2 i förordning (EG) nr 659/1999 i 5 § görs förordningens bestämmelser om preskriptionsavbrott tillämpliga i förhållandet mellan stödgivaren och stödmottagaren. Lagregelns syfte är att en fordran avseende återbetalning av stöd inte ska vara preskriberad enligt preskriptionslagens (1981:130) regler när återkravsskyldigheten följer av ett kommissionsbeslut (nämnda prop. s. 38). Hänvisningen bör därför, i linje med Lagrådets synpunkter, vara dynamisk. I 13 § finns bestämmelser om kontrollbesök som utförs av kommissionen i enlighet med förordning (EG) nr 659/1999. Lagrådet konstaterar att skyldigheten för berörda medlemsstater att medverka vid kontrollbesöket följer av förordningen. Eventuella ändringar i kommissionens befogenheter kan leda till att skyldigheter att medverka ändras i motsvarande mån utan att det, som Lagrådet framhåller, finns någon möjlighet för den nationella lagstiftaren att påverka detta. Hänvisningen till förordningen bör mot den bakgrunden och i enlighet med vad Lagrådet förordat vara dynamisk. Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte framfört några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: De krav på offentliggörande av infor- mation som ställs i gruppundantagsförordningarna ska iakttas (se t.ex. artikel 9.6 i kommissionens förordning [EU] nr 651/2014). Lagändringarna bör träda i kraft . Några övergångsbestämmelser behöver inte införas. Förslaget om hur ett yttrande från kommissionen ska behandlas i allmän domstol är av processrättslig natur. Utgångspunkten i svensk rätt när det gäller processrättslig lagstiftning är att nya regler ska tillämpas genast efter ikraftträdandet. 2015/16:156 7 Lagändringarna är nödvändiga på grund av de krav på öppenhet som ställs i . Kraven berör framför allt staten och de statliga myndigheter som hanterar dessa stöd. Utgångspunkten är att de eventuella kostnader som uppstår hos myndigheterna för att uppfylla skyldigheten att lämna uppgifter för offentliggörande kan rymmas inom befintliga ramar. För kommuner och landsting som genomför stödåtgärder innebär lagändringarna att även dessa i egenskap av stödgivare berörs av transparenskrav som ställs på staten. Med hänsyn till att kommunernas och landstingens stödgivning är begränsad, såvitt känt har endast ett fåtal stödåtgärder rapporterats till kommissionen, bedöms konsekvenserna vara försumbara. För kommuner och landsting medför ändringarna inte några inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. Lagändringarna bedöms sammantaget inte leda till några kostnadsökningar för det allmänna som inte kan hanteras inom befintliga ramar. Ändringarna bedöms inte heller medföra några konsekvenser för företagens arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler. Med olagligt stöd avses i denna lag stöd som lämnas i strid med genomförandeförbudet i artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). I paragrafens första stycke har lagens tillämpningsområde ändrats. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.3. Ändringen i första stycket är en följd av att det i lagen införts bestämmelser om stödåtgärder som regleras i förordningar om stöd av mindre betydelse som Europeiska kommissionen meddelat efter bemyndigande av rådet enligt artikel 109 i EUF-fördraget. Dessa förordningar utgör en del av och innehåller villkoren för statligt stöd som inte uppfyller samtliga kriterier i artikel 107.1 i EUF-fördraget, vilket är den artikel paragrafen tidigare hänvisade till. Andra stycket har ändrats redaktionellt. 4 § Av följer att den som ska betala tillbaka ett olagligt stöd ska betala ränta på stödbeloppet från den dag då stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då stödet betalas tillbaka. Om Europeiska kommissionen beslutar att ett olagligt stöd är förenligt med den inre marknaden följer av EU- rätten att stödmottagaren ska betala ränta på stödbeloppet från den dag då stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då Europeiska kommissionen meddelar beslutet. I kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av om genomförande av rådets förordning (EU) 2015/1589 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt finns bestämmelser om beräkning av ränta. Bestämmelserna ska tillämpas även i fall då kommissionen inte fattat något beslut i ärendet. Ändringen, som är redaktionell och har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter, behandlas i avsnitt 5.4. 5 § Preskription av en fordran som avser återbetalning av olagligt stöd avbryts, förutom på de sätt som framgår av 5 § preskriptionslagen (1981:130), på det sätt som avses i artikel 17.2 i rådets förordning (EU) 2015/1589 av om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Ändringen, som är redaktionell och har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter, behandlas i avsnitt 5.4. 2015/16:156 Upplysningsskyldighet och registerföring 12 a § Den som genomför en stödåtgärd som godkänts av Europeiska kommissionen eller som genom en förordning eller ett beslut av kommissionen undantagits från anmälningsskyldigheten i artikel 108.3 i EUF-fördraget ska i den omfattning som kommissionen bestämt 1.lämna uppgifter för offentliggörande och rapportering av stödåtgärden, och 2.föra register över stödåtgärden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om uppgifts- och registerskyldigheten i första stycket. Paragrafen, som är ny, syftar till att säkerställa att den som genomför stödåtgärder ska iaktta de krav som ställer på medlemsstaten . Övervägandena finns i avsnitt 5.2.3. I paragrafen föreskrivs i första stycket att den som genomför en stödåtgärd ska 1) lämna uppgifter för offentliggörande och rapportering av stödåtgärden och 2) föra register över stödåtgärden. Med den som genomför stödåtgärden avses den myndighet som har att besluta om stöd till enskilda företag. Skyldigheterna inträder när stödgivaren genomför en stödåtgärd som antingen godkänts av kommissionen eller som är undantagen från den anmälningsskyldighet som föreskrivs i artikel 108.3 i EUF-fördraget genom en förordning eller ett beslut som kommissionen meddelat. Ge- nom formuleringen ”i den omfattning som kommissionen bestämt” tydliggörs att det av kommissionens beslut att godkänna en stödåtgärd eller av ett beslut eller en förordning om undantag från anmälningsskyldigheten måste följa ett krav på offentliggörande, rapportering eller registerföring för att bestämmelsen ska vara tillämplig. Detta innebär t.ex. att skyldigheten i punkt 1 inte gäller genomförande av stödåtgärder som omfattas av kommissionens förordningar om stöd av mindre betydelse, s.k. de minimisstöd. Om det är fråga om behandling av personuppgifter ska personuppgiftslagen (1998:204) beaktas. Andra stycket innehåller en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om uppgifts- och registerskyldigheten i första stycket. 13 § När Europeiska kommissionen har beslutat om ett kontrollbesök enligt rådets förordning (EU) 2015/1589 har kommissionen rätt att få handräckning av för att genomföra följande åtgärder hos företag: 1.granska räkenskaper och andra affärshandlingar samt ta kopior av dessa handlingar, och 2.få tillträde till samtliga lokaler och markområden som utnyttjas av det berörda företaget. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av . ska inte underrätta företaget om en begäran om handräckning innan verkställighet sker. Därutöver gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet eller avhysning. Ändringen, som är redaktionell och har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter, behandlas i avsnitt 5.4. Yttrande från Europeiska kommissionen 14 § Ett yttrande som lämnats av Europeiska kommissionen med tillämpning av artikel 29.2 i rådets förordning (EU) 2015/1589 får i allmän domstol beaktas av rätten utan åberopande av part. Parterna ska ges tillfälle att yttra sig över yttran- Paragrafen är ny. Närmast före paragrafen har en ny rubrik införts. gandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter, inne- håller rättegångsbestämmelser för allmän domstols behandling av ett ytt- rande från kommissionen enligt artikel 29.2 i förordning (EU) 2015/1589. Av första meningen följer att rätten, även i andra mål än mål enligt denna lag, får beakta ett yttrande från kommissionen även om ingen av parterna har åberopat yttrandet. Det finns ingen skyldighet för rätten att skjuta upp sitt avgörande i väntan på ett yttrande. Rätten är inte skyldig att beakta ett yttrande som kommit in till rätten innan denna skilt målet eller ärendet från sig. Skulle ett yttrande komma in först därefter, får ytt- randet lämnas utan avseende och läggas till handlingarna. Av andra meningen följer att parterna ska beredas tillfälle att yttra sig över ett yttrande från kommissionen. Ikraftträdandebestämmelsen behandlas i avsnitt 6. Sammanfattning av promemorians förslag I promemorian lämnas förslag till kompletterande lagstiftning med anled- ning av den modernisering av Europeiska unionens regler om statligt stöd som slutfördes och som syftade till att göra stödgivningen Det föreslås att det i lagen om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler införs en skyldighet för den som vidtar en stöd- åtgärd att till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna uppgifter för offentliggörande och uppföljning av stödåtgärden och att föra register över åtgärden. Det föreslås också en bestämmelse om hur en allmän domstol ska beakta ett yttrande från Europeiska kommissionen som rör tillämpningen av . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler dels att 1 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 12 § ska lyda ”Upplysningsskyldighet och registerföring”, dels att det ska införas två nya paragrafer, 12 a och 14 §§, och närmast före 14 § en ny rubrik av följande lydelse. Denna lag gäller för statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). Med olagligt stöd avses i denna lag stöd som lämnas i strid med genomförandeförbudet i artikel 108.3 i EUF-fördraget. Denna lag innehåller bestämmelser om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler. Med olagligt stöd avses i denna lag stöd som lämnas i strid med genomförandeförbudet i artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). Den som vidtar en stödåtgärd som godkänts av Europeiska kommissionen eller som genom en förordning eller ett beslut av kommissionen undantagits från anmälningsskyldigheten i artikel 108.3 i EUF-fördraget ska 1.till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna uppgifter för offentliggörande och uppföljning av stödåtgärden, och 2.föra register över stödåtgär- Yttrande från Europeiska kommissionen I allmän domstol får rätten, utan åberopande av part, beakta ett yttrande som har lämnats av Europeiska kommissionen med tillämpning av artikel 23 a i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget i lydelsen enligt förordning (EU) nr 734/2013 av om ändring av förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget. Parterna ska ges tillfälle att yttra sig över yttrandet. Denna lag träder i kraft . Följande remissinstanser har yttrat sig över promemorian: ombudsmän, , , Kammarrätten i , Justitiekanslern, , , , , i , i , i , i län, i , i , i , i , i , i , i län, Havs- och vattenmyndigheten, , , , , Transportstyrelsen, Verket för innovationssystem, , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, , , , , Västra , , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, vid , , Kommuner och Landsting, Svenskt näringsliv och Företagarna. Följande remissinstanser har avstått från att yttra sig över promemorian: och Rådet för Europeiska socialfonden i . Följande remissinstanser har inte yttrat sig över promemorian: , i , läns landsting, Falu kommun, kommun, kommun, samt . Förslag till lag om ändring i lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler dels att 1, 4, 5 och 13 §§ ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 12 § ska lyda ”Upplysningsskyldighet och registerföring”, dels att det ska införas två nya paragrafer, 12 a och 14 §§, och närmast före 14 § en ny rubrik av följande lydelse. Denna lag gäller för statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). Med olagligt stöd avses i denna lag stöd som lämnas i strid med genomförandeförbudet i artikel 108.3 i EUF-fördraget. Denna lag innehåller bestämmelser om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler. Med olagligt stöd avses i denna lag stöd som lämnas i strid med genomförandeförbudet i artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). Av följer att den som ska betala tillbaka ett olagligt stöd ska betala ränta på stödbeloppet från den dag då stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då stödet betalas tillbaka. Om Europeiska kommissionen beslutar att ett olagligt stöd är förenligt med den inre marknaden följer av att stödmottagaren ska betala ränta på stödbeloppet från den dag då stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då Europeiska kommissionen meddelar beslutet. I kapitel V i kommissionens för- I kapitel V i kommissionens för- ordning (EG) nr 794/2004 av den ordning (EG) nr 794/2004 av den rådets förordning (EG) nr 659/1999 rådets förordning (EU) 2015/1589 om tillämpningsföreskrifter för ar- om tillämpningsföreskrifter för ar- tikel 93 i EG-fördraget finns be- tikel 108 i fördraget om Europeiska stämmelser om beräkning av ränta. Bestämmelserna ska tillämpas även i fall då kommissionen inte fattat (EU) 2015/2282, finns bestämmel- något beslut i ärendet. ser om beräkning av ränta. melserna ska tillämpas även i fall 12 a §Den som genomför en stödåtgärd som godkänts av Europeiska kommissionen eller som genom en förordning eller ett beslut av kommissionen undantagits från anmälningsskyldigheten i artikel 108.3 i EUF-fördraget ska i den omfattning som kommissionen bestämt1. lämna uppgifter för offentliggörande och rapportering av stödåtgärden, och2. föra register över stödåtgärden.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om uppgifts- och registerskyldigheten i första stycket.Preskription av en fordran som avser återbetalning av olagligt stöd avbryts, förutom på de sätt som framgår av 5 § preskriptionslagen (1981:130), på det sätt som avses i artikel 17.2 i rådets förordning (EU) 2015/1589 av om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i den ursprungliga lydelsen. då kommissionen inte fattat något beslut i ärendet. 5 § Preskription av en fordran som avser återbetalning av olagligt stöd avbryts, förutom på de sätt som framgår av 5 § preskriptionslagen (1981:130), på det sätt som avses i artikel 15.2 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget. har beslutat om ett kontrollbesök har beslutat om ett kontrollbesök enligt rådets förordning (EG) nr förordning (EU) 659/1999 av om 2015/1589, i den ursprungliga ly- delsen, har kommissionen rätt att 93 i EG-fördraget har kommiss- få handräckning av Kronofogde- ionen rätt att få handräckning av följande åtgärder hos företag: 1. granska räkenskaper och andra affärshandlingar samt ta kopior av dessa handlingar, och 2. få tillträde till samtliga lokaler och markområden som utnyttjas av det berörda företaget. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av . ska inte underrätta företaget om en begäran om handräckning innan verkställighet sker. Därutöver gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet eller avhysning. Yttrande från Europeiska kommissionen Ett yttrande som lämnats av Europeiska kommissionen med tillämpning av artikel 29.2 i rådets förordning (EU) 2015/1589, i den ursprungliga lydelsen, får i allmän domstol beaktas av rätten utan åberopande av part. Parterna ska ges tillfälle att yttra sig över yttrandet. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och Ändringar i lagen om tillämpning av Europeiska unionens statsstöds- Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens stats- Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige , biträdd av ämnesrådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagen om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler görs hän- visningar till rådets förordning (EU) 2015/1589 av om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt till kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av om genomförande av rådets förordning (EU) 2015/1589 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Hänvisningarna till respektive EU-förordning gäller förordningen i en viss angiven lydelse, s.k. statiska hänvisningar. En följd av denna hän- visningsteknik är att den nationella författningen normalt behöver ändras varje gång EU-bestämmelsen ändras. Som skäl för valet av hänvisningsteknik anges i remissen att de EU- bestämmelser som hänvisningarna gäller har ett materiellt innehåll. EU-rättsliga regler har företräde framför avvikande nationella regler. har ofta direkt effekt i medlemsstaterna, dvs. inför svenska myndigheter åberopa EU-regler, även om inte har införlivat dem i vår rättsordning. Det synes från konstitutionella utgångspunkter inte föreligga något hinder mot att lagstiftaren väljer en teknik för hänvisning till EU-rätts- akter som, utan ytterligare lagstiftning, omfattar också eventuella änd- ringar av rättsakten. Lagrådet har också accepterat en sådan hänvisnings- Ett annat problem uppkommer när bestämmelser i en EU-rättsakt genom hänvisning görs tillämpliga, utöver sina inom reglerade till- lämpningsområden, även i situationer som inte omfattas av och där en tillämpning inte heller följer av . I sådana fall krävs Enligt Gröna boken, Riktlinjer för författningsskrivning (Ds 2014:1), ska statiska hänvisningar göras till direktiv som ger den svenska författ- ningstexten materiellt innehåll. Även när det gäller motsvarande hänvis- ningar till EU-förordningar är utgångspunkten att hänvisningarna ska vara statiska. Enligt riktlinjerna kan det dock i vissa fall finnas skäl att använda en annan hänvisningsteknik. Om det är fråga om en upplysningsbestämmelse, som inte tillför författningstexten materiellt innehåll, behöver hänvisningen inte ange vilken lydelse av rättsakten som avses. Frågan är om det är lämpligt att upprätthålla en så stark presumtion för att hänvisningar ska vara statiska som riktlinjerna ger uttryck för eller om dessa behöver justeras eller kompletteras. Med hänsyn till den stora mängd EU-rättsakter som kompletteras av eller genomförs i svenska författningar kan det leda till stor arbetsbörda för lagstiftaren om hänvisningarna till EU-rättsakter görs statiska. Utgångspunkten är att lagstiftaren måste överväga om svenska författningar behöver ändras när en rättsakt införs eller ändras. Statiska hänvisningar kan leda till oklarheter eller brister i lagstiftningen, om lagstiftaren inte uppdaterar en hänvisning till en EU-rättsakt. Om statiska hänvisningar blir vanliga ökar risken för förbiseenden av detta slag. Dessutom leder statiska hänvisningar till att lagar kan behöva ändras endast för att en hänvisning ska uppdateras till en senare lydelse av rättsakten utan att några överväganden i sak aktualiseras. Det är inte givet att den samlade svenska regleringen inom ett område blir enklare att tillämpa och mer lättillgänglig om varje hänvisning till en EU-rättsakt som ger en svensk bestämmelse materiellt innehåll begränsas till en viss lydelse av rättsakten. Lagrådet har i tidigare yttranden exempelvis ifrågasatt om det är lämpligt att använda en statisk hänvisning när en svensk myndighet pekas ut som behörig att utöva tillsyn i enlighet med vad som följer av en viss förordning. En dynamisk hänvisning kan då vara lämpligare, även om den svenska författningen kan behöva ändras , till exempel om den utpekade myndigheten genom rättsakten ges nya uppgifter som lämpligen bör anförtros någon annan myndighet. Även när det gäller bestämmelser som pekar ut en viss domstol att pröva tvister eller överklaganden enligt någon angiven rättsakt kan det sättas i fråga om inte en dynamisk hänvisning ofta är att föredra. Det ligger dock i öppen dag att hänvisningar till EU-rättsakter aktualiseras i en komplex rättslig miljö och i så många olika situationer att det inte är möjligt att ge uttömmande anvisningar om valet av hänvisningsteknik. För att regleringen ska bli tydlig bör en konsekvensanalys göras vid valet av hänvisningsteknik och redovisas för var och en av de hänvisningar som görs. Särskilt bör belysas hur det nationella regelsystemet faktiskt ändras genom hänvisningen och hur ändringar av rättsakten kan komma att påverka den nationella regleringen. Det sagda innebär att det ofta finns anledning att undvika att genom definitioner koppla rättsakten i en viss angiven lydelse till olika författningsbestämmelser. 4 och 5 §§ I paragraferna finns bestämmelser om beräkning av ränta vid återbetalning av olagligt stöd (4 §) och preskription av en fordran som avser olagligt stöd (5 §). Bestämmelserna ändras till följd av att de förordningar som det hänvisas till har fått nya titlar. Förordningarna har dock inte ändrats i sak. Genom remissens förslag görs hänvisningarna till de två förordningarna statiska. Hänvisningarna var tidigare dynamiska. Som skäl för att hänvisningarna har gjorts statiska har anförts att de ger bestämmelserna ett materiellt innehåll i de fall återbetalningsskyldigheten inte grundas på ett beslut av kommissionen. Om kommissionen i ett förfarande för granskning av olagligt stöd kommer fram till att stödet inte är förenligt med den inre marknaden ska kommissionen besluta att medlemsstaten ska återkräva stödet. förefaller inte ha uttalat att medlemsstaterna är skyldiga att återkräva stöd som lämnats i strid med genomförandeförbudet när kommissionen inte har fattat ett sådant beslut. Domstolen har emellertid upprepade gånger förklarat att ett stöd som har beviljats i strid med genomförandeförbudet i princip ska återbetalas i enlighet med interna processrättsliga bestämmelser. Mot denna bakgrund har bedömningen gjorts att det finns en direkt på unionsrätten grundad skyldighet för stödmottagare att återbetala olagligt stöd. Denna unionsrättsliga princip om återbetalningsskyldighet är direkt tillämplig i medlemsstaterna.