prop · H40368 · 2016-12-14 00:00:00 — Rätten för den som har varit tilltalad att ta del av material bör dessutom som Kammarrätten i påpekar gälla oavsett om det är en dom eller ett slutligt beslut som har avslutat målet. Rätten att ta del av visst material innebär inte per automatik en rätt att få egna kopior av materialet (se närmare avsnitt 7.1 när det gäller ett pågående brottmålsförfarande). Det kan t.ex. finnas fotografier och fil- mer, upptagningar från telefonavlyssningar eller annat mycket integri- tetskänsligt material som den misstänkte på grund av de risker som typiskt sett kan vara förknippade framför allt med ett obehörigt röjande och en spridning av uppgiften i stället bör kunna ta del av på annat sätt. Genom att rätten för den som har varit tilltalad att ta del av material kommer att prövas i ett förfarande enligt tryckfrihetsförordningen i stället för enligt har han eller hon dock om inte annat sägs rätt att få kopior enligt 2 kap. 13 § TF. För att förhindra att den som varit tilltalade alltid kan få egna kopior av materialet, bör det enligt regeringen regleras att förbehåll som inskränker den enskildes möjlighet att förfoga över uppgifter ska kunna uppställas vid utlämnandet. Motsvarande möj- lighet finns under det pågående brottmålsförfarandet. En restriktion som går ut på att den enskilde inte får en egen kopia utan får ta del av materi- alet hos den aktuella myndigheten kan vara ett sådant förbehåll. Ett för- behåll enligt den föreslagna bestämmelsen kan vidare inskränka den enskildes möjligheter att meddela och offentliggöra uppgifterna. Ef- tersom det i detta skede inte längre pågår något brottmålsförfarande, kommer ett beslut av en brottsutredande myndighet som förvarar förun- dersökningsmaterialet att avslå rätten att ta del av eller att föreskriva villkor i ett förbehåll att kunna överklagas enligt 6 kap. 7 § OSL till kammarrätt. Regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna ska träda i Det behövs inte några övergångsbestämmelser. förslag och bedömning överensstämmer i allt väsentligt med regering- ens, dock föreslås andra ikraftträdandedatum. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt regeringen bör de föreslagna lagändringarna träda i kraft . föreslår därför att författningsförslagen ska träda i kraft den När det gäller processrättslig lagstiftning är huvudregeln att nya regler Det innebär att sådana regler ska tillämpas på varje processuell företeelse som inträffar efter det att regleringen har trätt Det finns ingen anledning att frångå denna huvudregel här. övergångsbestämmelser behövs alltså inte beträffande dessa förslag. Detta innebär bl.a. att en misstänkt även i redan inledda och slutdelgivna förundersökningar kommer att kunna begära prövning i en tingsrätt av förundersökningsledarens beslut att avslå eller genom förbehåll in- skränka den misstänktes rätt att få del av utredningsmaterial. förbudet till skydd för informatörer och andra uppgiftslämnare bör til- lämpas i redan pågående brottmål. Inte heller när det gäller de sekretessbrytande reglerna i offentlighets- och sekretesslagen bedömer regeringen att det behövs några övergångs- Det innebär att tidigare misstänkta och tilltalade kommer att ha möjlighet att få del av utredningsmaterial i förundersökningar som lagts ned eller avslutats redan före ikraftträdandet. Kostnader och andra konsekvenser Regeringens bedömning: Förslaget om inspelning av förhör i förun- dersökningar bedöms leda till kostnader för investeringar i inspel- ningsutrustning m.m. hos de brottsutredande myndigheter som håller Dessa kostnader och eventuella andra kostnadsökningar som föranleds av författningsförslagen ryms inom befintliga anslag. För den enskilde som misstänks för brott kan förslagen väntas leda till ökad tydlighet och rättssäkerhet, framför allt när det gäller vilken rätt han eller hon har att ta del av utredningsmaterial och under vilka former detta kan ske. bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i påtalar att det är åklagaren som ska ta ställning till om ett förhör ska spelas in och hur förhöret ska presenteras i Detta innebär en ökad belastning på åklaga- ren i rollen som förundersökningsledare vilket man bör beakta när myn- digheten tilldelas medel. och påpekar att framför allt bildupptagningar kommer att innebära ökade kostnader i form av dels inspelningsutrustning och systemstöd med ut- byggnad av nätverket, dels ackumulerade lagringskostnader. över och och framhåller att möjligheten att begära domstolsprövning av frågan om sekretessbelagt material ska lämnas ut kan komma att innebära betydande merarbete för tingsrätterna. Särskilt gäller detta eftersom det är fråga om framställningar som ska hanteras med skyndsamhet och som kan komma att avse mål med mycket omfattande material. Skälen för regeringens bedömning Det genomförs ett stort antal förhör i förundersökningar; enligt utredningen omkring en miljon. Enligt utredningens uppskattningar är det endast några procent av dessa som spelas in med ljud och bild. förhör dokumenteras genom inspelning av enbart ljud är betydligt van- Regeringens förslag syftar till att förhör i förundersökningar oftare än ska spelas in med ljud eller med både ljud och bild. utredningen har antagit rimligt att utgå ifrån att den största ökningen kommer att avse ljudupptagningar. För att möta behovet av att i större utsträckning kunna spela in förhör kommer de brottsutredande myndig- heterna att behöva införskaffa ytterligare teknisk utrustning och vidta åtgärder för att anpassa förhörsrummen. Förslaget kommer också att ställa större krav på myndigheternas lagringskapacitet, framför allt när det är fråga om ljud- och bildupptagningar som ska bevaras. kan även skriftliga uppteckningar av förhör komma att ta mer tid i an- språk, särskilt om fullständiga uppteckningar kommer att göras i större Sammantaget gör regeringen bedömningen att förslaget att i större ut- sträckning spela in förhör kommer att leda till ökade kostnader. kostnaderna kommer att bli är emellertid svårt att beräkna. inte att vara obligatoriskt att alltid spela in förhör och i viss utsträckning finns redan nödvändig teknisk utrustning. kommer därför att kunna kompletteras successivt i takt med att det visar sig hur stort behovet blir. På samma sätt är det svårt att uppskatta hur mycket lagringskostnaderna kommer att öka. Detta är beroende av hur många förhör som kommer att spelas in med både ljud och bild. denna bakgrund bedömer regeringen att de ökade kostnaderna kan hanteras inom befintliga anslagsramar för rättsväsendet. Flera av förslagen är vidare sådana att de kan medföra en viss ökad ar- betsbelastning för de brottsutredande myndigheterna. i fråga om det nämnda förslaget om att förhör i förundersökningar ska spelas in i större utsträckning. polisstyrelsen pekar på kan detta leda till att det kommer att ta för åklagaren att gå igenom materialet inför åtalsbeslutet, och att ta ställ- ning till hur materialet ska presenteras i förundersökningsprotokollet. eventuellt tillkommande kostnaderna för dessa myndigheter bedöms 2016/17:68 emellertid inte vara större än att de ryms inom ramen för befintliga an- slag. Förslagen som tar sikte på misstänktas rätt till insyn i utrednings- material är i stor utsträckning förtydliganden och klargöranden av gäl- lande rätt. Några egentliga merkostnader för de brottsutredande myndig- heterna bör dessa förslag inte föranleda. Däremot innebär förslagen att de allmänna domstolarna tillförs några nya arbetsuppgifter. Det gäller fram- för allt i fråga om den föreslagna möjligheten för misstänkta att genom anmälan få en domstolsprövning av förundersökningsledares beslut att hemlighålla uppgifter i förundersökningars sidomaterial. Som Hovrätten över och och pekar på kan en begäran om domstolsprövning ställa särskilda krav på tingsrätterna, eftersom det är fråga om framställningar som ska hanteras skyndsamt och där dom- stolen kan behöva gå igenom ett omfattande material. gör regeringen bedömningen att det endast undantagsvis bör behöva göras en anmälan till domstol för att en misstänkt ska kunna få del av sidomaterial som hör till en förundersökning. Särskilt gäller detta med hänsyn till omfattningen av den misstänktes rätt att ta del av utredningsmaterial när förundersökningen slutdelgetts. Antalet mål om utlämnande av allmän handling vid förvaltningsdomstol bör dessutom minska i motsvarande utsträckning när det gäller överklaganden från misstänkta och försvarare. Förslagen bör därför inte medföra några kostnadsökningar för domstolar. Genom förslagen blir reglerna kring dokumentationen av förundersök- ningar tydligare. Detta underlättar för den som vill ta del av utrednings- material i en förundersökning. För den som misstänks för brott blir det också tydligare vilket utredningsmaterial han eller hon har rätt att ta del av och på vilket sätt detta kan ske. Det regleras vidare vilket material bl.a. den som dömts för brott ska ha rätt att ta del av. Dessa åtgärder bör leda till att handläggningen av förundersökningar och av brottmål i dom- stol blir ännu mer förutsebar och rättssäker för den som misstänks för brott. Att det införs tydligare regler kring hur förundersökningar ska doku- menteras och vilken rätt den som är misstänkt ska ha att ta del av dessa bör också underlätta för de brottsutredande myndigheterna i deras verk- samhet. Förslaget till lag om ändring i 6 kap. 1 § Vid domstolen ska det föras register över alla mål. Registret ska utvisa tiden då varje mål kommit in, de åtgärder som vidtagits med målet, tiden för målets av- görande och, om missnöje anmälts eller överklagande kommit in, dagen då det skett och de åtgärder som vidtagits. Handlingarna i målet ska föras samman till en akt. När en part, en ställföreträdare, ett ombud, en försvarare eller ett biträde får ta del av en handling som innehåller sekretessbelagd uppgift, får ett förbehåll göras i enlighet med 10 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Paragrafen innehåller regler om registrering och förvaring av handlingar i domstol. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. I tredje stycket, som är nytt, regleras att förbehåll enligt 10 kap. 4 § OSL får göras när en part eller hans eller hennes ombud i ett förfarande enligt tar del av en handling som innehåller sekretess- belagd uppgift. En närmare beskrivning av hur sådana förbehåll kan se ut finns i kommentaren till 10 kap. 4 § OSL. Övriga ändringar är endast språkliga. 23 kap. 10 § Undersökningsledaren bestämmer, med de begränsningar som följer av andra– sjätte styckena, vem som får närvara vid ett förhör. Vid ett förhör ska om möjligt ett trovärdigt vittne utsett av undersöknings- ledaren närvara. Ett biträde till en person som förhörs har rätt att närvara vid förhöret om det kan ske utan men för utredningen och om biträdet uppfyller de krav som ställs på en försvarare i 21 kap. 3 § tredje stycket. Den misstänkte har rätt att själv närvara och ha sin försvarare närvarande vid ett förhör som hålls på den misstänktes begäran enligt 18 b § första stycket. Vid andra förhör med den misstänkte har han eller hon rätt att ha sin försvarare när- varande. En försvarare som inte uppfyller de krav som ställs i 21 kap. 5 § första stycket får dock förhindras att närvara om det är nödvändigt för att sakens utred- ning inte väsentligen ska försvåras eller för att avvärja fara för någons liv, fysiska hälsa eller frihet. Vid förhör med någon annan än den misstänkte får den miss- tänktes försvarare närvara om det kan ske utan men för utredningen. Ett målsägandebiträde har rätt att närvara vid förhör med målsäganden. Det- samma gäller en stödperson, om hans eller hennes närvaro inte är till men för utredningen. När den som hörs är bör den som har vårdnaden om honom eller henne vara närvarande vid förhöret, om det kan ske utan men för utredningen. Undersökningsledaren får besluta att det som har förekommit vid ett förhör inte får uppenbaras. Paragrafen innehåller regler om vilka som får närvara vid förhör som hålls under förundersökningar. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I fjärde stycket ersätts hänvisningen till 18 § av en hänvisning till 18 b §. Detta är en följd av att bestämmelsen om den misstänktes rätt att begära att förhör ska hållas flyttas. 23 kap. 18 § När förundersökningen har kommit så långt att någon skäligen misstänks för brottet, ska den misstänkte underrättas om misstanken när han eller hon hörs. Efter underrättelsen har den misstänkte och försvararen rätt att fortlöpande, i den mån det kan ske utan men för utredningen, ta del av det som har förekommit vid förundersökningen. Denna rätt gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). I fråga om rätten för den som anhålls eller häktas att ta del av det som har före- kommit vid förundersökningen gäller även 24 kap. 9 a §. Paragrafen innehåller regler om när en misstänkt ska underrättas om misstanken och om hans eller hennes rätt till insyn i förundersökningen från den tidpunkten. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Paragrafen ändras bl.a. på så sätt att delar av innehållet flyttas till 18 a och 18 b §§. I övrigt görs ändringar som tydliggör vilken rätt till insyn den som misstänks för brott har i olika skeden av förundersök- ningen, men som inte innebär några ändringar i sak i fråga om den miss- tänktes rätt till insyn i och inflytande över förundersökningen. Första stycket ändras på så sätt att delar av innehållet flyttas till andra stycket respektive till 18 a §. Till andra stycket flyttas bestämmelsen som funnits i första stycket om den misstänktes och hans eller hennes försvarares rätt att från och med underrättelsen om skälig misstanke om brott fortlöpande få ta del av utredningen. Vidare införs i stycket en bestämmelse som klargör att den rätt som den misstänkte och hans eller hennes försvarare kan ha att ta del av sekretessbelagda uppgifter, efter att ha underrättats om skälig misstanke, gäller med de begränsningar som följer av kollisionsbestäm- melsen i 10 kap. 3 § OSL. Innehållet i det tidigare andra stycket flyttas med enbart språkliga ändringar till 18 b § första stycket. Det hittills- varande tredje stycket flyttas med enbart språkliga ändringar till 18 b § andra stycket. Hittillsvarande fjärde stycket blir tredje stycket i para- grafen. 23 kap. 18 a § När undersökningsledaren har slutfört den utredning som han eller hon anser är nödvändig har den misstänkte och försvararen rätt att ta del av det som har förekommit vid förundersökningen. Den misstänkte och försvararen ska under- rättas om detta och om att de har rätt att begära att förundersökningen kompletteras. De ska ges skälig tid att ange den utredning de anser är önskvärd och i övrigt anföra det som de anser är nödvändigt. Något åtal får inte beslutas innan detta har skett. Rätten enligt första stycket att ta del av det som har förekommit vid förunder- sökningen gäller även efter det att åtalet har väckts och fram till dess att åtalet slutligt har prövats eller saken annars slutligt har avgjorts. Denna rätt gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 och 3 a §§ offentlighets- och sek- retesslagen (2009:400). Paragrafen, som är ny, innehåller regler om den misstänktes rätt till insyn i förundersökningen från tidpunkten för s.k. slutdelgivning av förundersökningen. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.2 där även Lagrådets synpunkter behandlas. I första stycket, som bl.a. innehåller bestämmelser som funnits i 18 §, tydliggörs att den misstänktes rätt till insyn i utredningen blir mer omfattande från det att förundersökningsledaren har slutfört den utredning som han eller hon anser är nödvändig. Rätten att ta del av ut- redningsmaterial kan från och med den tidpunkten inte längre begränsas enligt . Den misstänkte ska underrättas om sin rätt till insyn i förundersökningsmaterialet (slutdelgivning). Bestämmelser som reglerar begränsningar i insynsrätten finns i stället uteslutande i offent- lighets- och sekretesslagen. När det gäller rätten att ta del av förunder- sökningen och att begära komplettering av förundersökningen ändras Prop. 2016/17:68 bestämmelsen inte i sak i förhållande till gällande bestämmelser i Däremot anges nu uttryckligen att den misstänkte och försvararen har rätt att ta del av utredningen från slutdelgivningen och vidare preciseras tidpunkten för när slutdelgivningen ska göras. I andra stycket regleras att rätten att ta del av det som har förekommit vid förundersökningen består även efter det att åklagaren har beslutat att väcka åtal och så länge brottmålsrättegången pågår. Detta överensstäm- mer med vad som ansetts gälla enligt praxis. Hänvisningen till kollisionsbestämmelserna i 10 kap. 3 och 3 a §§ OSL innebär att den misstänktes och hans eller hennes försvarares rätt att ta del av uppgifter i förundersökningen efter slutdelgivningen under vissa förutsättningar kan begränsas på grund av sekretess (se närmare kommentaren till 10 kap. 3 a § OSL). 23 kap. 18 b § På begäran av den misstänkte eller försvararen ska ett förhör eller någon annan utredning äga rum, om det kan antas vara av betydelse för förundersökningen. Om en sådan begäran avslås ska skälen för det anges. Innan åklagaren beslutar i fråga om åtal, får han eller hon hålla ett särskilt sammanträde med den misstänkte eller försvararen, om det kan antas vara till fördel för åtalsbeslutet eller för sakens fortsatta handläggning i övrigt. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om den misstänktes rätt att be- gära kompletterande utredningsåtgärder och om möjligheten att hålla ett särskilt sammanträde för att underlätta den fortsatta handläggningen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Regleringen överförs från 18 §. Bestämmelserna ändras inte i sak. 23 kap. 19 § Om undersökningsledaren har slutfört den utredning som han eller hon anser är nödvändig utan att bifalla en begäran som avses i 18 b § första stycket, eller om den misstänkte eller försvararen anser att det finns någon annan brist i utredningen, kan de anmäla detta till rätten. Rätten ska så snart det går pröva anmälan. Om det finns skäl för det får rätten hålla förhör med den misstänkte eller någon annan eller vidta den åtgärd i övrigt som behövs. Ersättning för den misstänktes inställelse betalas av allmänna medel enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. Paragrafen innehåller regler om den misstänktes eller försvararens möjlighet att hos domstol anmäla att en förundersökning behöver kompletteras. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6.1 där även Lagrådets synpunkter behandlas. I första stycket ersätts hänvisningen till 18 § av en hänvisning till 18 b §, vilket är en följd av att bestämmelsen om den misstänktes rätt att begära utredningsåtgärder flyttas. Bestämmelsen kompletteras dessutom med att även försvararen kan anmäla en brist i utredningen till rätten. Övriga ändringar är endast språkliga. 23 kap. 21 § Vid förundersökningen ska det föras ett protokoll över det som har förekommit som är av betydelse för utredningen. När en utsaga av en misstänkt eller någon annan har upptecknats ska utsagan läsas upp eller den som hörts ges tillfälle att på något annat sätt granska uppteck- ningen. Den hörde ska också tillfrågas om han eller hon har något att invända mot innehållet. Uppteckningen och granskningen ska göras innan förhöret av- slutas eller, om förhöret är särskilt omfattande eller behandlar komplicerade sakförhållanden, därefter. En invändning som inte medför någon ändring ska antecknas. Efter granskningen får uppteckningen inte ändras. Om utsagan har antecknats i protokollet först efter granskningen, ska uppteck- ningen biläggas handlingarna. Andra stycket gäller inte förhör som dokumenteras genom en ljudupptagning eller en ljud- och bildupptagning, och som upptecknas skriftligen i sin helhet. I mindre mål får i stället för protokoll kortfattade anteckningar föras över det väsentliga som har förekommit vid förundersökningen. Paragrafen innehåller regler om dokumentation av förundersökningen. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.3. När det gäller granskningen av skriftliga uppteckningar av förhör i för- undersökningar är huvudregeln i andra stycket att den hörde ska ges tillfälle att granska uppteckningen och tillfrågas om han eller hon har något att invända mot innehållet. Uppteckningen och granskningen av förhöret ska enligt huvudregeln ske innan förhöret avslutas. Från denna huvudregel undantas i tredje stycket, som är nytt, ljudupptagningar och ljud- och bildupptagningar av förhör som i sin helhet har upptecknats skriftligen. Det innebär att en fullständig skriftlig uppteckning av ett inspelat förhör inte behöver göras innan förhöret har avslutats utan kan göras . Den hörde behöver inte heller ges tillfälle att granska en sådan fullständig uppteckning eller tillfrågas om han eller hon har något att invända mot innehållet. Det finns emellertid inget hin- der mot att låta den hörde granska även en fullständig skriftlig uppteck- ning av ett förhör. En sådan granskning kan tvärtom vara lämplig om det finns anledning att anta att uppteckningen kan innehålla felaktigheter, t.ex. på grund av bristande kvalitet på inspelningen. Hittillsvarande tredje stycket blir nu fjärde stycket i paragrafen. Endast en mindre språklig ändring görs i stycket. Hittillsvarande fjärde stycket som gäller den misstänktes rätt till kopior av förundersökningsmaterialet flyttas till 21 a §. Övriga ändringar är endast språkliga. 23 kap. 21 a § Så snart åtal har beslutats har den misstänkte och försvararen rätt att på begäran få en papperskopia av protokoll eller anteckningar från förundersökningen. Om en offentlig försvarare har förordnats för den misstänkte, ska en kopia lämnas eller sändas till försvararen. Den misstänkte och försvararen har också rätt att på begäran få en kopia av handlingar som innehåller sådant som har förekommit vid förundersökningen och som inte ingår i protokollet eller anteckningarna. En sådan kopia behöver inte lämnas om det finns 1.risk för att sekretessbelagd uppgift obehörigen kommer att lämnas vidare, 2.hinder mot det med hänsyn till materialets omfattning eller karaktär. När den misstänkte eller försvararen får ta del av ett protokoll eller en annan handling som innehåller sekretessbelagd uppgift, får ett förbehåll göras i enlighet med 10 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Paragrafen, som är ny, innehåller regler om den misstänktes rätt till kopior av förundersökningsmaterialet och har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Innehållet i första stycket flyttas hit från 21 §. Användningen av ut- trycken papperskopia respektive kopia i stället för avskrift syftar till att modernisera språket. I sak ändras bestämmelsen så att någon pappers- kopia inte per automatik behöver skickas till den offentliga försvararen. Det är tillräckligt att en elektronisk kopia skickas om inte försvararen begär en papperskopia. En ovillkorlig rätt till en kopia gäller endast i förhållande till förunder- sökningsprotokollet eller sådana anteckningar som enligt 21 § fjärde stycket kan föras i stället för ett protokoll. När det gäller annat utred- ningsmaterial är utgångspunkten enligt andra stycket att den misstänkte och hans eller hennes försvarare på begäran ska kunna få en kopia också av detta material. Detta gäller oavsett om det är fråga om pappershand- lingar eller elektroniska upptagningar. Det är dock endast handlingar som innehåller sådant som har förekommit vid förundersökningen som den misstänkte och hans eller hennes försvarare kan göra anspråk på att få en kopia av.