prop · H30395 · 2016-03-08 00:00:00 — Utredningen menar att ett krav på att årsberättelsen är godkänd innan ersättning betalas ut och att fattar ett formellt och överklagbart beslut om ersättningen, bör bidra till att alla ombud ger in en årsberättelse och är mer noggranna med att den ska uppfylla de i förordningen uppställda kraven. Regeringen konstaterar att relativt har förflutit sedan utredningen ägde rum och att det inte framförs missnöje mot systemet från begravningsombuden eller andra. Det finns inte heller några andra indikationer på att det finns ett behov av att ändra det nuvarande systemet och införa en reglering om vem som ska fastställa ersättningen. När det gäller kostnader för utbildning är det emellertid inte rimligt att ombuden själva ska lägga ut pengar för kurser m.m. och få tillbaka detta i efterhand. Regeringen anser därför att det i lagen bör införas en bestämmelse om att församlingen ska bekosta utbildning för sina respektive begravningsombud samt att utbildningen ska utgöra en kostnad för begravningsverksamheten. När det gäller () tveksamhet kring detta delar regeringen åsikten att det är viktigt att församlingen inte styr begravningsombudets utbildning eftersom denne ska bevaka de intressen som personer som inte är medlemmar i har. Det bör dock framhållas att församlingen har betalat ersättning till begravningsombuden för deras utbildningskostnader, och att det inte finns några indikationer på att den ordningen medför att församlingen styr utbildningarna. Det förhållandet att utbildningskostnaden bör utgöra en kostnad för begravningsverksamheten talar även för att något sådant problem inte bör uppkomma. Regeringen kommer att på förordningsnivå bl.a. precisera vilka som ska ansvara för begravningsombudens utbildning och hur kostnaden för detta praktiskt ska hanteras. Prövning av nya begravningsmetoder Regeringens bedömning: Det bör inte införas bestämmelser i begravningslagen som möjliggör för regeringen att tillåta andra begravningsmetoder än de som framgår av lagen. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens Utredningen föreslår bl.a. att det i begravningslagen ska införas bestämmelser som ger regeringen möjlighet att genom förordning tillåta andra begravningsmetoder än de som framgår av begravnings- Remissinstanserna är positiva till utredningens förslag eller har inte haft några invändningar mot det. Skälen för regeringens bedömning: Av svensk lagstiftning framgår Prop. 2015/16:95 att det finns två sätt att ta hand om kroppen (stoftet) efter döden. Antingen gravsätts stoftet i en kista – jordbegravning – eller så förbränns det till aska som sedan gravsätts – kremering. Andra begravningsmetoder finns inte reglerade i . Av 5 kap. 1 § begravningslagen (1990:1144) framgår att den avlidnas önskan om kremering och gravsättning såvitt är möjligt bör följas av den som i egenskap av anhörig eller närstående eller annars ordnar med gravsättningen. Bestämmelsens syfte är alltså att den avlidnas önskemål ska vara vägledande i alla frågor som rör kremering och gravsättning. Det kan dock finnas praktiska och ekonomiska hinder som innebär att önskemålen inte kan uppfyllas (prop. 1990/91:10 s. 93). Valmöjligheten är således inte total och de begravningsformer som finns reglerade i svensk lagstiftning, dvs. jordbegravning och kremering, är de som står till buds. Ny teknik kan komma att möjliggöra nya sätt att ta hand om avlidna. Eventuell användning av sådana tekniker medför existentiella och etiska frågor som kräver noggranna överväganden. Som framhålls av utredningen måste även miljömässiga och ekonomiska aspekter vägas in. Ett uttryck för betydelsen av dessa frågor är att det i lag detaljerat regleras hur avlidna ska tas om hand och det ytterst är staten som ansvarar för att avlidna behandlas med värdighet och att hanteringen i övrigt är försvarbar. Regeringen anser att om nya begravningsmetoder ska införas bör detta ske genom att de regleras i begravningslagen. Ändring av lagstiftning föregås normalt av att en utredning tillsätts och att utredningens förslag remitteras. Hela processen innebär att frågan ges en allsidig belysning. Därmed får regeringen och ett gediget underlag för sitt ställningstagande. Regeringen anser vidare att det inte är möjligt att förutse vilka särskilda regler som bör gälla för en ny begravningsmetod, som man inte kan beskriva i detalj. Mot bakgrund av detta bör det inte införas bestämmelser i begravningslagen som möjliggör för regeringen att tillåta andra begravningsmetoder. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft i fråga om avskaffandet av systemet med reglering av kostnader vid gravsättning (s.k. begravningsclearing) och ersättningssystemet för när gravsättning på gravplats eller motsvarande tillhandahålls av den som innehar enskild begravningsplats eller den som innehar allmän begravningsplats utan att vara huvudman. Övriga lagändringar ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Inga övergångsbestämmelser behövs. 2015/16:95 Utredningens förslag: Förslaget från utredningen om begravningsclearing överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens förslag till ikraftträdandedatum har dock ändrats beträffande vissa bestämmelser från till . När det gäller de förslag som lämnats av begravningsutredningen och utredningen om vissa begravningsfrågor har de förslagna ikraftträdandedatumen justerats. Remissinsatserna: Remissinstanserna kommenterar inte förslaget från utredningen om begravningsclearing. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna bör träda i kraft , förutom när det gäller bestämmelserna i 9 kap. 10 och 11 §§ begravningslagen om avskaffandet av begravningsclearing och ersättningssystemet för när gravsättning på gravplats eller motsvarande tillhandahålls av den som innehar enskild begravningsplats eller den som innehar allmän begravningsplats utan att vara huvudman. Den första enhetliga begravningsavgiftsatsen för all begravningsverksamhet som bedrivs under huvudmannaskap kommer nämligen att fastställas och tillämpas första gången (prop. 2012/13:120 s. 134). Det saknas skäl att låta begravningsclearingen upphöra innan den enhetliga begravningsavgiftssatsen tillämpas . För att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska ha möjligt att föreskriva om ersättning som clearingsystemet fortsätter att gälla behövs olika ikraftträdandedatum för bestämmelserna i lagen. Regeringen bedömer att det inte finns något behov av särskilda övergångsbestämmelser. medföra en marginellt ökad arbetsinsats och kommer att rymmas inom befintliga anslagsramar. Förslaget om avskaffande av clearingsystemet minskade administrationskostnader för begravningsverksamhetens kommuner ska lämna vissa uppgifter till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bedöms inte medföra någon större ekonomisk eller administrativ belastning för huvudmännen Förslaget om återvinning av metaller som inte kremering bedöms medföra positiva effekter för miljön. Utredningarnas bedömningar överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Flera av länsstyrelserna, bl.a. länsstyrelserna i tillsynsansvar för återvinningsförfarandet innebär ett omfattande arbete och att det behövs ökade resurser för att tillgodose tillsynsansvaret. lyfter fram de kostnadsbesparande effekter som förslaget om avskaffande av clearingsystemet medför. Skälen för regeringens bedömning Begravningsfrågor hanteras av sju länsstyrelser. Förhållandet att länsstyrelsernas tillsynsansvar för begravningsverksamheten i landet även kommer att omfatta återvinningsförfarandet bedöms kräva en marginellt ökad arbetsinsats hos länsstyrelserna. Den ökade tillsynen avser i huvudsak uppgiften att se till att det ekonomiska utfallet från metallåtervinningen beräknas på rätt sätt samt kommer Allmänna arvsfonden till del. Sammanfattningsvis bedömer regeringen, till skillnad från bl. a. länsstyrelserna i och , att förslaget bör kunna genomgöras inom ramen för befintliga anslag. Konsekvenser för begravningsverksamhetens huvudmän Huvudmännen för begravningsverksamheten har kostnader hänförliga till nuvarande hantering av metallföremål som inte förbränts vid kremering. De kostnader som förslaget om återvinning kan medföra härrör från betalning till återvinningsföretag för deras tjänster. Denna kostnad kan troligen variera beroende på om företaget, förutom att se till att metallen återvinns, också ska samla in och sortera metallföremålen. Det bör dock framhållas att sortering redan sker i krematoriernas verksamhet och förslaget borde därför inte medföra ytterligare kostnader för krematorierna. Vidare kan det uppstå mindre kostnader för t.ex. kärl för förvaring av metallerna. Sammantaget bedöms dock kostnaderna för hantering av metaller som ska återvinnas inte bli högre än kostnaderna för nuvarande hantering. För det fall en huvudmans kostnader skulle överstiga intäkten från återvinningen ska huvudmannen stå för den kostnaden. Den kostnaden för återvinningen får anses vara ett led i kremeringsförfarandet och därmed finansieras genom begravningsavgiften. Förslaget om återvinning av metaller innebär att krematorierna ska återvinna metallföremål som inte förbränts vid kremeringen i stället för att gräva ned dem. Förslaget bör inte leda till ökade arbetsinsatser för personalen vid krematorierna. Tvärtom förväntas den nya hanteringen medföra en mindre arbetsinsats. De arbetsuppgifter som återvinning medför kan exempelvis vara att förvara metallföremålen i avvaktan på transport till återvinningscentral och att se till att ersättningen från återvinningen redovisas och tillförs Allmänna arvsfonden. Sammantaget bedöms att återvinningsförfarandet kommer att vara kostnadsneutralt för krematorierna. När det gäller förslaget om avskaffande av clearingsystemet konstateras att huvudmännen har kostnader för att administrera clearingsystemet, framför allt handlar det om kostnader för fakturaadministration. 2015/16:95 bedömer att administrationskostnaderna för clearingtransaktionerna mellan deras huvudmän lågt räknat uppgår till . Beräkningarna är då gjorda utifrån en genomsnittlig administrationskostnad på per clearingtransaktion och 20 000 transaktioner. har lämnat uppgift till utredningen om begravningsclearing att administrationskostnaderna uppgår till . kommun har beräknat sina administrationskostnader för begravningsclearing till . Förslaget innebär att kostnader för gravsättning tas upp i den egna verksamheten oavsett om den som gravsatts var folkbokförd inom huvudmannens förvaltningsområde eller inte. Detta innebär endast ett marginellt merarbete i jämförelse med den redovisning som måste göras i nuvarande system med begravningsclearing. Sammantaget bör alltså administrationskostnaderna för huvudmännen minska med åtminstone . För huvudmännen för begravningsverksamheten innebär förslaget om en ny ersättningsmodell till de som innehar begravningsplats utan att vara huvudman även ett åläggande för huvudmännen att till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som behövs för att meddela föreskrifter om de ersättningsbelopp som ska betalas till innehavare av enskilda begravningsplatser och församlingar som innehar allmänna begravningsplatser utan att vara huvudmän, om de tillhandahåller gravsättning på gravplats eller motsvarande. Detta kan väntas leda till vissa arbetsinsatser hos huvudmännen. De uppgifter som ska lämnas får emellertid betraktas som sådana som förvaltningarna bör känna till och utan större svårigheter kunna redovisa. Eventuella kostnader för detta arbete får därför bekostas inom ramen för begravningsverksamheten. Konsekvenser för övriga aktörer Ett avskaffande av clearingsystemet kommer liksom lyft fram innebära att och inte behöver lägga resurser på att besvara frågor om tillämpningen av systemet. Detta medför således en minskad administrativ belastning för dem. Att metaller som inte förbränts vid kremering återvinns i stället för att grävas ned i marken bedöms få en positiv inverkan på miljön. Återvinningen av metallerna bör också bidra till att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Förslagen bör inte medföra några konskevenser för andra aktörer än de som tagits upp i detta avsnitt. Slutligen bedöms förslagen inte heller ha några konskevenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet eller för jämställdhet mellan kvinnor och män. 10.1Förslaget till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) 5 kap. 6 § Sådana delar av stoftet som inte har förbränts vid kremeringen ska tillföras askurnan. Metall som inte har förbränts vid kremeringen ska skiljas från askan efter stoftet och återvinnas. Utsortering får inte göras efter det att askan tillförts askurnan. Metallerna ska återvinnas genom att metallerna upparbetas till nya produkter, material eller ämnen som inte ska användas som bränsle eller fyllnadsmaterial. Innehavaren av krematoriet ska tillföra Allmänna arvsfonden ersättning från återvinningen efter att innehavarens kostnader för återviningen dragits av. Om kostnaderna för återvinningen överstiger intäkterna, ska huvudmannen för begravningsverksamheten stå för den kostnaden. Detta utgör en kostnad för begravningsverksamheten. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 4.1, innehåller bestämmelser om hantering av metaller som inte förbränts vid kremering och hanteringen av eventuell ersättning från återvinningen. I första stycket görs endast en ändring av språklig karaktär. I ett nytt andra och tredje stycke framgår att metaller som inte förbränts vid kremering och som skiljts från askan ska återvinnas. Utgångspunkten är att askberedningen ytterst avgör vad som utgör en del av askan. Askan får inte sorteras efter att den tillförts askurnan. Återvinning ska enbart ske genom materialåtervinning. Det innebär att metallerna bl.a. inte får återanvändas eller förberedas för sådan användning (4 § avfallsförordningen [2011:927]). I paragrafen införs ett fjärde stycket som innebär att eventuell ersättning från återvinningen ska tillföras Allmänna arvsfonden. Ersättningen utgör metallens värde med avdrag för återvinningsföretagets kostnader. Innan ersättningen överförs till fonden får innehavaren av krematoriet göra avdrag för de eventuella kostnader som denne haft i samband med återvinningen. Sådana kostnader kan exempelvis avse inköp av kärl för förvaring av metaller som ska återvinnas. Om dessa kostnader överstiger intäkten från återvinningen ska huvudmannen för begravningsverksamheten stå för den kostnaden. Kostnaden är ett led i kremeringsförfarandet och finansieras därmed genom begravningsavgiften. En annan kostnad som kan uppkomma är om återvinningsföretagets kostnader överstiger metallens värde. Även denna kostnad får anses vara ett led i kremeringsförfarandet och belasta begravningsverksamheten. 9 kap. 11 § Tillhandahålls gravsättning på gravplats eller motsvarande av den som innehar en enskild begravningsplats eller av den som innehar en allmän begravningsplats utan att vara huvudman, ska den huvudman som avses i 6 § lämna ersättning till Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.2, får en ny lydelse. språkliga justeringar innebär den ändrade lydelsen att kopplingen mellan ersättning och tjänsterna i 9 kap. 6 § inte längre finns kvar. ersättning utgå för gravsättning på gravplats eller motsvarande. motsvarande avses att gravplatsen inte är bestämd, vilket den inte är på minneslundar eller askgravlundar. Ändringen innebär även att ersättning ska utgå till innehavare av en allmän begravningsplats som inte är huvudman. 9 kap. 12 § samt och kommuner ska på medium för automatiserad behandling till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som behövs för att meddela föreskrifter om den ersättning som anges i andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om den ersättning som ska betalas när gravsättning på gravplats eller motsvarande tillhandahålls enligt 11 § och om de uppgifter som ska lämnas enligt första stycket. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.2, har genomgått ändringar av språklig och redaktionell karaktär. Därutöver införs det en ny bestämmelse i första stycket om att samt och kommuner ska lämna de uppgifter som behövs för att meddela föreskrifter om ersättningen (och kommuner är de enda kommunala huvudmännen för begravningsverksamheten). De uppgifter som avses i bestämmelsen är t.ex. begravningsverksamhetens kostnader, antalet gravplatser som är eller har varit upplåtna med gravrätt inom respektive förvaltningsområde samt kostnader för kremationsverksamheten. Församlingarna och de kyrkliga samfälligheterna ska lämna in sina uppgifter till centralt, som sammanställer uppgifterna och sin tur redovisar dessa till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Andra stycket motsvarar paragrafens tidigare lydelse med den skillnaden att ersättningen inte längre kopplas till de tjänster som tillhandahålls enligt 9 kap. 6 §. I stället ska ersättning lämnas i enlighet med de föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen meddelar för när gravsättning tillhandahålls på gravplats eller motsvarande. Vidare anges inte längre inom vilken tidsintervall ersättningen ska ses över. Ändringen är en följd av att systemet med reglering av kostnader vid gravsättning (s.k. begravningsclearing) avskaffas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 9 kap. 14 § ska på medium för automatiserad behandling underrätta regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer om respektive huvudmans beräknade kostnader för det följande beskattningsåret. Sedan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har föreskrivit vilken avgiftssats som ska gälla, ska regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, på samma sätt underrätta om den avgiftssats som ska gälla för det följande beskattningsåret och respektive huvudmans andel av de totala kostnaderna. ska till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna de ytterligare uppgifter som behövs för att föreskriva vilken avgiftssats som ska gälla. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om de uppgifter som ska lämnas. Bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter när kommun är huvudman finns i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. I paragrafen görs endast ändringar av språklig och redaktionell karaktär. Paragrafens har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 10 kap. 7 § Begravningsombudet har rätt till skälig ersättning för sitt arbete och sina utlägg. Ersättningen betalas av församlingen och utgör en kostnad för begravningsverksamheten. I paragrafen görs endast en språklig justering. 10 kap. 7 a § Församlingen ska bekosta begravningsombudets utbildning. Utbildningen utgör en kostnad för begravningsverksamheten. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 6, är ny och innebär att kostnaden för begravningsombudens utbildning ska bekostas av församlingen. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden Allmänna arvsfonden består av egendom som tillfallit fonden genom −förmånstagarförordnande i försäkringsavtal, −ersättning från återvinning enligt 5 kap. 6 § andra stycket begravningslagen (1990:1144), −skifte enligt 32 kap. 14 § aktiebolagslagen (2005:551), eller Det som sägs om egendom som har tillfallit fonden genom arv gäller också egendom som har tillfallit fonden enligt 1 kap. 11 § i den upphävda lagen (1937:81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo eller enligt 2 kap. 4 § lagen (2015:417) om arv i internationella situationer. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 4.2, införs i första stycket en hänvisning till 5 kap. 6 § begravningslagen (1990:1144). Ändringen innebär att ersättning från återvinning av metaller som inte förbränts vid kremering ska tillfalla Allmänna arvsfonden. Paragrafen har även genomgått ändringar av språklig och redaktionell karaktär. Sammanfattning av betänkandet Några begravningsfrågor (SOU 2009:79) Enligt dagens regler ska begravningsombuden begära ersättning för sitt arbete och sina kostnader hos var och en av huvudmännen inom verksamhetsområdet. Utredningen föreslår att reglerna ändras så att ska fastställa begravningsombudens ersättning och att huvudmannen därefter verkställer utbetalningen. Utredningen föreslår att även kostnader för begravningsombudens utbildning ska betalas av huvudmännen. Denna lag föreslås träda i kraft . Lagförslag i betänkandet (SOU 2009:79) Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) Härigenom att 10 kap.7 § begravningslagen (1990:1144) ska ha följande lydelse. Ombudet har rätt till skälig ersättning för sitt arbete och sina kostnader. Ersättningen betalas av församlingen och utgör en kostnad för begravningsverksamheten. Ombudet har rätt skälig ersättning för sitt arbete och sina kostnader. Ersättningen fastställs av , betalas av huvudmannen och utgör en kostnad för begravningsverksamheten. Också kostnader för ombudets utbildning ska betalas av huvudmannen. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanserna (2009:79) Efter remiss har yttrande över betänkandet Några begravningsfrågor (SOU 2009:79) lämnas av , Hovrätten för , Kammarrätten i , , , , , i , i län, i , i län, i , i , i , i , i , , , stöd och trossamfund, , kommun, läns landsting, läns landssting, , läns landsting, läns landsting, läns landsting, , , , , , , (f.d. ), , , , , stift, , stift, , stift, stift, , , stift, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, Lunds kyrkliga samfällighet, Bollnäs- kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, och Väne-Rys kyrkliga samfällighet, , , , , kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, Danmark-Funbo kyrkliga samfällighet, , kyrkliga samfällighet, Sollefteå-Boteå kyrkliga samfällighet, , kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, Toarps kyrkliga samfällighet, församling, , Bro kyrkliga samfällighet, , , med , Håsjö kyrkliga samfällighet (f.d. Stugun-Borgvattnets kyrkliga samfällighet), , kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, , begravningsbyråers förbund, Fonus, Föreningen , kyrkokamerala förening, , Delegationen för romska frågor, , , Mångkulturellt centrum, kristna råd, och buddhistiska samarbetsråd. Följande instanser har beretts tillfälle att yttra sig, men har förklarat sig avstå eller har inte kommit in med något yttrande. , , , , Kommuner och Landsting, , , landsting, , Västra , läns landsting, , , , , , kyrkliga samfällighet, , kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, Åmåls kyrkliga samfällighet, , , , pastorats kyrkliga samfällighet, , , , Hultfreds kyrkliga samfällighet, , kyrkliga samfällighet, Gästtorps kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, , kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, , , Skärstads kyrkliga församling, kyrkliga samfällighet, Norra Kyrketorps kyrkliga samfällighet, Ryssby-Åby kyrkliga samfällighet, Klinte kyrkliga samfällighet, Films kyrkliga samfällighet, , , , kyrkliga samfällighet, , kyrkliga samfällighet, Nykils pastorats kyrkliga samfällighet, , Sunds kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, församling, , , Blomskog-Tankils kyrkliga samfällighet, kyrkliga samfällighet, Sverigefinländarnas delegation, Samarbetsorgan för etniska organisationer i , , Judiska centralrådet och Föreningen . Därutöver har yttrande kommit in från kyrkliga samfällighet, , , i kyrkliga samfällighet, , Västra Tunhems kyrkliga samfällighet, , i Ö. Emmislöv, , , stifts församlingsombud, i stift, i stift, , samt några privatpersoner. Sammanfattning av betänkandet Begravning – återvinning, nya begravningsmetoder och enhetlig begravningsavgiftssats (SOU 2013:82) Återvinning av metaller efter kremering