prop · H40321 · 2016-10-11 00:00:00 — har varit framgångsrikt när det gäller att systematiskt arbeta för en säkrare vägutformning och trafikmiljö. Detta arbete kommer att fortsätta. Det fortsatta arbetet för vägtrafiksäkerhet måste dock än mer fokusera på säkerhet för oskyddade trafikanter och på ny teknik som kan öka säkerheten. Regeringens ambition är att flytta över godstransporter från väg till järnväg och sjöfart. För att stödja näringslivet i hela landet krävs dock fortsatta satsningar inom alla trafikslag. Samordningen mellan trafikslagen bör förbättras så att trafikslagen utnyttjas effektivt för att nå de transportpolitiska målen. På många ställen är vägen det enda alternativet. Fortsatt stöd till exempelvis enskilda vägar är därför viktigt. Åtgärder för underhåll, bärighet och tjälsäkring i förekommande fall bör prioriteras i alla delar av landet. Från utvecklingsanslaget finansieras även statens bidrag till och avgiften till Öresundsbrokonsortiet för utnyttjandet av järnvägsförbindelsen över . Detta regleras genom avtal mellan staten som företräds av regeringen och respektive Öresundsbrokonsortiet. Regeringens förslag: Av den ekonomiska ramen ska 125 miljarder kronor användas till vidmakthållande av statliga järnvägar inklusive reinvesteringar samt användas till vidmakthål- lande av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och reinveste- ringar av vägar samt till statlig medfinansiering till enskilda vägar. inriktningsunderlag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. har haft i uppdrag att redovisa vilken ekonomisk ram som skulle krävas för att –2029, på ett kostnadseffektivt sätt, vidmakthålla transportsystemets funktionalitet på dagens nivå samt att redovisa hur mycket denna ram skulle behöva utökas för att räcka till att även avhjälpa eventuell eftersläpning på ett kostnadseffektivt sätt. Remissinstanserna: Bland remissinstanserna framhåller bl.a. Region , Region samt Kommuner och Landsting att inriktningsunderlaget tydligt anger nödvändigheten av ett tillförlitligt och robust transportsystem och den avgörande betydelse som drift och underhåll har för effektiva och tillförlitliga transporter. Kommuner och Landsting framhåller att genom att lägga resurser på drift och underhåll samt trimning går det att skapa förbättring utan stora kostnadskrävande investeringar, vilket är positivt. Flera remissinstanser, däribland Region , Region , i län, i , Trafikanalys, Skogsindustrierna och hamn AB välkomnar att i inriktningsunderlaget lyfter fram behovet av att prioritera drift och underhåll och att det eftersläpande underhållet hanteras. Vidare anser de angivna remissinstanserna att underhåll bör ses som en lönsam investering som i förlängningen kan bidra till sänkta kostnader för banunderhåll och ökade intäkter från banavgifter genom en ökad trafik. Svensk Kollektivtrafik framhåller att ett förbättrat järnvägsunderhåll kan öka möjligheterna för resenärer att välja järnväg i stället för väg, vilket i sin tur kan innebära minskade utsläpp av klimatgaser. i framhåller att ett ökat underhåll är viktigt bl.a. utifrån ett säkerhetsperspektiv. Ett flertal remissinstanser, däribland , , , Region och betonar att full samhällsekonomisk nytta av nybyggd infrastruktur bara är möjligt om befintlig infrastruktur är i gott skick. , Svensk Kollektivtrafik, m.fl. anser att en vidmakthållen funktionalitet på dagens nivå inte är tillräckligt, utan att infrastrukturen måste stärkas till den nivå den är avsedd för. Region menar att om inte det eftersläpande underhållet elimineras under kommande planperiod finns en risk för att såväl produktion som sysselsättning kommer att hotas. anser att det borde vara speciellt höga krav på robusthet och kapacitetshöjande åtgärder för de sträckor där pendel-, gods- och långväga persontåg delar på kapaciteten. Kommuner och Landsting anser att regional tågtrafik är viktig för arbetspendling och regional utveckling och att en bättre hänsyn bör tas till detta vid prioritering av underhållsåtgärder, tilldelning av tåglägen och vid störningar i trafiken. Skälen för regeringens förslag Regeringen bedömer att ökningen av medlen till vidmakthållande är motiverad för att kunna behålla funktionaliteten på väg och järnväg. Vidmakthållande av järnväg ökas och vidmakthållande av väg . Den nationella planen kommer att fokusera på att värna kvaliteten på den befintliga infrastrukturen och på att möta framtidens behov av ett modernt och hållbart transportsystem. Drift och underhåll av landets vägar och järnvägar är en förutsättning för att säkra transportsystemets funktionalitet och tillgänglighet och utgör därmed en viktig grund för att trygga jobben, minska arbetslösheten och minimera transporternas miljöpåverkan. Ett robust transportsystem ska på ett bra sätt kunna klara av både väntade och oväntade händelser, störningar till följd av trängsel, fordonsfel, olyckor eller skador på infrastrukturen. Kapacitetsutnyttjandet i transportinfrastrukturen är delvis högt. Det är framför allt i storstäder och på de stråk som förbinder dessa med varandra som utnyttjandet är högst. Infrastrukturen behöver också anpassas till klimatförändringarna. Resenärer och transportköpare ska kunna lita på att transportsystemet håller en hög kvalitet. Medlen för vidmakthållande finansierar även forsknings- och innovationsåtgärder som är viktiga för att möta behoven. har inom järnvägsunderhållet använt en ökande andel av medlen för att avhjälpa fel på bekostnad av det förebyggande underhållet. I längden innebär en sådan strategi samhällsekonomiska förluster. Regeringen konstaterar att medlen till drift, underhåll och reinvesteringar av järnväg behöver öka och ges hög prioritet för att värna nyttan av redan genomförda investeringar. Ökade resurser möjliggör en upprustning av standarden av det befintliga järnvägssystemet och en bibehållen ambition för vägunderhållet i hela landet. är det viktigt att de system som byggs upp är flexibla och kan anpassas med teknik, t.ex. digitalisering, så att man inte bygger in tekniska system som inte går att byta ut då de blir omoderna. Volymen tågtransporter har uppvisat en kraftig ökning sedan 1990- talet. gör bedömningen i sina prognoser för den kommande planperioden att trafiken fortsatt kommer att öka. Även regeringens ambition att främja överflyttning av gods från väg till järnväg kan bidra till ökad trafik. anser att ett högt utnyttjande medför att förslitningen av anläggningen ökar som det blir svårare att finna tid i spåren för nödvändigt underhåll. har problemen i järnvägssystemet enligt varit påtagliga med återkommande driftstörningar med förseningar som följd. anger i inriktningsunderlaget att järnvägsanläggningen är sliten och har behov av ökat underhåll såväl som reinvesteringar på stora delar samt att merparten av banorna har haft en låg reinvesteringstakt vilket har lett till eftersläpning, främst avseende spår, spårväxlar och broar. Det finns enligt även betydande behov av åtgärder inom elförsörjning och signalsystem där den åldrande Prop. 2016/17:21 anläggningsmassan skapar problem i form av brist på reservdelar. bedömer att ett antal nya anläggningar tas i bruk och ger upphov till utökade drift- och underhållskostnader. beskriver i inriktningsunderlaget att järnvägssystemet är ett komplext system med många och starka beroenden mellan infrastrukturhållare, trafikledning och tågoperatörer. Kapacitetsutnyttjandet inom järnvägen är högt enligt och anläggningarna är känsliga för störningar. anger också att det är svårt och dyrt att komma åt anläggningen för att arbeta förebyggande med underhåll och reinvesteringar, och att det är nödvändigt att skapa mer sammanhållen tid i spåren för att skapa förutsättningar för långsiktiga och hållbara underhållsinsatser. Vidare beskriver i sitt inriktningsunderlag att trafikledning inom järnvägen är en viktig förutsättning för att stödja trafikanter, näringsliv och operatörer under resan genom att övervaka anläggningar, initiera avhjälpande underhåll, leda tågtrafik och tillhandahålla trafikinformation. bedriver ett arbete med att utveckla ett nytt nationellt tågledningssystem för järnväg vilket enligt kommer att införas . bedömer att det nya systemet kommer att skapa förutsättningar för effektivare hantering, mer automatisering och ökad leveranssäkerhet i alla delar av landet. Beroende på den förväntade trafikökningen och tillkommande anläggningar uppskattar att kostnaderna för trafikledning kommer att öka med . Regeringen anser att det är av stor vikt att avsätter nödvändig tid i spåren för underhållsåtgärder och att resurserna till drift, underhåll och reinvesteringar ökas för att skapa ett robustare järnvägssystem med ett lägre behov av avhjälpande underhåll till följd av infrastrukturfel. Det innebär att det förebyggande underhållet som genomförs med förutbestämda intervall eller enligt förutbestämda kriterier behöver öka. Det finns även ett stort behov av att genomföra reinvesteringar i järnvägssystemet för att säkerställa funktionen och kunna tillmötesgå nuvarande och framtida transportbehov. Sammantaget ska dessa åtgärder minska de störningar som förekommer i järnvägstrafiken och som medför stora samhällskostnader. För järnvägsinfrastrukturen kompletteras även anslaget med intäkter från banavgifter. anger i inriktningsunderlaget att grunden för underhåll av vägsystemet är att leverera en god funktion för de transporter som använder vägsystemet. anger även att vägsystemet ska klara av en allt större trafikmängd, bl.a. till följd av befolkningsökningen, med en ökad trängsel i storstäderna. Nya stora komplexa anläggningar med många tekniska installationer har enligt byggts eller är under planering och har medfört en förbättrad kapacitet och framkomlighet men kommer att innebära ett ökat underhållsbehov . Vidare anger att de tekniska utrustningarna har en relativt kort livslängd, 5–, och ett flertal anläggningar i storstäderna 2016/17:21 står inför behov av omfattande resurser för att utbyte av bl.a. styrsystem, nödtelefoni, omställbara skyltar och brandlarmssystem. anger att den stora utmaningen inom vägunderhållet är att hantera den ansamling av underhållsbehov som finns på vägar och konstruktioner byggda . De har enligt i många delar uppnått sin tekniska livslängd och behöver omfattande underhåll och reinvesteringar för att säkra den framtida funktionen. uppger i inriktningsunderlaget att ett antal stora väganläggningar kommer att tas i bruk och generera tillkommande underhållskostnader. Sammantaget med övriga tillkommande anläggningar i vägsystemet bedömer att den tillkommande underhållskostnaden kommer att öka. Underhållet ska ge en god funktion för de transporter som använder vägsystemet. Vägsystemet ska också klara av en allt större trafikmängd i framför allt storstäderna. Drift och underhåll av vägnätet ska bidra till att skapa goda förutsättningar för näringslivets transporter och främja regional utveckling i hela landet. Förutsättningarna för landsbygdernas vägar är delvis annorlunda än för storstädernas och antalet människor och företag per vägkilometer är förhållandevis lågt. En stor del av vägnätet i landsbygden är de enskilda vägarna. De spelar en stor och viktig roll i vägtransportnätet och utgör kapillärer som ansluter mot de större statliga vägarna. Staten medfinansierar byggande och drift av ca 7 av det enskilda vägnätet. Regeringen anser att fortsatta satsningar på bärighet och tjälsäkring är angelägna och gör det möjligt att upprätthålla full bärighet året runt på de vägar som bedöms som viktiga för näringslivet. Näringslivet efterfrågar ökad bärighet på vägnätet för att kunna effektivisera transporterna. Det är viktigt att drift- och underhållsverksamheten planeras och utförs så att den aktivt bidrar till att miljökvalitetsmålen nås. Skötsel av befintliga skyddsåtgärder, t.ex. bullerskyddsplank, kan bidra till att säkerställa att deras funktion och prestanda upprätthålls. Möjligheterna att genom ökad satsning på drift och underhåll minska miljöpåverkan från infrastrukturen och därmed bidra till bl.a. ökad hälsa bör tillvaratas. Regeringen bedömer att ökningen av vägunderhållet bör läggas ut jämnt över planperioden men att ökningen av järnvägsunderhållet däremot bör ske genom satsningar på reinvesteringar m.m. tidigt . Styrning och uppföljning av drift och underhåll Regeringen anser att det finns ett behov av att klargöra vad de medel som avsätts för drift och underhåll kommer att få för effekter och vilken standard det kommer att ge för olika kategorier av vägar och järnvägar. Detta för att tydliggöra vilka förväntningar hos trafikanter och transportörer som olika vägar och järnvägar ska kunna svara upp mot. Regeringen uppdrog åt i uppdrag att införa ett ramverk för styrning av drift och underhåll för väg och järnväg (dnr N2012/00699/TE). Syftet med styrramverket har varit att skapa bättre förutsättningar för regeringen och att bedriva en effektiv resursstyrning av drift och underhåll för väg och järnväg. ska skapa förutsättningar för mer underbyggda antaganden om åtgärders effekter på transportsystemet, hur prioriteringar av insatser kan ske samt Prop. 2016/17:21 hur en förbättrad och utvecklad återrapportering kan ske. En viktig del av styrramverket utgör de s.k. leveranskvaliteterna som beskriver förmåga att leverera ett tillgängligt och säkert transportsystem som tar hänsyn till miljö och hälsa. Leveranskvaliteterna är sätt att beskriva transportinfrastrukturens status och utveckling , vilka insatser som är nödvändiga samt vilka effekter som insatserna leder till. Val av metoder, material, tidpunkter m.m. för drift- och underhållsinsatser kan påverka infrastrukturen på olika sätt. Effektsambanden mellan dessa val och de transportpolitiska målen är utgångspunkten och resultatet ligger till grund för kommande beslut av åtgärder. Regeringen uppdrog åt att redogöra för hur genomförandet av styrramverket har fortskridit (dnr N2014/05276/TE). I återrapportering av uppdraget redogör för att utvecklingen har skett utifrån målbilden för styrramverket vilket har medfört ett ökat fokus på styrning av drift- och underhållsverksamheten men att fortsatt arbete behövs. En viktig del i detta arbete är utveckling av indikatorer och effektsamband som visar hur med sina åtgärder bidrar till förbättrad måluppfyllelse för leveranskvaliteterna. Utveckling och införande av styrramverket i verksamheten har successivt fortsatt inom och arbetet går i rätt riktning. Regeringen är angelägen om att detta fortsätter i hög takt och fortsätter att följa detta arbete. Regeringens uppdrag om styrramverket har gett upphov till ett utvecklingsarbete inom med att bl.a. ta fram anläggningsregister, underhållssystem, en nationell underhållsplan samt utveckla effektsamband. Enligt regeringen bör detta arbete leda till att stärker sin förmåga till ett effektivt underhåll av det statliga väg- och järnvägsnätet. 6.5Särskilda insatser för att förbättra infrastrukturen 6.5.1Längre och tyngre tåg Regeringens bedömning: Ett införande av längre och tyngre godståg ger positiva effekter. Förslag på åtgärder som syftar till att möjliggöra att köra längre och tyngre godståg bör utredas vidare i kommande åtgärdsplanering. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen uppdrog 2015 åt att utreda möjligheter att köra längre och/eller tyngre gods- tåg (dnr N2015/03436/TIF). har redovisat uppdraget och försöksverksamhet med trafik med godståg har genom- redovisar i sin rapport, Möjligheter att köra längre och/eller tyngre godståg, 2015:117, att ökade tåglängder ökar kapaciteten för godstransporter på järnväg, eftersom samma mängd 2016/17:21 gods kan transporteras med färre tåg, samt ger lägre transportkostnader. Genom att tillåta längre och tyngre tåg frigörs enligt kapacitet i järnvägsnätet vilket bidrar till bättre punktlighet för både person- och godstrafik. Sänkta kostnader för godstransporter på järnväg, till följd av längre och tyngre tåg, ger enligt också möjligheter till en överflyttning av gods från väg till järnväg. Detta, anger , har positiva effekter i termer av minskade utsläpp och färre olyckor. bedömer att påverkan på underhållsbehovet är liten, men att underhållskostnaden med tyngre tåg kan öka något, dock marginellt i förhållande till nyttan. För längre tåg påverkas inte underhållet enligt bedömning, men i vissa fall kan längre tåg förbättra möjligheterna till underhållsarbeten eftersom det innebär färre tåg på spåren. Sammantaget gör bedömningen att de sänkta transportkostnader som följer av införandet av tyngre och längre tåg ger en positiv inverkan på funktionsmålet i och med sänkta kostnader för näringslivet. När det gäller hänsynsmålet bidrar tyngre och längre tåg enligt till att minska olyckor samt utsläpp av klimatgaser och luftföroreningar i det befintliga transportsystemet. Däremot är det enligt osäkert hur åtgärden påverkar landskapsbild och markanvändning. Det finns enligt en risk för att längre tåg upplevs som att buller och vibrationer ökar på vissa känsliga ställen utmed banan. beskriver i underlaget behov av fortsatt utredning och att förslag på åtgärder med kostnadsbedömningar tas fram i samband med åtgärdsplaneringen. I samband med remitteringen av inriktningsunderlaget har en del remissinstanser tagit upp frågan om längre och tyngre tåg. anser att det inte finns någon anledning att dra ut på införandet, utan att bör anta rollen som ”facilitator” och driva på utvecklingen mot högre axellaster. anser att regeringen bör peka ut åtgärder för längre och tyngre tåg i infrastrukturpropositionen. anser att ett första steg måste vara att återställa bärigheten på de banor som rustats ner, och att axellasten bör höjas från till på godsbanorna. Swedtrain anser att en åtgärdsstrategi bör tas fram i syfte att möjliggöra för mer kapacitetsstarka tåg, vidare anför de att den behöver harmonisera med och mål. anser att konflikter kan uppkomma i och med den planering som pågår för att kunna köra tyngre fordon på såväl väg som järnväg utan att infrastrukturen har anpassats till att klara dessa belastningar. Regeringen ser längre och tyngre tåg som ett effektivt sätt att stärka järnvägens konkurrenskraft och få mer gods på järnväg. Regeringen anser därför att förslag på åtgärder som syftar till att möjliggöra att köra längre och tyngre godståg bör utredas vidare i kommande åtgärdsplanering. Regeringens bedömning: Ett långsiktigt hållbart transportsystem för resor och transporter är avgörande för fortsatta ekonomiska utveckling och välstånd. Ett effektivt, tillgängligt transportsystem kräver ny kunskap och nya innovativa lösningar. Skälen för regeringens bedömning: Regeringens transportpolitik och politik för forskning och innovation inom området ska bidra till ett långsiktigt hållbart transportsystem. Innovationer för minskad miljö- och klimatpåverkan är ett område som regeringen vill prioritera inom transportområdet. Forsknings- och innovationsinsatser ska integrera ett jämställdhetsperspektiv samt stödja regeringens mål att transportsystemet ska vara tillgängligt för alla och i hela landet. Regeringen uppdrog åt att i samverkan med övriga transportmyndigheter inkomma med en samlad analys om forskning och innovation inom transportområdet (dnr N2015/03927/TS). Uppdraget redovisades (dnr N2015/06853/TS). Trafikanalys har ombetts bistå i bedömningen av underlag och inkom med en bedömning . Dessutom genomfördes en hearing om forsknings- och innovationsfrågorna där ett trettiotal aktörer medverkade. Vidare uppdrog regeringen åt att redovisa ett fördjupat inriktningsunderlag angående trimning och effektivisering och miljöinvesteringar samt forskning och innovation (dnr N2016/01186/TIF). redovisade uppdraget (dnr N2016/02850/TIF). Enligt Verket för innovationssystem () behöver transportforskningen på universiteten stärkas. Enligt har den behovsmotiverade samverkansforskningen minskat över tiden i jämförelse med de s.k. basanslagen. Som ser det har transportområdet därför svårt att konkurrera vetenskapligt med andra mer traditionella forskningsområden. Tekniska högskolan (KTH) och poängterar vikten av gemensam kunskapsöverföring och att få med forskning i högskoleutbildningarna. , Näringslivets transportråd och framhåller vikten av att investera i forskning och innovation medan AB anser att det viktigaste är att universitet och högskolor utbildar framtida medarbetare. Kommuner och Landsting påtalar att utvecklingen av exempelvis självkörande bilar går mycket fort och att detta kommer att ställa nya krav på planering och drift av infrastruktur samt att nuvarande trafiklagstiftning kommer att behöva förändras. Även poängterar att infrastrukturen måste förberedas för smarta lösningar inom kommunikationsområdet. framhåller digitalisering, datahantering samt utveckling och implementering av ny teknik. Näringslivets transportråd m.fl. anser att nya lösningar ska testas genom utvecklingsinsatser och demonstrationsprojekt. framhåller att det är av yttersta vikt att utveckla och testa tekniska lösningar som kan minska koldioxidutsläppen från vägtrafiken. Trafikanalys anser att forsk- ningen tydligare bör fokusera på en ökad förståelse för transporter i stä- der, att forskning kring cykelfrågor behöver utvecklas ytterligare samt att kopplingen till hälsa och stadsplanering bör tydliggöras. transportforskningsinstitut, Transportgruppen och Trivector identifierar behovet av tvärvetenskaplig forskning som omfattar en individs besluts- fattande och agerande. Forskning och innovation inom transportområdet bedrivs av olika aktörer och med finansiering från olika källor. De medel som avsätts för forskning och innovation inom utgiftsområde 22 Kommunikationer belastar dels anslaget för utveckling, dels anslaget för vidmakthållande. Regeringen har vidgat uppdrag genom instruktions- ändringar vad gäller forskning och innovation. Den snabba tekniska utvecklingen och globaliseringen skapar möjlig- heter till bättre optimering av resor och transporter. bl.a. för att ta till vara nya möjligheter, och för att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. tag inom transport- och telekomsektorn, vilket skapar goda förutsätt- ningar att ta en ledande internationell roll inom områden som stärker industriellt som vårt transportsystem förbättras. har också framgångsrika universitet och högskolor samt en väl utvecklad tradition av samverkan mellan näringsliv, myndigheter och Därför behövs fortsatt samordning och samarbete för att effektivt ska ta vara på de möjligheter transportsektorn står inför. Volymen för godstransporter ökar, som krav på snabba och tillförlitliga transportlösningar kräver nya system och lösningar, där s.k. funktionella noder med effektiva anslutningar och terminaler är en viktig Sjöfarten behöver bättre integreras i samhällsplaneringen inte minst för att klara omställningen inom transportsystemet. Det är viktigt att är delaktigt i luftfartens internationella program för att stärka utvecklingen för kostnadseffektiva miljöinsatser inom flyget. står inför flera utmaningar, bl.a. att minska beroendet av fossila driv- medel och att bidra till hållbarhet och säker tillgänglighet i attraktiva Det behövs därför nya, kostnadseffektiva och smarta metoder för underhåll av infrastruktur. Järnvägstransporterna har en central roll i transportsystemet med ökade krav på klimatneutrala transporter. Städerna förtätas och trängseln ökar, som möjligheterna att upprätthålla god tillgänglighet på lands- För att kunna möta utmaningarna inom transport- systemet behövs en satsning på forskning och innovation. bör ha ett trafikslagsövergripande perspektiv och sträva efter att tillfreds- ställa de behov som medborgare och näringsliv har. Automatisering, utveckling av alternativa bränslen, digitalisering av resor och transporter samt multimodala transportlösningar kan möjlig- göra effektivare och säkrare användning av infrastrukturen. dessutom till uppfyllelsen av de transportpolitiska målen genom förbätt- rad tillgänglighet, säkerhet och miljö.