prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — Den korrigerande delen, underskottsförfarandet, anger gränsvärden som innebär att underskottet i de offentliga finanserna inte får vara större än av BNP och att den offentliga bruttoskulden inte får överstiga av BNP. bedöms ha en god marginal till dessa gränsvärden (se tabell 5.1 och tabell 5.6). Den förebyggande delen av pakten ska säker- ställa att medlemsstaterna bedriver en sund finanspolitik på medellång sikt och i ett tidigt skede förhindra att det uppstår alltför stora underskott i medlemsstaternas offentliga finanser. Varje medlemsstat har ett medelfristigt budgetmål för det strukturella sparandet, dvs. för den offentliga sektorns konjunkturjusterade finansiella sparande, rensat från engångseffekter. Målets nivå bestäms av respektive medlemsstat, men måste vara förenligt med en miniminivå som fastställs av Europeiska kommissionen. medelfristiga budgetmål är -av potentiell BNP. Det medelfristiga budgetmålet följs upp år- ligen. Medlemsstaterna ska i sina stabilitets- och konvergensprogram, som publiceras , bl.a. redogöra för om de uppfyllt sitt medel- fristiga budgetmål och för anpassningsbanan mot detta mål, om det inte uppfyllts. I samband med att kommissionen utvärderar stabilitets- och konvergensprogrammen görs även en hel- hetsbedömning av måluppfyllelsen för det medelfristiga budgetmålet, på basis av kom- missionens vårprognos som publiceras . Uppföljningen är huvudsakligen bakåtblickande och avser det föregående året, men en preliminär bedömning görs även för innevarande och kommande år. Medlemsstater som inte uppfyller sina medelfristiga budgetmål förväntas följa kom- missionens riktlinjer för anpassningsbanan av det strukturella sparandet, och måste även ta hänsyn till det s.k. utgiftskriteriet. Utgiftskriteriet omfattar de primära offentliga utgifterna, dvs. exklusive ränteutgifter, och innebär att den reala ökningen av utgifterna, efter justering för diskretionära skatteförändringar, ska vara lägre än ett givet referensvärde. Referensvärdet bestäms av den reala tillväxten av potentiell BNP och anpassas därtill vid avvikelser från det medelfristiga budgetmålet, dvs. gränsvärdet höjs (sänks) om sparandet överstiger (understiger) det medelfristiga budgetmålet. I kommissionens senaste prognos, som pub- licerades , bedömdes det strukturella sparandet i ha uppgått till av potentiell BNP 2015 (se tabell 5.5). Det struktu- rella sparandet bedömdes och 2017 uppgå till -0,5 respektive -0,av potentiell BNP, vilket är lägre än regeringens bedömning (se tabell 5.1). Skillnaden uppgår till och beror bl.a. på olika bedömningar av den ekonomiska utvecklingen samt olika beräkningsmetoder för det strukturella sparandet. Baserat på vårprognosen och utvärderingen av konvergensprogram bedömde kommissionen att det medelfristiga budgetmålet hade uppnåtts och att förvänta- des uppfylla stabilitets- och tillväxtpaktens krav under prognoshorisonten. Eftersom kom- missionen gjorde bedömningen att upp- fyller sitt medelfristiga budgetmål är utgifts- kriteriet inte bindande. Tabell 5.5 Nyckeltal för uppföljning av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del Procent av potentiell BNP respektive årlig procentuell förändring, prognos -0,5 -0,9 -1,0 -1,0 -1,0 Primära offentliga utgifter justerade Anm.: Referensvärdet för utgiftskriteriet beräknas utifrån den reala medelfristiga tillväxten i potentiell BNP enligt Europeiska kommissionens senaste vårprognos (). 1Procent av potentiell BNP. 2Årlig procentuell förändring i reala termer, dvs. justerat med BNP -deflatorn. Källa: Europeiska kommissionens vårprognos (). Sammanfattningsvis kan regeringen konstatera att marginalerna till gränsvärdena i stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del är goda och att förväntas uppfylla kraven i den före- byggande delen under prognoshorisonten. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 den offentliga sektorns inkomster och utgifter inte kommer att behöva genomgå omfattande och oväntade förändringar. En hållbar finans- politik är en förutsättning för att möta både framtida lågkonjunkturer och de ökade utgifter som följer av den demografiska utvecklingen. De senaste årens utveckling i flera europeiska länder visar hur stora de samhällsekonomiska kost- naderna kan bli när förtroendet för finans- politiken sviktar. Ett bristande förtroende för finanspolitiken riskerar att leda till att dess inriktning snabbt måste läggas om, från åtgärder som bidrar till tillväxt, välfärd och sysselsättning till åtgärder för skuldsanering. Förtroendet för finanspolitiken kan mätas på olika sätt. Ett mått är den svenska statens upp- låningskostnader i historisk och internationell jämförelse. Räntan på svenska tioåriga stats- obligationer har legat på histo- riskt sett låga nivåer, och endast något högre än den tyska statslåneräntan, som ofta används som en jämförelsenorm (se tabell 5.6). Ett annat mått är den konsoliderade bruttoskulden som även den för svenskt vidkommande ligger på en inter- nationellt låg nivå, och förväntas minska fram- över (se tabell 5.6 och diagram 9.9). Den finan- siella nettoställningen, dvs. summan av den offentliga sektorns alla finansiella tillgångar och skulder, är positiv och förväntas öka med av BNP . Dessa indikatorer tyder på att förtroendet för den svenska finanspolitiken är högt. Tabell 5.6 Finanspolitiska nyckeltal Procent av BNP, procent respektive procentenheter , tioårig 0,2 0,51 statsobligation 1 Avser genomsnitt för perioden januari–augusti. Källor: , Macrobond och egna beräkningar. För att medborgarna och de finansiella mark- naderna ska ha förtroende för finanspolitiken måste den vara hållbar på lång sikt. Med detta menas att de lagar och regler som bestämmer Regeringen och ett antal granskare av svensk ekonomi gör även bedömningar av finans- politikens långsiktiga hållbarhet med hjälp av ekonomiska modeller. Syftet med dessa bedöm- ningar är att tidigt fånga upp tecken på att finanspolitiken kommer att behöva läggas om, så att åtgärder för att säkerställa hållbarheten och P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 upprätthålla förtroendet för finanspolitiken kan vidtas . Finanspolitikens långsiktiga hållbarhet mäts ofta med hjälp av de s.k. S1- och S2- indikatorerna. S1 visar hur mycket budgeten behöver förstärkas eller försvagas för att den offentliga skulden ska motsvara en viss andel av BNP . I denna proposition redovisas hur stora permanenta förändringar som krävs 2017 för att den offentliga skulden ska motsvara av BNP 2030. S2 visar hur mycket budgeten behöver förstärkas eller för- svagas för att de offentliga inkomsterna och utgifterna ska vara lika stora sett över en mycket lång tidshorisont. Ett nega- tivt värde på dessa indikatorer innebär att en permanent budgetförsvagning är möjlig utan att finanspolitiken blir ohållbar, medan ett positivt indikatorvärde pekar på att en permanent budgetförstärkning är nödvändig. Indikator- värdet anger den förändring av det primära sparandet som är möjlig att göra, uttryckt som procent av BNP, utan att finanspolitiken blir ohållbar, definierat på detta sätt. En mer utförlig analys av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet presenteras i de eko- nomiska vårpropositionerna. De hållbarhets- beräkningar som har gjorts i samband med denna proposition visar att finanspolitiken är långsiktigt hållbar (se tabell 5.7). De båda S-indikatorerna har negativa värden, vilket inne- bär att det offentliga sparandet kan försvagas något utan att finanspolitiken blir ohållbar. Indikatorvärdena är också marginellt större i absoluta tal än motsvarande värde ekonomiska vårproposition, dvs. indikatorn visar på en något starkare ställning. Det beror på att både den finansiella nettoställningen 2017 och det finansiella sparandet 2020 är något starkare än vad som bedömdes i vårpropositionen. Tabell 5.7 Indikatorer på finanspolitikens långsiktiga hållbarhet -1,8 -1,1 -2,5 -1,8 Källa: Egna beräkningar. De båda S-måtten ger en teoretiskt välgrundad bild av finanspolitikens långsiktiga konsekvenser. är måtten känsliga för olika beräkningsantaganden. Osäkerheten i en framskrivning som sträcker sig långt in i framtiden är mycket stor. Indikatorerna kan därför inte användas för att bedöma storleken på ett budgetutrymme i närtid, utan ska snarare betraktas som indikatorer på konsekvenserna av finanspolitiken över en längre tidshorisont. Indikatorvärdena måste tolkas med försiktighet. Ett högt positivt indikatorvärde innebär dock att sannolikheten är högre för att finanspolitiken är ohållbar och måste läggas om än om värdet är noll eller negativt. Ett högt negativt värde indikerar på samma sätt att det finns en säker- hetsmarginal till en skuldnivå som skulle kunna påverka statens kreditvärdighet på ett negativt sätt. Även om den demografiska utvecklingen sannolikt kommer att bidra till att öka de offent- liga utgifterna , så pekar de relativt höga negativa S1-värdet således på att det finns en betydande marginal till att den konsoliderade bruttoskulden kommer i konflikt med stabilitets- och tillväxtpaktens krav på att den offentliga bruttoskulden inte får överstiga av BNP. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 –Uppräkningen av den nedre och övre skiktgränsen för statlig inkomstskatt begränsas. –Den tidsbegränsade nedsättningen av för- månsvärdet för vissa miljöanpassade bilar förlängs. –Skattereduktion för reparation och underhåll av vitvaror införs. –Beloppsgränsen för reseavdraget höjs från till . –Ett tillfälligt växa-stöd införs genom sänkta arbetsgivaravgifter för enskilda näringsidkare som anställer en första person. –Reglerna för uppskov med kapitalvinst vid avyttring av privatbostad bör ändras. –Golv för statslåneräntan i skatte- lagstiftningen bör införas. –Ett avdragsförbud för ränta på vissa efter- ställda skulder införs och vissa förenklingar på företagsskatteområdet görs. –Avdragsrätten för representationsutgifter som avser lunch, middag, supé eller annan förtäring, utom för enklare förtäring av mindre värde, slopas. –Beskattningen av dieselbränsle i båtar och skepp inom jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverksamheterna blir densamma som för dieselbränsle i arbetsmaskiner. –Energiskatten på elektrisk kraft för större datacenter sänks till samma skattenivå som för industrins tillverkningsprocess. –Den lägre nivån för energiskatten på elektrisk kraft för hushåll och tjänstesektor som gäller i vissa kommuner i norra bibehålls, men görs om till en viss nedsättning från normalnivån. –Skattskyldigheten för de som levererar elektrisk kraft ersätts med en skatt- skyldighet för nätinnehavare. –Nödvändiga anpassningar görs till följd av om statligt stöd, bl.a. förändringar av hur lägre skattenivåer uppnås samt att statliga stöd på elskatteområdet varken ska beviljas till företag i svårigheter eller företag som har vissa oreglerade betalningskrav. –Med anledning av den energipolitiska överenskommelse som träffats mellan regeringen, , och aviseras en utfasning av skatten på termisk effekt i kärnkrafts- reaktorer i två steg , sänkt fastighetsskattesats på vatten- kraftverk i fyra steg –2020, samt höjd energiskatt på elektrisk kraft för hushåll och tjänstesektor i två steg respektive 2019. –En skatt på kemikalier i viss elektronik införs. –Reklamskatten sänks. –Alkoholskatterna på öl, vin och sprit höjs. –Definitionen av beskattningsår för vissa punktskatter ändras. –Avdragsrätten för mervärdesskatt vid representationsmåltider utökas. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 –En omsättningsgräns på för mervärdesskatt införs. –Mervärdesskatten sänks på vissa reparationer. –Intäktsräntan på skattekontot sänks. –Uppgifter på individnivå i arbetsgivar- deklarationen bör införas. Regeringen redovisar i följande avsnitt ett antal åtgärder på skatte- och avgiftsområdet med effekter för och framåt. Åtgärderna presenteras med en indelning i ett antal huvudgrupper. De olika huvudgrupperna är: –skatt på arbetsinkomster (skatter på förvärvsinkomster och socialavgifter m.m.; avsnitt 6.2–6.7), –skatt på kapitalägande (kapital- och egendomsskatter; avsnitt 6.8 och 6.9), –skatt på kapitalanvändning (företagsskatter; avsnitt 6.10 och 6.11), –skatt på konsumtion m.m. (energi- och miljöskatter, övriga punktskatter och mervärdesskatt; avsnitt 6.12–6.25), och –övriga skattefrågor (avsnitt 6.26–6.28). Efter redovisningen av det internationella arbetet för att motverka skatteundandragande (avsnitt 6.29) sammanfattas de offentligfinansiella effekterna av de skatte- och avgiftsförslag som lämnas eller aviseras i denna proposition (avsnitt 6.30). Avsnittet avslutas med en författnings- kommentar till lagförslagen (avsnitt 6.31). För de ärenden där förslag lämnas finns lag- förslag i avsnitt 3. Beredningen av de olika frågorna inklusive granskning av Lagrådet redovisas i respektive delavsnitt. antog riktlinjer för skattepolitiken (prop. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254). riktlinjerna är skattepolitikens främsta syfte att finansiera den gemensamma välfärden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter. Skatterna ska tas ut på ett sätt som är förenligt med de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattepolitiken ska vid sidan om att säkra goda och stabila skatteintäkter även skapa förutsättningar för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning, ett rättvist fördelat välstånd samt bidra till ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. Skattepolitiken bör därutöver utformas enligt ett antal vägledande principer. För att kunna stödja den ekonomiska politiken på ett effektivt sätt bör skattepolitiken enligt de av antagna riktlinjerna utformas enligt ett antal vägledande principer. Dessa principer kan sammanfattas enligt följande: Ett legitimt och rättvist skattesystem Medborgarna och företagen ska ha ett högt förtroende för skattesystemet. Skatter ska tas ut på ett rättssäkert sätt. Generella och tydliga regler Skattereglerna ska vara generella och tydliga, utan komplicerade gränsdragningar, med breda skattebaser och skattesatser som är väl avvägda gentemot målen för den ekonomiska politiken. Detta bidrar till ett legitimt och rättvist skattesystem. Beskattning i nära anslutning till inkomsttillfället Beskattning ska i möjligaste mån ske i nära anslutning till inkomsttillfället. En minskad förekomst av skattekrediter säkerställer svenska skatteintäkter. Hållbara regler i förhållande till EU Regelverket ska vara förenligt med , både i förhållande till specifika rättsakter och till bestämmelser i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om fri rörlighet samt reglerna om statligt stöd. Riktlinjerna och åtgärderna i denna proposition Flera av regeringens förslag bidrar till att finansiera reformer och understödjer därigenom en långsiktigt hållbar finansiering av den gemensamma välfärden, olika samhälls- funktioner och andra offentliga utgifter. Förslaget att begränsa uppräkningen av de nedre och övre skiktgränserna för statlig inkomstskatt bedöms minska skillnaden i ekonomiska förutsättningar mellan olika grupper. Förslaget om sänkta arbetsgivaravgifter för enskilda näringsidkare (växa-stöd för den först anställda) förväntas leda till minskad arbetslöshet och ökad sysselsättning. Förändringen av skattskyldigheten för energi- skatt på elektrisk kraft förenklar regelverket och minskar den administrativa bördan på ett sätt som bedöms stimulera elektrifiering av fordonsflottan och öka intresset för mikroproduktion av elektrisk kraft. Även införande av en omsättningsgräns för mervärdes- skatt bedöms bl.a. förenkla för mikroproducenter av elektrisk kraft. Inom miljöpolitikens område bedöms vidare att förslaget om att införa en skatt på kemikalier i viss elektronik bidrar till att minska förekomsten, spridningen och exponeringen av farliga ämnen gentemot människor och miljö. Förslagen om att utvidga RUT-avdraget till att omfatta reparation och underhåll av vitvaror och att sänka mervärdesskatten på vissa reparationer bidrar till minskad miljöbelastning genom att styra konsumtion, resursanvändning och investeringar i en mer hållbar riktning. Vidare innebär förslaget om att förlänga den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för vissa miljöanpassade bilar en fortsatt styrning mot en fossilfri fordonsflotta. Förslagen är en del i arbetet för en biobaserad och cirkulär ekonomi och för att nå målet att ska bli en av världens första fossilfria välfärdsländer. Förslagen om att ändra avdragsrätten för representationsmåltider förenklar tillämpningen och innebär att mervärdesskattereglerna i dessa delar blir förenliga med . P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Skatt på arbetsinkomster – förvärvsinkomstbeskattning 6.2Begränsad uppräkning av skiktgränserna för statlig inkomstskatt 6.2.1Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.5.5) aviserade regeringen att vid bestämmandet av den nedre skiktgränsen för uttag av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster för bör uppräkningen ske med förändringen i konsumentprisindex plus en procentenhet. Mot bakgrund av detta har promemorian Begränsad uppräkning av den nedre skiktgränsen för statlig inkomstskatt tagits fram inom . Den innehåller det förslag som regeringen aviserade i budgetpropositionen. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 4, avsnitt 1. Promemorians lag- förslag finns i bilaga 4, avsnitt 2. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2016/00350/S1). Inom har även prome- uppräkning av den övre skikt- gränsen för statlig inkomstskatt tagits fram. Den innehåller förslag om begränsad upp- räkning av den övre skiktgränsen för uttag av statlig inkomstskatt på beskattningsbara för- värvsinkomster för . En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 5, avsnitt 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 5, avsnitt 2. Förslaget har remiss- behandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 5, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2016/01456/S1). I detta avsnitt behandlas promemoriornas förslag. Förslaget om begränsad uppräkning av den nedre och övre skiktgränsen för statlig inkomstskatt är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 6.2.2Bakgrund och gällande rätt Fysiska personer som har beskattningsbara för- värvsinkomster över en viss nivå ska betala statlig inkomstskatt på dessa inkomster. Den statliga inkomstskatten tas ut efter två olika skattesatser. Skattesatsen är för den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en nedre skiktgräns, men inte en övre skiktgräns. För den del av den beskatt- ningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en övre skiktgräns är skattesatsen fem procent- enheter högre, dvs. Skiktgränserna bestäms med utgångspunkt i en nedre skiktgräns på och en övre skiktgräns på för beskatt- . Vid de därpå följande beskatt- ningsåren uppgår skiktgränserna till det före- gående beskattningsårets skiktgränser multipli- cerade med det jämförelsetal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget i juni året före beskattningsåret och prisläget andra året före beskattningsåret (förändringen i konsumentprisindex mellan tidpunkterna) plus . Skikt- gränserna fastställs av regeringen före utgången av året före beskattningsåret och avrundas uppåt till helt hundratal kronor. () att förslaget försämrar utbildningspremien och incitamenten till kompetensutveckling och ansvarstagande i arbetet. Enligt kommer upprepade begränsningar av uppräkningen av skiktgränserna sannolikt att ha en negativ påverkan på utbildningspremien, viljan att välja en högre utbildning och att prestera och ta ansvar för att få en högre lön. Föreningen och Näringslivets Skattedelegation anser i likhet med Företagarna att förslaget kan försämra arbetsutbudet. Föreningen och Näringslivets Skattedelegation framhåller att kvalificerad arbetskraft kan uppfatta även en enstaka försämring i regelverken som en indikation på ytterligare försämringar och därmed minska sitt arbetsutbud i större omfattning. Företagarna anser att förslaget kan leda till ökad omfattning av svartjobb och framhåller att täta ändringar av skattelag- stiftningen även leder till osäkerhet om vad som gäller, vilket hämmar investeringar och tillväxt. framhåller att upprepade begränsningar av uppräkningen av skiktgrän- serna sannolikt kommer ha en negativ påverkan på antalet arbetade timmar. Ekonomistyrnings- verket (ESV) framhåller att ökade skatter på arbete motverkar utbudet av arbetskraft. ESV förordar i stället höjningar av andra skatter, 6.2.3Uppräkningen av den nedre och exempelvis konsumtionsskatter och skatt på övre skiktgränsen för statlig inkomstskatt begränsas Regeringens förslag: Den nedre och övre skiktgränsen för uttag av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster ska för räknas upp med förändringen i konsumentprisindex plus en procentenhet. Den nedre skiktgränsen uppgår därmed till och den övre skiktgränsen till för . Ändringarna träder i kraft . framhåller i likhet med Företagarna, () och Arbetsförmedlingen anser att förslaget – i ett längre perspektiv – kan få negativa effekter på arbetsutbudet för äldre personer som överväger att förlänga arbetslivet. Förslaget om begränsad uppräkning av den övre skiktgränsen kan enligt Arbetsförmedlingen även få negativa effekter på arbetsutbudet generellt i ett längre perspektiv. anser att den förhöjda statliga inkomst- skatten (värnskatten) är skadlig för ekonomi och bör tas bort då den påverkar viljan att arbeta negativt, vilket i sin tur leder till att antalet arbetade timmar i samhället minskar. TCO framhåller att ackumulerat år för år kan varje förändring som i sig tycks begränsad leda till att återigen hamnar i ett skattesystem med orimligt höga marginalskatter. Föreningen och Näringslivets Skatte- delegation anser att förslaget förvärrar spänningen i 3:12-systemet och försämrar konkurrenskraft i ett internationellt perspektiv. framhåller i likhet med Företagarna att måste kunna konkurrera internationellt om den mest kvalificerade arbetskraften och att höga marginalskatter i det sammanhanget är en uppenbar nackdel. () framhåller att förslaget kan ge upphov till lägre beskattningsbara inkomster genom att antalet arbetade timmar minskar och genom inkomstomvandling från arbets- till kapitalinkomster. KI bedömer därför att den offentligfinansiella effekten av förslaget sannolikt är en överskattning. Eftersom förslaget inte innebär någon särskilt omfattande för- ändring av beskattningen så är beteende- effekterna dock enligt KI sannolikt små i ett offentligfinansiellt perspektiv. Även Före- tagarna, TCO och ifrågasätter inkomst- förstärkningen av förslaget när hänsyn tas till negativa beteendeeffekter. Föreningen och Näringslivets Skattedelegation anser att ytterligare skatteskärpningar kommer att leda till att skattebasen krymper så pass mycket att det offentligas skatteintäkter totalt sett minskar. Arbetsförmedlingen anser dock att det finns en genuin osäkerhet om beteende- effekterna av skatteförändringar och att ett rimligt antagande är att förslaget på kort sikt har begränsade konsekvenser på arbetskraftsut- budet. – och utbild- ningspolitisk utvärdering (IFAU) framhåller att om skattebetalare misstänker att liknande begränsningar som de nu föreslagna kommer ske även kommande år kan de komma att justera sitt beteende efter detta. Eftersom denna typ av reformer, särskilt sammantagna, kan ha viktiga långsiktiga effekter vore det enligt IFAU lämp- ligt om regeringen också gjorde kalkyler som inbegrep beteendeeffekter. Skälen för regeringens förslag: Det finns enligt regeringens bedömning såväl offentlig- finansiella som fördelningspolitiska skäl att begränsa uppräkningen av den nedre och övre skiktgränsen för uttag av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster.