prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — åtgärder för att hålla perioden av överskridande så kort som möjligt. Rening av avloppsvatten (ärendenummer /2130, mål C-438/07) Kommissionen yrkade i en ansökan om stämning fastställelse av att brutit mot artiklarna 5.2, 5.3 och 5.5 i direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. Detta genom att inte ha tillsett att samtliga utsläpp från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse med över 10 000 personekvivalenter (pe) som släpps ut direkt i känsliga områden eller deras avrinningsområden uppfyller de tillämpliga kraven i bilaga 1 till direktivet. medgav att 37 av sammanlagt 141 aktuella reningsverk inte uppfyller tillämpliga krav på kväverening enligt bilaga 1 till direktivet men bestred kommissionens talan i övrigt. meddelade dom i målet och biföll kommissionens talan beträffande de 37 reningsverk vilka medgett inte uppfyller direktivets krav men ogillade kommissionens talan såvitt avsåg resterande 104 reningsverk. ställde kommissionen i en skrivelse frågor om vilka åtgärder vidtagit för att efterfölja dom. förklarade regeringen sammanfattningsvis att det pågick ett intensivt arbete för att säkerställa att domen efterlevs. besvarade ett antal kompletterande frågor från kommissionen och överlämnade en lägesrapport till kommissionen . Kommissionen anförde i en formell underrättelse att den erhållit ofullständiga uppgifter om de åtgärder som vidtagits av regeringen för att följa dom samt erinrade om kommissionens möjlighet att väcka talan om ekonomiska sanktioner vid domstolen. anförde i svar bl.a. följande. som har förflutit sedan dom har åtgärdat huvuddelen av de anläggningar som konstaterats inte leva upp till avloppsreningsdirektivets krav på kväverening. pågår ett intensivt arbete med att åtgärda återstående reningsverk. Till svaret fogades bilagor där nuvarande kvävereningsgrad, belastnings- och retentionsberäkningar samt i förekommande fall tidplan för pågående ombyggnationer tydligt framgår. Kompletterande information om hur ärendet fortskrider har överlämnats till kommissionen , , , och . Direktiv /60/EG om upprättande av en ram för unionens åtgärder på vattenpolitikens område samt klagomål angående genomförandet av direktivet (ärendenummer /2239) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte fullständigt, eller på ett felaktigt sätt, har införlivat artiklarna 2, 4, 5, 9, 10, 11 och 13 samt bilagorna VII, VIII, IX och X i direktiv /60/EG om upprättande av en ram för unionens åtgärder på vattenpolitikens område. Kommissionen hänvisade även till ett klagomål (ärendenummer /4643) om sätt att implementera direktivet när det gäller begreppet vattentjänster. Kommissionen ansåg att definitionen av vattentjänster i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster är för begränsad. svarade kommissionen och uppgav i huvudsak följande. Direktivet är ett s.k. ramdirektiv. Enligt ingressen, punkten 18, kräver unionens vattenpolitik en klar och tydlig, effektiv och enhetlig rättslig ram. Denna ram har införlivats i svensk rätt genom ändringar i och i det system av kompletterande författningar med mer detaljerade och tekniska bestämmelser, som lägger grunden för. Direktivets syften täcks av och de författningar som har meddelats med stöd av balken, liksom de författningar som har en nära anknytning till balken. De ytterligare ändringar i svensk lagstiftning som planeras i anledning av direktivet beräknas träda i kraft . I en kompletterande formell underrättelse uppgav kommissionen att den inte kommer att driva vidare de klagomål som avsåg artiklarna 2.29, 2.30, 2.31, 4.1 b iii, 4.4, 4.9, 5, 10.2, 10.3, 11.6 och bilagorna VII, VIII och IX till direktivet. Kommissionen uppgav vidare att den inte heller kommer att driva vidare klagomålen rörande tolkningen av begreppet ”vattentjänster” (förutom när så är relevant för genomförandet av definitionen av vattentjänster och artikel 9 i direktivet) men att det är möjligt att den återkommer i denna fråga. Kommissionen förklarade att den vidhåller övriga påstådda brister och pekade dessutom på oklarheter i genomförandet av artiklarna 3.1, 3.3 och 3.5 samt avsaknad av information angående genomförandet av bilagorna I, II, III, IV och VI. Sammanfattningsvis ansåg kommissionen att inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artiklarna 2, 3, 4, 9, 13 och 24 samt bilagorna I, II, III, IV och VI till direktivet. svarade att artiklarna 2, 4, 9 och 13 samt bilagorna I, II, III, IV, och VI till direktivet har införlivats i svensk rätt på ett korrekt sätt. När det gäller de påstådda oklarheterna med genomförandet av artikel 3 konstaterade regeringen att de begrepp som används i direktivet inte är formulerade på samma sätt i förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön. Skillnaden gäller huvudsakligen begreppet internationellt avrinningsdistrikt enligt direktivet och hur det har genomförts i svensk rätt. Med anledning av den nya gränsälvs-överenskommelsen mellan kommer vissa ändringar att genomföras i 8 kap. förordningen och i det sammanhanget är det lämpligt att även åtgärda sådana oklarheter som kommissionen pekat på i fråga om olika begrepp och ansvarsfördelning. Kommissionen vidhöll i en kompletterande formell underrättelse att inte uppfyller sina skyldigheter enligt artiklarna 2.33, 2.38, 2.39, 4.1, 4.7 och 9.1 i direktivet. svarade och vidhöll sammanfattningsvis att artiklarna 2.33, 2.38, 2.39, 4.1, 4.7 och 9.1 genomförts på ett fullständigt och korrekt sätt i svensk rätt. Rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (ärendenummer /2310) Kommissionen gjorde i en formell underrättelse gällande att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artiklarna 4, 5 och 10 i direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. Kommissionen anförde att avloppsvatten från reningsverk i 13 tätorter med en belastning understigande 10 000 personekvivalenter (pe) inte undergår sekundär rening eller motsvarande rening i enlighet med kraven i artikel 4.1 och 4.3 i direktivet. Vad gäller tre reningsverk i tätorter med en belastning som överstiger 10 000 pe anförde kommissionen att inte har säkerställt att avloppsvatten från dessa undergår mer långtgående rening före utsläpp i känsliga områden än vad som följer av artikel 4 (tertiär rening) i enlighet med kraven i artikel 5.2 och 5.3 i direktivet. Reningsverken i tio av de 13 tätorter med en belastning understigande 10 000 pe är belägna i de nordliga delarna av . Enligt regeringens uppfattning kan undantaget i artikel 4.2 i direktivet tillämpas på reningsverk som är belägna i de delar av norra , där en effektiv biologisk rening är svår att upprätthålla p.g.a. låga temperaturer. Även om kommissionen inte delar uppfattningen att undantaget i artikel 4.2 i direktivet är tillämpligt så uppfylls ändå direktivets syfte eftersom recipienten har sådana egenskaper att utsläppen inte ogynnsamt påverkar miljön. Härtill kommer att de aktuella kraven enligt artikel 4.3 med hänvisning till tillämpliga krav i avsnitt B i bilaga 1 och tabell 1 till direktivet enligt uppgifter om BOD respektive COD utifrån koncentration eller reduktion är uppfyllda i fråga om sex av de tio reningsverken. Sammantaget anser regeringen att sju av de nordliga reningsverken uppfyller kraven i artikel 4 och 10 i direktivet. Beträffande övriga tre reningsverk i norra görs f.n. insatser för att uppfylla direktivets krav fullt ut. För de reningsverk i de tre tätorter som är belägna i de sydligare delarna av gäller inte sådana låga temperaturer att undantaget i artikel 4.2. kan tillämpas. Dessa tre reningsverk uppfyller dock de krav som följer av artikel 4.3 i direktivet. Med anledning av kompletterande frågor från kommissionen skickade ett ytterligare svar med bl.a. en redogörelse för de bestämmelser som säkerställer fosforrening i samt hur undantaget i artikel 4.2 i direktivet tillämpas i . Kommissionen inkom med en kompletterande formell underrättelse och vidhöll därvid att den anser att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artiklarna 4, 5 och 10 i direktivet. Enligt kommissionen uppfyller inte reningsverken i 11 tätorter kraven i artikel 4 medan reningsverken i 26 tätorter inte klarar kraven i artikel 5. För reningsverken i två tätorter anser kommissionen att situationen är oklar och behöver förtydligas. I svar medgav att 8 reningsverk inte uppfyller kraven i artikel 4 i avloppsdirektivet och att 2 reningsverk inte uppfyller kraven i artikel 5. Regeringen anförde att det vid dessa reningsverk pågår ett aktivt arbete med att säkerställa att kraven kan uppfyllas . Regeringen vidhöll vidare att undantaget i artikel 4.2 i direktivet kan tillämpas på reningsverk som är belägna i de delar av norra , där en effektiv biologisk rening är svår att upprätthålla p.g.a. låga temperaturer. Direktiv /56/EU om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer vad gäller utsläppande på marknaden av bärbara batterier och ackumulatorer som innehåller kadmium och som är avsedda att användas i sladdlösa elektriska handverktyg och knappceller med låg kvicksilverhalt (ärendenummer /0489) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört. svarade att direktivet genomförts genom ett antal förordningsändringar som trädde i kraft . Direktiv /31/EU om ändring av rådets direktiv /65/EEG vad gäller sjukhälsokraven för handel med hundar, katter och illrar inom unionen och vid import av dessa djur till unionen (ärendenummer /0101) Kommissionen skrev av ärendet . Direktiv /432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (ärendenummer /4214) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt unionsrätten och särskilt direktiv /432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur inom gemenskapen genom att fortsätta tillämpa det ettåriga undantag, som fick i samband med anslutningen till EU, om att behålla nationella regler enligt vilka nötkreatur och svin testas för vissa sjukdomar innan de får föras in i . besvarade den formella underrättelsen . Kommissionen inkom med ett motiverat yttrande i ärendet, vilket regeringen besvarade . besvarade ett brev från kommissionen vari kompletterande uppgifter begärdes. Kommissionen beslutade att väcka talan mot i EU- domstolen. Därefter inkom emellertid kommissionen i stället med en reviderad formell underrättelse. I svaret på den formella underrättelsen anförde bl.a. följande. Det är regeringens uttalade mål att även i fortsättningen arbeta för att nötkreaturbesättningar förblir fria från paratuberkulos. De tester som tillämpar vid införsel av nötkreatur till landet är effektiva och proportionerliga. De är nödvändiga för att hindra att paratuberkulos introduceras i landet. Mindre ingripande åtgärder bedöms inte vara tillräckliga för att uppnå detta syfte. anförde kommissionen följande i ett motiverat yttrande. Genom direktiv /12/EG 1997 om ändring och uppdatering av direktiv 64/432/EEG harmoniserades handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen och möjligheten till tilläggsgarantier togs bort. har, sedan övergångsperioden löpt ut , inte någon rättslig grund för att behålla några särskilda åtgärder eller tilläggsgarantier när det gäller de sjukdomar som anges i artikel 10.4 i direktivet. Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1998:79) om införsel av nötkreatur och svin strider mot direktiv /432/EEG då de uppställer krav på bl.a. tester och karantän avseende paratuberkulos hos nötkreatur införda från andra medlemsstater. Det motiverade yttrandet besvarades . I svaret vidhöll huvudsakligen vad som anförts i svaret på den formella underrättelsen. Därutöver framförde regeringen bl.a. att kommissionen felaktigt påstår att tillämpningen av de svenska bestämmelserna skulle innebära att svenska jordbrukare inte kan köpa nötkreatur från andra EU- länder. ”Open skies”(ärendenummer /2089, mål C-468/98) I en dom fastställde att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt dåvarande artiklarna 5 och 52 EG, förordning (EEG) nr 2409/92 om biljettpriser och tariffer för lufttrafik samt förordning (EEG) nr 2299/89 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem, genom att bibehålla vissa internationella åtaganden gentemot avseende flygpriser, bokningssystem och trafikrättigheter. I en formell underrättelse påtalade kommissionen att den inte har mottagit någon underrättelse om vilka åtgärder som vidtagits av för att följa dom. Kommissionen ansåg därmed att inte uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 228.1 EG. svarade i huvudsak följande. Det är riktigt att fastställde att vissa delar av luftfartsavtal med inte var förenliga med åtaganden enligt fördraget. Eftersom frågan inte enbart rör förhållande till har i den uppkomna situationen sökt att samordna sitt agerande med övriga medlemsstater i syfte att nå en gemensam lösning. uppfattat det har detta också skett helt i enlighet med kommissionens bedömning av vilken handlingslinje som varit den lämpligaste. mandatet för kommissionen beviljades har utgått från att bristerna i det bilaterala avtalet skulle tillrättaläggas genom det unionsavtal med som kommissionen förhandlar om. unionsförhandlingar med har pågått alltsedan kommissionen fick sitt mandat, har regeringen ännu inte övervägt att säga upp det bilaterala Vad gäller frågan om uppsägning/ändring av avtalet hänvisar regeringen till den gemensamma deklaration som rådet och kommissionen antog vid ministerrådet . mening har inte motsatt sig erforderliga ändringar i avtalen och det har därmed inte uppstått en situation som enligt deklarationen kräver att medlemsstaterna som en sista utväg bör vidta en sådan allvarlig åtgärd som att säga upp luftfartsavtalen i fråga. Som framgår av deklarationen är detta under alla omständigheter inte en fråga som kan eller bör avgöras av medlemsstaterna var för sig. Det bilaterala luftfartsavtalet mellan och (ärendenummer /2182) I en formell underrättelse gjorde kommissionen gällande att , genom att påta sig vissa på luftfartsområdet särskilt angivna internationella åtaganden gentemot , har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 49 i EUF-fördraget och artikel 4.3 i EU- fördraget jämförd med artikel 101 i EUF-fördraget. De internationella åtaganden som kommissionen anmärkte på följer enligt kommissionen av vissa specifika avtal och protokoll som ersätter överenskommelse med De Socialistiska Rådsrepublikernas Union rörande luftfartsförbindelserna . svarade i huvudsak följande. Kommissionens beskrivning av avtalsförhållandet mellan och på luftfartsområdet är enligt regeringens uppfattning inte korrekt. överenskommelse med , till vilken har succederat, gäller fortfarande. Inget av de avtal eller protokoll som kommissionen nämner har nämligen ratificerats och trätt i kraft. Således är överenskommelsen alltjämt avgörande för avtalsförhållande med på luftfartsområdet med vissa tillägg och ändringar. Kommissionen har påpekat att har anmält de aktuella avtalen och protokollen till kommissionen i enlighet med artikel 1.2 i förordning (EG) nr 847/2004 om förhandling om och genomförande av luftfartsavtal mellan medlemsstater och tredjeländer. Av en medlemsstats anmälan enligt artikel 1.2 i förordningen om att förhandlingar inletts med tredjeland följer dock inte att förhandlingarna har lett fram till bindande åtaganden. anmälan visar däremot att lojalt samarbetar med kommissionen i enlighet med gällande unionslagstiftning. Efter EU- domstolens avgörande i de s.k. open skies-målen antog och rådet förordning (EG) nr 847/2004 om förhandling om och genomförande av luftfartsavtal mellan medlemsstater och tredjeländer. Regeringen har alltsedan förordningens tillkomst, följt denna och fullt ut samarbetat med kommissionen i syfte att bringa sina förbindelser med i överensstämmelse med unionsrätten. I förhandlingar med har företrädare för den gjort fullt tydligt att överenskommelserna på luftfartsområdet måste omfatta EU:s standardklausuler. Varken , kommissionen eller övriga medlemsstater har dock ännu lyckats övertyga ryska myndigheter om nödvändigheten av dessa ändringar. Regeringen anser således att den, i enlighet med andra stycket i artikel 351 i EUF-fördraget, har vidtagit alla lämpliga åtgärder för att undanröja det som i dess förbindelser med är oförenligt med fördragen. Förordningen innehåller inte heller någon bestämd tidsfrist för när standard-klausulerna måste vara intagna i de bilaterala luftfartsavtalen. När det gäller kraven på EU:s flygbolag att betala en särskild avgift för rätten att överflyga har fullt ut stöttat kommissionen i dess ansträngningar att slutföra en överenskommelse med om ett avskaffande av dessa avgifter. Konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (Århuskonventionen) (ärendenummer /2178) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att överklaganden av jaktbeslut som fattas av på grundval av beslutsbefogenheter som delegerats till den av enligt 24 a § jaktförordningen (1987:905) endast kan bli föremål för överprövning i ett administrativt förfarande av , men inte för prövning av domstol. Kommissionen anförde att ett sådant system inte är i överensstämmelse med artikel 9.3 i konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (Århuskonventionen) jämförd med artikel 216.2 i EUF-fördraget och principen om ändamålsenlig verkan av direktiv /43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, särskilt dess artikel 12 tillsammans med bilaga IV a) och artikel 16. Mot bakgrund av förvaltningsmyndigheternas självständighet och det förvaltningsrättsliga regelverk som gäller vid prövning av ärenden står den svenska ordningen inte i strid med artikel 9.3 Århuskonventionen jämförd med artikel 216.2 i EUF-fördraget och principen om ändamålsenlig verkan av direktiv /43/EEG. I svaret framhölls även att den svenska jaktlagstiftningen f.n. är föremål för utredning av en särskild utredare. I svaret på det kompletterande motiverade yttrandet i ärende 2010/4200 anförde regeringen följande såvitt är av intresse för det aktuella ärendet. Regeringen har beslutat att lägga ner jaktlagsutredningen. Vidare har regeringen uppdragit åt en utredare att föreslå en transparent och rättssäker processgång för överprövning av beslut om jakt efter bland annat varg som är förenlig med och andra internationella åtaganden. Direktiv /12/EG om flygplatsavgifter (ärendenummer /4136) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att på ett felaktigt sätt har införlivat artikel 6.2, 6.3 och 11.1 i direktiv /12/EG om flygplatsavgifter och att , vad avser ordningen för flygplatsavgifter vid , på ett felaktigt sätt tillämpar artikel 3, 6.3 och 7.1 i direktivet samt artikel 15.1 i förordning (EG) nr 1008/2008 om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen. Det kommissionen vänder sig emot vad gäller tillämpningen av artikel 3 i direktivet och artikel 15.1 i förordningen är att passageraravgiften för är uppdelad i inrikestrafik (”domestic”) och utrikestrafik (”international”) med stora skillnader i avgiften. Ett samråd om ett borttagande av den differentierade passageraravgiften kommer att ske , med ett införande i avgiftssystemet för Swedavia AB:s flygplatsnät . Differentieringen ska vara helt borttagen senast vid utgången av 2017. Vad gäller frågan om inkorrekt införlivande av artikel 6.2 i direktivet ska ett förslag till komplettering av lagen om flygplatsavgifter beslutas. Regeringen överväger att komplettera lagen med en bestämmelse med innebörden att tvistiga frågor från samråden alltid ska kunna komma under Transportstyrelsens prövning även om samrådet utmynnar i att inget beslut om ändringar fattas. Vad gäller tillämpningen av artikel 7.1 i direktivet erfar regeringen att det förekommit brister i denna del inför fastställandet av avgifterna . har dock i samband med samrådet om avgifterna uppfyllt vad som rimligen kan krävas av ledningsenheten vid en flygplats. Vad gäller inkorrekt införlivande av artikel 11.1 i direktivet ges Transportstyrelsen, genom de kompletteringar som övervägs, ett utökat mandat att säkerställa en korrekt tillämpning av direktivets bestämmelser. Tvistlösningsmekanismen förstärks genom att möjliggöra prövning av beslut, oavsett om beslutet medför ändringar eller inte. Regeringen överväger om lagen bör kompletteras med regler som föreskriver att Transportstyrelsen får meddela förelägganden till en ledningsenhet att agera på visst sätt, och ska få möjlighet att förena sådana förelägganden med vite. Ett kompletterande svar på den formella underrättelsen överlämnades till kommissionen , i vilket meddelade att de påtalade bristerna i genomförandet av direktiv /12/EG har åtgärdats genom författningsändringar som ska träda i kraft . Direktiv /126/EG om körkort (ärendenummer /2118) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte har fullgjort sina skyldigheter enligt direktiv /126/EG om körkort (körkortsdirektivet), närmare bestämt de skyldigheter som framgår av artikel 4.1 och 4 h vad gäller kategori D1, artiklarna 7.3 b och 12 vad gäller krav på permanent bosättning, artikel 7.1 a och bilaga II vad gäller kunskapsprov, artikel 7.1 a och punkt 5.1.2 i bilaga II vad gäller fordons växellåda, artikel 7.1 a och bilaga II punkt 8 vad gäller körprov och bilaga III vad gäller lämplighet att framföra motordrivna fordon. anförde i svar följande. Regeringen har påbörjat ett arbete för att anpassa bestämmelsen i 2 kap. 5 § körkortslagen till körkortsdirektivet genom att ta in en hänvisning till högsta antal passagerare. Ändringen beräknas vara införd . Regeringen avser också att ta fram en lösning som överensstämmer med direktivets krav på permanent bosättning i artiklarna 7.3 b och 12. översände regeringen, enligt överenskommelse med kommissionen, en ekvivalenstabell gällande kunskapsprovets innehåll i relation till artikel 7.1. a i direktivet. Regeringen anser att de detaljerade bestämmelser som kommissionen anser saknas är införda i svenskt regelverk genom de bestämmelser som anges i ekvivalenstabellen. Regeringen avser ta bort bestämmelsen i 4 kap. 6 § TSFS 2013:61 om att den som har ett körkort i kategori B, utan villkor avseende automatväxling, kan avlägga prov för kategori B för kombinationer upp till (B96) med ett provfordon med automatväxling, utan att detta innebär någon begränsning till dragfordon med automatväxling och avser också att anpassa de svenska bestämmelserna i enlighet med vad som framgår av artikel 7.1. a och bilaga II punkt 8 i direktivet vad gäller körprov för kategori C1 och C1E. Ändringarna kan träda i kraft . Även undantaget från kravet på synskärpa som gäller för personer som före innehade körkortstillstånd eller körkort för behörigheter i grupp 2 kommer tas bort. Ändringarna kan vara på plats . Regeringen anser att de svenska bestämmelserna om alkolås som villkor för körkort är förenliga med körkortsdirektivets bestämmelser om lämplighet att framföra motordrivna fordon i direktivets bilaga III punkt 14. Direktiv /67/EG om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen (ärendenummer /4187) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte har uppfyllt sina skyldigheter att vidta nödvändiga åtgärder för att tjänsteleverantörerna respektive användarna som önskar tillämpa egenhantering på Airport ska garanteras nödvändigt tillträde till flygplatsanläggningarna, vilket strider mot artikel 16.1 och 16.3 i direktivet och att klaganden i ärendet hindras från att fritt utöva egenhantering, vilket strider mot 7.1 i direktivet. Den formella underrättelsen ska besvaras . Direktiv (EU) 2015/413 om underlättande av gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott (ärendenummer /0340) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört.