prop · H4031d11 · 2016-09-20 00:00:00 — TCO understyrker dock att det är viktigt att följa upp tillämpningen så att unga som behöver flera olika eller kostsamma insatser inte ”fastnar” i sjukersättning istället för att erbjudas möjlighet att ta tillvara en arbetsförmåga. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att hel sjukersättning ska kunna beviljas redan . Villkoren för rätt till hel sjukersättning för dem ska vara desamma som gäller för sjukersättning. Partiell sjukersättning ska inte heller fortsättningsvis kunna beviljas dem . Det kommer alltid att finnas en liten grupp unga som har så omfattande funktionsnedsättningar att det är osannolikt att de någonsin kommer kunna arbeta. Men för unga mellan saknas möjlighet att få en varaktig ersättning från sjukförsäkringen. Istället ges den tidsbegränsade förmånen aktivitetsersättning till alla i detta åldersintervall som har nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom med minst en fjärdedel under . Av detta följer att det är en heterogen grupp unga som får aktivitetsersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga. Här återfinns både unga som sannolikt aldrig kommer kunna arbeta och unga som med hjälp av adekvata insatser kan utveckla arbetsförmåga. Två problem som identifierats med dagens aktivitetsersättning är dels den oro för försörjningen som många unga med varaktig nedsättning upplever när de var tredje år behöver söka om förmånen och dels att förmånen i alltför stor utsträckning har kommit att präglas av passivitet. Regeringen anser att förslaget bör öka tryggheten för den förhållandevis lilla grupp unga vars funktionsnedsättningar är så pass omfattande att de sannolikt aldrig kommer kunna utveckla en Regeringen vill också öka renodlingen av aktivitetsersättningen så att det blir tydligare vilka som är i behov av aktiva insatser. Att det saknas en varaktig ersättning i sjukförsäkringen för unga kan skapa bekymmer för dem vars funktionsnedsättningar är så omfattande att de troligtvis aldrig kommer kunna arbeta. behöver de ansöka om en ny period med aktivitetsersättning åtminstone och om sjukersättning i samband med att de fyller . Tillsammans med varje ansökan behöver i normalfallet också ett nytt medicinskt underlag lämnas in. Dessutom har många flera olika ersättningar från och även kontakter med andra myndigheter. En ny ansökan om aktivitetsersättning var tredje år är ytterligare en ansökan i mängden att hålla reda på. Alla dessa ansökningar och underlag riskerar att skapa onödig oro hos den unge och dennes anhöriga. Om ansökan inte kommer in riskerar glapp eller förseningar uppstå i utbetalningen. Även om den unge får hjälp av anhöriga eller har en god man/förvaltare så uppstår istället det administrativa arbetet för den personen. För unga med mycket omfattande funktionsnedsättningar riskerar diskussioner kopplat till aktivitetsersättningen om rehabilitering, arbetsförmåga, återgång i arbete och liknande att framstå som närmast kränkande. Regeringen bedömer att förslaget ökar försörjningstryggheten för denna på många sätt utsatta grupp av unga som deras administrativa börda minskar. Aktivitetsersättningen av har i alltför stor utsträckning kommit att präglas av passivitet. Att målgruppen för aktivitetsersättningen är så pass heterogen gör det svårare för att i sin handläggning avgöra vem som faktiskt kan utveckla arbetsförmåga och behöver stöd. Regeringen anser att aktivitetsersättningen som beviljas vid nedsatt arbetsförmåga behöver renodlas så att förmånen uteslutande omfattar de som har potential att utveckla arbetsförmåga eller endast har en partiellt nedsatt arbetsförmåga. En sådan renodling uppstår när unga med stadigvarande helt nedsatt arbetsförmåga istället får sjukersättning. För den enskilde som fortsättningsvis får aktivitetsersättning blir det tydligt att han eller hon i de flesta fall kan förvänta sig insatser för att få stöd att utveckla arbetsförmågan. Den ökade tydligheten underlättar även för att arbeta aktivt med ärendena och se till att rätt insatser ges till rätt person i rätt tid. Krav på helt stadigvarande nedsatt arbetsförmåga Förslaget innebär att endast unga vars arbetsförmåga är stadigvarande helt nedsatt ska kunna få sjukersättning. Skälet är att det varken är möjligt eller lämpligt att tidigt i livet klart slå fast i vilken utsträckning de kommer att kunna arbeta, annat än i de fall personen har mycket omfattande och livslånga funktionsnedsättningar. Det innebär särskilda svårigheter att bedöma och fastställa nivån på den långsiktiga arbetsförmågan för unga jämfört med äldre. Äldre har vanligtvis ett arbetsliv bakom sig medan många unga som är aktuella för sjuk- eller aktivitetsersättning ofta saknar, eller endast har begränsad arbetslivserfarenhet. Vidare kan många unga, åtminstone i de nedre åldersintervallen, fortfarande genomgå en mognadsprocess som kan påverka hur arbetsförmågan utvecklas om bara rätt rehabiliteringsinsatser vidtas. För unga handlar arbetsförmågebedömningen ofta om att försöka prognostisera vilka förmågor som kan komma att utvecklas . På grund av svårigheterna att bedöma arbetsförmågan för unga som aldrig arbetat torde de som får rätt till sjukersättning i princip vara unga med grava och omfattande funktionsnedsättningar där det framstår som osannolikt att en arbetsförmåga av någon betydelse kan komma att utvecklas. är bedömningen av rätt till sjukersättning alltid individuell och det kommer att förekomma gränsfall. Det kan innebära att mer omfattande utredningar kan behövas som innefattar behov av underlag från t.ex. arbetsterapeut, sjukgymnast, psykolog eller specialpedagog etc. Det bör även klarläggas om olika hjälpmedel kan förbättra arbetsförmågan. ISF anser att det tydligare behöver framgå hur bedömningen av rätt till sjukersättning från är tänkt att göras. Regeringen understryker att bedömningen av om villkoren för hel sjukersättning är uppfyllda för en ung person givetvis ska göras på samma sätt som när prövar rätt till hel sjukersättning. Däremot kan utredningarna i viss mån komma att se annorlunda ut och bedömningarna kan i vissa fall bli mer komplicerade. Som konstaterar i sitt remis- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 svar så utesluter förslaget, genom att det är begränsat till hel sjukersättning, att personer som skulle kunna utveckla en arbetsförmåga till någon del beviljas sjukersättning . Regeringen avser att noga följa upp hur tillämpningen fungerar. Regeringen anser att de personer som kan komma att få sjukersättning i övrigt ska omfattas av de bestämmelser som gäller för den som har sjukersättning. Övriga villkor för sjukersättning, förutom beräkningsreglerna och vissa samordningsregler, ska därför gälla även för de som får sjukersättning . Detta innebär bland annat att de som får hel sjukersättning inte kommer att ha rätt till aktiviteter såsom deras jämnåriga med aktivitetsersättning. Unga som beviljas hel sjukersättning kommer emellertid, vilket lyfter fram i sitt remissvar, att ha rätt till sådan sysselsättning och aktivering som kommuner och landsting erbjuder. SKL föreslår att det bör finnas möjlighet för den som uppbär sjukersättning att kunna ansöka om aktivitetsersättning om han eller hon börjar utveckla en arbetsförmåga eller tidigare blivit felbedömd. Regeringen understryker att om den som har hel sjukersättning börjar närma sig en arbetsförmåga, och behöver stöd för att utveckla denna, så har han eller hon naturligtvis rätt till samma stöd och rehabiliteringsinsatser som den med aktivitetersättning, förutom sådana aktiviteter som kan beviljas inom ramen för aktivitetsersättning. Skulle personen sedan få tillbaka en arbetsförmåga är det möjligt att få sjukersättningen vilande som han eller hon arbetar eller studerar. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Beräkning av ersättning och samordning med andra förmåner Regeringens förslag: Till och med månaden före den månad då en försäkrad som får sjukersättning fyller ska ersättning i form av inkomstrelaterad ersättning och garantiersättning beräknas på samma sätt som aktivitetsersättningen. Följdändringar ska därför göras i bestämmelsen om alternativ beräkning av inkomstrelaterad aktivitetsersättning och i bestämmelsen om beräkning av sjukersättning i form av garantiersättning. Om en försäkrad för en viss månad är berättigad till såväl sjukersättning i form av garantiersättning som efterlevandestöd ska endast den till beloppet största förmånen lämnas för den månaden. Promemorians förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regeringens förslag. Regeringen föreslår i tillägg till promemorians förslag att den alternativa beräkningsregeln i 34 kap. 10 § socialförsäkringsbalken (SFB) som ska tillämpas för beräkning av inkomstrelaterad aktivitetsersättning om det är fördelaktigt, även ska tillämpas för beräkning av hel inkomstrelaterad sjukersättning för personer om det är fördelaktigt. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av bland andra CSN, ISF, Myndigheten för delaktighet och . SKL instämmer i förslaget. anser att regeringen bör överväga differentierade ersättningsnivåer där de med permanent funktionsnedsättning får en högre ersättningsnivå än övriga personer i systemet eftersom unga med permanent nedsatt arbetsförmåga ofta är hänvisade till en livslång fattigdom. Arbetsförmedlingen ser inget problem med förslaget. anser att författningsförslaget bör utformas så att alla personer med aktivitetsersättning eller sjukersättning i åldern 19–får likvärdiga ekonomiska förutsättningar. påpekar att som förslaget utformats så kommer bestämmelserna i 34 kap. socialförsäkringsbalken om beräkning av inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning inte vara tillämpliga vid beräkningen av sjukersättning för personer . bland annat att den s.k. alternativa beräkningsregeln i 34 kap. 10 § SFB inte kommer att kunna tillämpas vid beräkning av sjukersättningen för personer . Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor anser att garantinivån ska vara densamma för alla eftersom unga människor har liknande behov oavsett om man är 19 eller . NSPH ser ett klart behov av att garantinivån i socialförsäkringen höjs och att sjukersättning ofrånkomligen kommer att leda till livslång fattigdom med dagens garantinivå. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att de beräknings- och samordningsregler som gäller för aktivitetsersättning även ska gälla för den som får sjukersättning . Det är rimligt att unga med långvarig nedsatt arbetsförmåga, oavsett om nedsättningen är tidsbegränsad eller varaktig, har likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Genom att nivåerna på garantiersättningen blir lika för aktivitetsersättning och sjukersättning så undviks sådana ekonomiska drivkrafter som annars hade kunnat uppstå om den ena förmånen hade varit generösare än den andra. Förslaget medför att följdändringar behöver göras i bestämmelsen om beräkning av sjukersättning i form av garantiersättning så att det anges att den bestämmelsen avser sjukersättning för försäkrade från och med den månad dessa fyller . Det innebär även följdändringar i bestämmelserna om samordning av aktivitetsersättning i form av garantiersättning och efterlevandestöd så att även sjukersättning i form av garantiersättning för den som inte fyllt ska samordnas med efterlevandestöd. har i sitt remissvar påpekat att det i promemorians författningsförslag saknas en ändring som krävs för att de beräknings- och samordningsregler som gäller för aktivitetsersättning även ska gälla för försäkrade under som får hel sjukersättning. Ett förslag om ändring i den aktuella bestämmelsen, 34 kap. 10 § SFB, har därför beretts underhand med . Förslaget innebär att den alternativa beräkningsregeln som ska tillämpas för beräkning av inkomstrelaterad aktivitetsersättning om det är fördelaktigt, även ska tillämpas för beräkning av hel sjukersättning till försäkrade under om det är fördelaktigt. Förslag om förenkling av förnyad utredning Regeringens förslag: ska inte längre vara skyldig att i samband med ett beslut om sjukersättning bestämma att en förnyad utredning ska göras . ska i stället för en förnyad utredning senast räknat från ett beslut om sjukersättning göra en uppföljning av den försäkrades arbetsförmåga. ska därefter, så länge den försäkrade har rätt till sjukersättning, minst på nytt följa upp den försäkrades arbetsförmåga. Om den försäkrade har fyllt behöver någon uppföljning inte göras. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens förslag. Remissinstanserna: (), , Myndigheten för delaktighet, och Nationella nätverket för samordningsförbund (NNS) tillstyrker förslaget. , , (), TCO, , , , Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH), och är positiva. Kammarrätten i föreslår en delvis annan utformning av bestämmelsen, men har i övrigt inget att invända. Arbetsförmedlingen ser det som problematiskt att betydelsen av bedömningen inte värderas i förhållande till eventuella åtgärder som samordnas av men som utförs av andra aktörer, exempelvis Arbetsförmedlingen. Promemorian ger enligt Arbetsförmedlingen inte heller en klar bild av vad den faktiska skillnaden är mellan ”uppföljning av arbetsförmågan” och ”djuplodande uppföljning” respektive ”förnyad utredning”. Promemorian ger enligt Arbetsförmedlingen vid handen att avsikten bland annat är ett mer effektivt resursutnyttjande. Enligt är frågan vilka konsekvenser denna ökade flexibilitet får vid planering av åtgärder i samverkan med Arbetsförmedlingen. Dessutom kan förslaget enligt Arbetsförmedlingen leda till att behovet av arbetslivsinriktad och samordnad rehabilitering inte identi- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 fieras på ett lika effektivt sätt hos personer som redan beviljats sjukersättning som hos personer vilka i samma ålder beviljats aktivitetsersättning. ISF anser att förslagets grundtanke, det vill säga att rätt person ska få rätt typ av insats, är bra. Det finns dock enligt ISF en stor risk att detta förslag leder till att sänker sin ambitionsnivå avseende genomförandet av förnyade utredningar från dagens redan låga nivå. Som förslaget är utformat kommer uppföljningen inte längre innefatta något ställningstagande till eventuella rehabiliterande åtgärder, vilket ISF tolkar som en klar ambitionssänkning jämfört med nuvarande lagstiftning. ISF vidhåller att det finns skäl för regeringen att överväga vilken ambitionsnivå som ska gälla vid utförandet av förnyad utredning och att ta ställning till om det finns anledning att tydliggöra detta i lagstiftningen. Vilka uppföljningar som sker, och effekten av dessa, är viktigt att följa upp, enligt ISF. SKL ser positivt på att i högre grad behovsanpassa uppföljning av arbetsförmåga vid sjukersättning. Enligt SKL är det av stor vikt att förändringarna inte medför att vissa individer hamnar i alltför långa väntetider utan uppföljning och insyn i situationen. I det syftet föreslår SKL en delvis annan utformning av förslaget. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att i större utsträckning ska kunna behovsanpassa uppföljningen av arbetsförmågan hos försäkrade som har fått sjukersättning. Regeringen föreslår att bestämmelsen om förnyad utredning (33 kap. 17 § SFB) ändras så att lagkravet ska handla om uppföljning i stället för utredning av arbetsförmågan. ska ges större utrymme i att välja hur uppföljningarna ska utformas. Kravet på att ska besluta om tidpunkten för uppföljningen tas bort. Kammarrätten i anser att förslaget till bestämmelse i promemorian har utformats så att det kan finnas ett visst utrymme att tolka regeln så att enbart har skyldighet att göra en ytterligare uppföljning efter den första uppföljning som ska ske från beslutet om sjukersättning. Kammarrätten föreslår att bestämmelsen i stället formuleras enligt följande. ”ska därefter, så länge rätt till sjukersättning föreligger, åt- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 minstone på nytt följa upp den försäkrades arbetsförmåga.” Regeringen delar Kammarrättens i bedömning och föreslår följande formulering gällande skyldighet att följa upp arbetsförmågan efter den första uppföljningen som ska ske från beslutet om sjukersättning: ”ska därefter, så länge den försäkrade har rätt till sjukersättning, minst på nytt följa upp den försäkrades arbetsförmåga.” Förslaget innebär att senast från beslut om sjukersättning ska göra en uppföljning av den försäkrades arbetsförmåga. Därefter ska , så länge rätt till sjukersättning föreligger, minst på nytt följa upp den försäkrades arbetsförmåga. Om den försäkrade har fyllt behöver någon uppföljning inte göras. I likhet med nuvarande bestämmelse om förnyad utredning när den försäkrade har fyllt 60 bör det inte vara obligatoriskt med ytterligare uppföljning från den föregående uppföljningen när den försäkrade har fyllt . Det hindrar dock inte att i enskilda fall gör bedömningen att arbetsförmågan behöver följas upp även efter det att den försäkrade har fyllt . Enligt nuvarande regelverk ska i samband med att myndigheten beslutar om sjukersättning också besluta att en förnyad utredning av arbetsförmågan ska göras , dock senast . Så länge den försäkrade har rätt till sjukersättning ska besluta att en förnyad utredning av arbetsförmågan ska göras , dock senast från det att den föregående utredningen slutfördes. Enligt nuvarande regelverk gäller också att beslut om ny utredning inte behöver fattas om den försäkrade har fyllt . Detta gäller i ärenden där sjukersättning har beviljats enligt regelverket i den lydelse som gäller . Det är viktigt att uppföljningar görs, och att de görs med tillräckligt hög kvalitet. Detta är viktigt för att upprätthålla förtroendet för försäkringen, både hos allmänheten i stort och hos dem som får del av förmånen. är det i vissa ärenden tydligt att det inte behövs någon särskilt djuplodande uppföljning, medan det i andra ärenden är osäkert om arbetsförmågan är nedsatt i samma grad som när beslutet om sjukersättning fattades. När det gäller utredningens omfattning uttalade regeringen i samband med införandet av kravet på genomförande av förnyad utredning att utredningen skulle kunna anpassas efter förmånstagarens sjukdom eller funktionshinder vilket borde innebära stor flexibilitet vid tillämpningen, men att en utredning inte skulle få ske enbart i form av korta telefonsamtal mellan handläggare och förmånstagaren (prop. 2004/05:21 s. 76). Regeringen anser att det liksom ska vara upp till att utforma sina metoder och därmed avgöra vad uppföljningen av arbetsförmågan vid sjukersättning som minst ska innehålla i ett enskilt ärende. Förslaget innebär dock att får utökad frihet att när det är lämpligt följa upp arbetsförmågan på ett enklare sätt än vad som krävs under nuvarande förhållanden, och till exempel avstå från en kontakt med den försäkrade. Därmed frigörs också resurser för att prioritera ärenden där det behövs en mer djuplodande uppföljning av arbetsförmågan. Förslaget om uppföljning i stället för förnyad utredning innebär inte att några av de utredningsåtgärder som vidtar under nuvarande förhållanden försvinner. En mer flexibel reglering som gör att uppföljningen kan anpassas efter hur behovet ser ut ger ett mer effektivt resursutnyttjande hos och skapar inte onödig oro hos den enskilde försäkrade. Den mer flexibla uppföljningen får inte innebära att sannolikheten att upptäcker en ökad arbetsförmåga minskar. Det är centralt att har väl utvecklade rutiner för att i varje enskilt fall ta fram just så mycket information som krävs för att bedöma om uppföljningen måste fördjupas eller inte. Myndigheten bör efter ett ikraftträdande av förslaget noga följa hur uppföljningen fungerar. SKL föreslår att ska vara skyldig att följa upp den försäkrades arbetsförmåga eller när man ser att det finns anledning. SKL efterfrågar också en skyldighet att anmäla nya omständigheter som kan leda till omprövning. Regeringen anser att förslaget redan innebär en skyldighet att vid behov göra uppföljningen tidigare än . Den försäkrade är vidare redan under nuvarande förhållanden skyldig att anmäla ändrade förhållanden som kan påverka rätten till eller storleken av förmånen. Syftet med uppföljningen av arbetsförmågan är att ta reda på om den försäkrade alltjämt uppfyller villkoren för rätt till sjukersättning. skyldigheter gällande samverkan med mera regleras i 30 kap SFB. De skyldigheterna påverkas inte av förslaget. Den närmare utformningen av uppföljningen är en fråga för . Flera remissinstanser återkommer, i likhet med vad som framgår av promemorian, till att den mer flexibla uppföljningen inte får innebära att sannolikheten att upptäcker en ökad arbetsförmåga minskar. Regeringen kommer att följa utvecklingen noga för att försäkra sig om att så inte blir fallet. Regeringens förslag: Lagen ska träda i kraft men tillämpas första gången i fråga om ersättning som avser tid efter . Bestämmelsen avseende uppföljning av den sjukersättningsberättigades arbetsförmåga ska tillämpas från . Om ett beslut om förnyad utredning har fattats före lagens ikraftträdande ska en sådan utredning göras även om tidpunkten för utredningen infaller efter ikraftträdandet. När utredningen har slutförts ska , så länge som rätt till sjukersättning föreligger minst på nytt följa upp den försäkrades arbetsförmåga i enlighet med den nya lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen tillstyrker förslaget. ifrågasätter om författningskommentaren till övergångsbestämmelserna har blivit korrekt utformad. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att de aktuella bestämmelserna ska träda i kraft men tillämpas första gången i fråga om ersättning som avser tid efter , med undantag för bestämmelsen avseende uppföljning av den sjukersättningsberättigades arbetsförmåga. Skälet är att ska ges tid att fatta beslut innan den tid som beslutet gäller infaller. Gällande förslaget om uppföljning av den sjuk- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 ersättningsberättigades arbetsförmåga föreslår regeringen en övergångsbestämmelse som innebär att förnyade utredningar som har beslutat om före ikraftträdandet ska genomföras enligt beslutet. Skälet är att i de fall den försäkrade har fått ett beslut om att förnyad utredning ska ske så bör en sådan utredning göras i enlighet med det fattade beslutet. När den utredning som beslutat om före ikraftträdandet har genomförts ska senast göra en uppföljning av den försäkrades arbetsförmåga i enlighet med den nya lagen. Förslagen bedöms sammantaget inte innebära ökad administration för . Däremot innebär förslagen vissa införandekostnader, främst i form av anpassning av it-system. Kostnaderna för it-utveckling m.m. med anledning av förslagen beräknar i sitt remissvar till ca . Se nedan för en närmare beskrivning av förslagens konsekvenser avseende administration. Förslaget om hel sjukersättning från innebär att det blir färre ansökningar för att pröva från unga. Vissa individer som egentligen tillhör målgruppen för aktivitetsersättning kan istället komma att ansöka om sjukersättning. Risken är dock liten för att det ska röra sig om många individer. Genom att sjukersättning endast ska kunna beviljas på hel omfattning och inte ger rätt till aktiviteter blir det tydligt för de försäkrade att endast de som inte bedöms kunna utveckla någon arbetsförmåga kommer kunna få rätt till sjukersättning. Ersättningsnivåerna på garantiersättningen kommer dessutom vara desamma som i aktivitetsersättningen. I sådana fall där det är uppenbart att en ung person ansökt om ”fel” förmån får informera och vägleda honom eller henne. Viss administration kommer att tillkomma för för att följa upp och tillämpa de nya reglerna om förenklad förnyad utredning för de som får hel sjukersättning . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 slaget minska administration. Genom förslaget renodlas även målgruppen för aktivitetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga så att den uteslutande kommer att omfatta de som har partiell arbetsförmåga eller har potential att utveckla arbetsförmåga. Renodlingen kommer underlätta för att arbeta aktivt med aktivitetsersättningsärendena.