prop · H303169 · 2016-05-10 00:00:00 — Enligt utredaren behövs ett centrum för substitution för att driva på kemikalieproducenterna och för att underlätta för konsumenter och företag att arbeta förebyggande med att byta ut farliga ämnen eller byta till ett annat material utan farliga ämnen. Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppdrag att utreda förutsättningarna för att inrätta ett sådant centrum (se avsnitt 8.1). kartläggning av förekomst i På regeringens uppdrag redovisade resulta- tet från en screening av förekomsten av miljögifter, bl.a. högfluorerade ämnen och bekämpningsmedel i yt- och grundvatten. en sammanställning av resultaten från totalt cirka 6 000 mätningar av PFAS i miljön varav cirka 500 nya mätningar gjordes i yt- och grund- Skr. 2015/16:169 vatten. I drygt 140 () av de allmänna vattentäkter vars vatten analyserats uppmättes halter av PFAS. I ett tiotal av dessa allmänna vattentäkter översteg halterna av PFAS vid åtminstone något tillfälle åtgärdsgräns på . Vidare uppmättes halter över åtgärdsgränsen i två enskilda vattentäkter i den nya screeningen. Samtliga täkter med bekräftade halter över åtgärdsgränsen ligger i anslutning till flygplats med brandövningsplats. Totalt kan ca 300 000 människor ha exponerats för PFAS-halter över åtgärdsgränsen via dricksvatten från allmänna vattentäkter vid åtminstone något tillfälle. Hur många människor som exponerats via vatten från enskilda vattentäkter, t.ex. från enskild brunn, är okänt. Sammanfattningsvis saknas analyser av PFAS i cirka 1 200 allmänna vattentäkter och för cirka 50 000 dricksvattenkonsumenter som får sitt vatten från en enskild brunn som ligger inom från möjlig PFAS-källa. Vidare har endast en mindre andel av landets brandövningsplatser undersökts med avseende på förorening av PFAS i den omgivande miljön. PFAS-halter är också dåligt undersökta i anslutning till andra möjliga punktkällor, såsom större bränder, avloppsreningsverk, avfallshanteringsanläggningar och industrier. De få mätningar som finns i närheten av avfallsanläggningar och bränder tyder på att även dessa lokalt kan leda till risk för negativa effekter på människa och miljö. föreslår ett antal åtgärder, bl.a. en utökad miljöövervakning av organiska miljögifter som PFAS i yt- och grundvatten. En typisk innemiljö kan innehålla över 6 000 organiska ämnen varav ungefär 500 kan härledas till byggprodukter. I den vetenskapliga litteraturen är det dokumenterat att det förekommer emissioner av hälsoskadliga ämnen från byggprodukter. Detta bekräftas av undersökningar i framförallt , och . Det har även visats att byggprodukter kan ge upphov till en betydande andel () av de kemiska föroreningar som förekommer i inomhusmiljön. Generellt sett är halterna av kemiska ämnen i bostäder, förskolor och skolor relativt låga. Halterna kan ändå utgöra ett problem eftersom mycket tyder på att samverkanseffekter mellan olika ämnen i låga koncentrationer kan ge betydande hälsoeffekter såväl på kort som på lång sikt. Enskilda flyktiga ämnen kan ge upphov till lukt och kan knytas till hälsoeffekter som irritation och symtom i de nedre luftvägarna. Vissa flyktiga ämnen är allergiframkallande, cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska. Även mycket låga halter av sådana ämnen bör undvikas i inomhusmiljön. Barn tillbringar sin huvudsakliga tid i olika inomhusmiljöer, vilket innebär att inomhusmiljön har stor betydelse för barnens exponering för kemiska ämnen. Barn exponeras också för damm mer än vuxna. Små barn vistas nära golvet i högre utsträckning än vuxna och undersöker sina händer eller föremål med munnen. Förskole- och skolmiljön har ofta 2015/16:169 högre dammhalter än arbetsmiljöer eller hemmiljön. I damm kan t.ex. höga halter av mindre flyktiga ämnen ansamlas. Kemikalieinspektionen har i en rapport kommit fram till att byggprodukter står för en betydande källa till exponering för ftalater. Särskilt och småbarn bedöms utgöra en riskgrupp för emissionerna av ftalater i inomhusmiljön. Epidemiologiska studier har visat på samband, exempelvis mellan golv med ftalater och förändringar på pojkars könsorgan. För att minska exponeringen för farliga kemiska ämnen inomhus är det viktigt att källor till skadliga emissioner i inomhusmiljön åtgärdas (se även avsnitt 4.5). 4.2.1Nationella gränsvärden för avgivning av farliga ämnen Kemikalieinspektionen fick i regleringsbrevet i uppdrag att undersöka behovet av nationella begränsningar gällande farliga ämnen i byggprodukter i syfte att minska barns exponering för farliga ämnen. Myndigheten föreslår att ska ta fram nationella gränsvärden för avgivning av hälsoskadliga kemiska ämnen i byggprodukter. Förslaget omfattar dels emissionsbegränsningar av enskilda kemiska ämnen baserade på riktvärden som är framtagna inom EU, dels generella begränsningar av emissioner av CMR-ämnen. Fokus är på klassificerade särskilt farliga ämnen samt ämnen med dokumenterad påverkan, t.ex. emissioner från golv med ftalater. Andra ämnen ska kunna omfattas av den föreslagna regleringen om de identifieras som problematiska. Reglerna föreslås vara framåtsyftande och gälla för produkter som säljs eller används vid byggnation inklusive renovering efter att reglerna har börjat gälla. När det gäller befintlig byggnation är det upp till fastighetsägare och byggherrar att bedöma vilka åtgärder som ska vidtas om olämpliga material har byggts in. Kemikalieinspektionen föreslår att de nationella reglerna ska omfatta byggprodukter som används för att konstruera golv-, vägg-, och innertaksektioner. Förslaget överensstämmer på så sätt med den reglering som finns, eller är på väg att tas fram, i andra medlemsstater som , och . Enligt förslaget ska produkterna vidare dokumenteras med avseende på avgivningen av flyktiga organiska ämnen (VOC), samt mindre flyktiga organiska ämnen (SVOC), för att de ska få saluföras och användas på den svenska marknaden. Förslaget remitteras och kommer därefter att beredas i . 4.2.2Loggbok för byggnader ger kunskap om förekomst Vi behöver kunskap om vilka ämnen som finns i våra byggprodukter, bl.a. för att veta var ett ämne finns om det skulle visa sig vara farligare än vad vi vet . fick därför i regleringsbrevet i uppdrag att utreda om förutsättningar finns för en så kallad loggbok för byggnader, dvs. ett system för dokumentation av byggprodukter m.m. vid nybyggnation. Uppdraget genomfördes i samråd med Kemika- lieinspektionen, och och efter dialog med Skr. 2015/16:169 relevanta aktörer och redovisades till . föreslår en ny lag om dokumentationssystem för byggnadsverk som innebär krav på att använda loggbok för vissa byggnadsverk. Regler om vad loggboken ska innehålla och när den ska uppdateras kommer, enligt , att ge en större användning av loggbok och en jämnare kvalitet. Förslaget innebär att loggbok ska tas fram och användas för vissa byggnadsverk, men att byggherren själv kan välja vilket loggbokssystem som ska användas, förutsatt att vissa grundläggande krav uppfylls. Konsumtionen av textila varor har ökat betydligt inom EU . Textila material produceras i stora kvantiteter och ingår i en stor mängd varor som används brett i samhället. Ökande konsumtion och produktion av textila varor medför även ökad användning av råmaterial och kemiska ämnen. Stora volymer kemikalier används för produktion av textilier, från tillverkning av textilfibrer och råmaterial till behandling av de färdiga textilvarorna. Ämnen som används för att ge textilvaran en särskild funktion, som färg eller härdighet, är avsedda att finnas kvar i den färdiga varan. Även ämnen som används vid textilproduktionen kan i vissa fall stanna kvar i materialet i små mängder som föroreningar. Detsamma gäller ämnen som bildats vid nedbrytning av processkemikalier. Kemiska ämnen kan släppa från textilmaterialet och människor och miljö kan då exponeras. Textilier kan innehålla kemikalier som har hälso- eller miljöfarliga egenskaper. Det kan t.ex. vara ämnen som är cancerframkallande, stör fortplantningen, framkallar allergi eller är skadliga för vattenmiljön. Ke- mikalieinspektionen har konstaterat att minst 750 ämnen som har mycket hälsoskadliga egenskaper och 440 ämnen som har mycket miljöskadliga egenskaper förekommer vid textiltillverkning. Få av dessa är begränsade eller förbjudna i EU. Kemikalieinspektionen har informerat kommissionen om slutsatserna av rapporten. Det finns miljömärkningskriterier och andra frivilliga begränsningslistor som gäller innehållet av kemikalier i textilier. Textilföretagen ställer ofta krav på att dessa listor ska följas. Begränsningslistorna är inte enhetliga och skiljer sig i detaljer i fråga om urvalet av kemikalier, gränsvärden och verifieringsmetoder. Administrationen av olika krav är betungande. Det behövs därför EU-regler som ställer enhetliga krav på kemikalier i textilier och som delvis kan ersätta frivilliga begränsningar och som kan säkerställa skyddet för hälsa och miljö. Regeringen har tillsammans med den svenska textilbranschen och de nordiska länderna drivit på för att EU ska begränsa förekomsten av farliga kemikalier i textilier. har bidragit med underlag till kommissionen i dess arbete med det föreslagna förbudet för CMR-äm- nen. Regeringen välkomnar kommissionens förslag. Om begränsningarna för CMR-ämnen kompletteras med begränsningar för allergiframkallan- 2015/16:169 de, miljöfarliga och hormonstörande ämnen så finns det en möjlighet att bygga en mer sammanhållen reglering som ger en hög skyddsnivå. 4.3.1Kemikalieinspektionen utreder olika möjligheter till begränsning Kemikalieinspektionen fick i regleringsbrevet i uppdrag att utreda möjligheter att reglera farliga ämnen i textilier inom EU och göra en genomgång av de kemikalier med farliga egenskaper som kan förekomma i textilier. Kemikalieinspektionen förespråkade då i första hand en ny reglering av farliga ämnen i textilier i fibermärkningsförordningen (och rådets förordning (EU) nr 1007/2011 om benämningar på textilfibrer och därtill hörande etikettering och märkning av fibersammansättningen i textilprodukter). Myndigheten uteslöt emellertid inte andra möjligheter utan presenterade även förslag om en helt ny textilförordning inom EU. Frågan om att reglera farliga kemikalier i textilier i fibermärkningsförordningen har inte fått gehör i EU. Regeringen uppdrog till Kemikalieinspektionen att utveckla förslag till åtgärder utifrån de slutsatser och rekommendationer som framkommer i myndighetens tidigare redovisning av risker med farliga ämnen i textil. I uppdraget ingick att föreslå hur EU-lagstiftningen kan utvecklas så att riskerna med farliga ämnen i textil kan hanteras på ett adekvat sätt. Kemikalieinspektionen återkommer i sin rapport till frågan om en ny textilförordning. Myndigheten föreslår att regeringen påbörjar ett arbete för att inom EU utveckla en särskild produktlagstiftning för textil. En sådan produktlag skulle kunna ställa enhetliga krav på vilka farliga kemiska ämnen som behöver regleras och på att ta fram och vidarebefordra relevant information i leverantörskedjan, inklusive konsumenter och avfallsled. bedömer myndigheten att rådighet över frågan är obetydlig och att åtgärden bedöms vara genomförbar först på . Kemikalieinspektionen redogör också för sin avsikt att undersöka möjligheterna att införa ytterligare begränsning av vissa cancerframkallande azofärgämnen som inte täcks av befintlig EU-lagstiftning. Azofärgämnen är avsedda att finnas kvar i den färdiga textilvaran och konsumenter utsätts därmed för azofärgämnena när de använder plaggen. påverkas även miljön när kläderna tvättas. Kemikalieinspektionen lyfter fram att den befintliga begränsningen för azofärgämnen i Reachförordningen skulle kunna utökas och även skärpas i sin formulering. Kemikalieinspektionen avser att ta fram ytterligare förslag till begränsningar för farliga ämnen i textilier om det inom EU finns förutsättningar och stöd för att de kommer att genomföras. Kemikalieinspektionen föreslår slutligen att regeringen överväger en utredning av en punktskatt på kläder och hemtextil. Myndigheten menar dock att det är lämpligt att först invänta erfarenheter från de förslag som lämnade (SOU 2015:30) innan regeringen överväger en ny utredning. 4.3.2Användning av kemikalier i textil är bristfälligt reglerat EU saknar en produktlagstiftning för farliga ämnen i textilier. Reachförordningen innehåller dock vissa regler som rör användning av farliga ämnen i textilprodukter, bl.a. reglerna om information om varors innehåll av särskilt farliga ämnen som finns listade i kandidatförteckningen och ett antal förbud och begränsningar som rör t.ex. azofärgämnen som kan bilda cancerframkallande nedbrytningsprodukter, vissa flamskyddsmedel (se avsnitt 4.6), nickel, bly (se avsnitt 4.10) och nonylfenoletoxilater. De flesta ämnen med farliga egenskaper som används i textil är dock fortfarande oreglerade. Begränsningarna för nonylfenoletoxilater och bly i konsumentvaror föreslogs av och har börjat gälla. Nonylfenoletoxilat används i olika tvättprocesser när textilier tillverkas. Det hamnar i våra vattendrag när rester av ämnet tvättas ur textilierna. När nonylfenoletoxilat bryts ner bildas nonylfenol som är ett misstänkt hormonstörande ämne och är giftigt för vattenlevande organismer. Bly används bl.a. i metallegeringar, färgämnen, och i mindre utsträckning som stabilisator i plast. Det förekommer också som ren metall. Bly kan t.ex. förekomma i knappar och blixtlås, i beläggningar på regnkläder eller vaxdukar eller i färgpigment i väskor av konstmaterial. har även drivit och fått igenom en strängare tolkning av informationskraven i Reachförordningen, som innebär att företag och konsumenter har lättare att få information om farliga ämnen i varor (se avsnitt 5.1). Ytterligare ansträngningar behövs dock för att reglera ämnen som kan innebära en risk för människors hälsa eller miljön när de används i textilier. När det gäller CMR-ämnen har klimat- och miljöministern dels tillsammans med företrädare för textilbranschen och organisationer, dels tillsammans med de nordiska miljöministrarna uppmanat kommissionen att agera snabbare för att begränsa denna grupp av ämnen i textilier. presenterade kommissionen ett förslag om att begränsa användning av CMR-ämnen i textilier genom ett förenklat begränsningsförfarande i Reachförordningen (artikel 68.2). Avsikten med det förenklade begränsningsförfarandet är att fasa ut användningen av CMR- ämnen i konsumenttillgängliga varor. För att begränsa ett ämne med detta förfarande är det tillräckligt att visa att ämnet kan användas i konsumenttillgängliga produkter. Kommissionen har initiativrätt att lämna förslag men det finns inte någon större erfarenhet av att använda artikeln. Den pågående processen är därför också ett sätt att klarlägga kriterier och metoder för hur och när artikeln är tillämplig. Regeringens satsning på handlingsplanen för en giftfri vardag har gjort det möjligt för Kemikalieinspektionen att genomföra dialoger med flera branscher som sträcker sig . den grundläggande princip som finns i gällande lagstiftning, dvs. 2015/16:169 tagen är ansvariga för att deras produkter är säkra. Syftet med dialogerna är att underlätta för företagen att ta sitt ansvar. Textildialogen, som startade , har syftat till att minska kemikalieriskerna genom att företagen frivilligt fasar ut farliga kemikalier utöver vad lagen kräver. Deltagande aktörer har uppgett att detta är ett viktigt arbete för att ytterligare säkerställa att kemikalieinnehåll i textila material inte utgör någon risk för användaren, även när det inte specifikt nämns i lagstiftningen. Målen för dialogarbetet har bl.a. varit att höja kunskapen hos de företag som deltagit i dialogen samt att föra fram en gemensam restriktionslista för kemikalier i textilier. Det sista textilmötet i regi hölls . Kemikalieinspektionen har utvärderat arbetet och redovisat sina slutsatser (Kemikalieinspektionens PM 4/5). När det gäller arbetet med en gemensam restriktionslista var slutsatsen att det behövs ett internationellt initiativ med fler och större aktörer för att få genomslag för en sådan lista. De företag som deltog i dialogen för i stället diskussioner om en gemensam lista över kemikalier som får förekomma i textilier. Klimat- och miljöministern bjöd in till ett dialogmöte med 16 företrädare för den svenska textilbranschen och organisationer för att föra samtal om farliga ämnen i textilier och diskutera möjliga åtgärder. Ministern och de deltagande företagen och organisationerna enades om ett gemensamt brev adresserat till kommissionen med en uppmaning om att EU ska vidta åtgärder och skärpa regelverket kring farliga kemikalier i textilier. De uppmanar i brevet kommissionen att vidta åtgärder för olika grupper av farliga ämnen. Specifikt lyftes frågan om onödig användning av antibakteriella ämnen i textil och kopplingen mellan sådan användning och antibiotikaresistens, användning av CMR- ämnen samt användning av högfluorerade ämnen. Deltagarna framhöll behovet av större öppenhet och bättre information från kemikalieleverantörerna. Information i hela kedjan är en förutsättning för ett förebyggande arbete. De underströk vikten av att arbeta med att ersätta farliga ämnen med bra alternativ och lyfte även fram att kläder som återvinns ska vara fria från farliga kemikalier. 4.3.4 Resultat från tillsyn och analyser av textilier Handlingsplanen för en giftfri vardag har möjliggjort att mer varutillsyn haft flera tillsynsprojekt som på olika sätt rör textilier, t.ex. kläder, skor, hemtextil och möbeltextil. Kemikalieinspektionens tillsyn visar att farli- ga ämnen i vissa fall har förekommit i textilier i strid med gällande be- gränsningar i lagstiftningen. I de fall Kemikalieinspektionen har låtit utföra analyser av farliga äm- nen i textilier har det huvudsakligen rört sig om ämnen som är begränsade i lagstiftningen. spektionen emellertid en screening av ämnen som används i textilier. Screeningen visade att många ämnen med farliga egenskaper förekom- mer och att ett stort antal av dessa är oreglerade. exempel på Kemikalieinspektionens tillsynsprojekt och dess resultat. Kemikalieinspektionen analyserade 2015 i samband med ett projekt om kläder och skor 86 sport- och fritidsplagg. Ett av dessa, ett par träningshandskar, innehöll kortkedjiga klorparaffiner (se avsnitt 4.6.2) och bensidin i halter som överskred gällande gränsvärden. Träningshandsken innehöll också mjukgöraren , ett ämne som är listat i kandidatförteckningen på grund av fortplantningsstörande egenskaper (se avsnitt 4.5). I ytterligare 20 plagg hittades låga halter av farliga ämnen. analyserade Kemikalieinspektionen 110 hudnära plagg som sjalar, underkläder, barntröjor med tryck och heltäckande badkläder för barn. Analyserna visade att 48 plagg innehöll det hormonstörande ämnet nonylfenoletoxilat som inte var förbjudet i importerade kläder. I två plagg hittades azofärgämnen som överskred gällande gränsvärden och i två plagg hittades ftalater som överskred gränsvärdet som gäller för leksaker och barnavårdsartiklar. I ett projekt 2015 kontrollerade Kemikalieinspektionen sammanlagt 107 skor. I en av dessa uppmättes kadmium i en otillåten halt. Fyra skor innehöll särskilt farliga ämnen som finns listade i kandidatförteckningen. I ytterligare 28 skor hittades särskilt farliga ämnen i halter under gällande gränsvärden eller särskilt farliga ämnen som ännu inte är begränsade. I resterande 74 skor kunde inga av de eftersökta ämnena påträffas. Kemikalieinspektionen har 2014–2015 testat väskor och fodral (mobilfodral, pennskrin m.m.). Av 83 testade varor innehöll 19 kortkedjiga klorparaffiner (SCCP) och kadmium i halter som överskred gällande gränsvärden. I 22 väskor och fodral fanns ftalater som är listade i kandidatförteckningen. Ytterligare 21 väskor eller fodral innehöll farliga ämnen i låga halter, t.ex. bly. Resterande 21 exemplar innehöll inga av de eftersökta ämnena. I ett analysprojekt 2015 med inriktning på plastvaror testade Kemikalieinspektionen nio skyddsutrustningar, framförallt handskar och hörsel- och huvudskydd. I en handske hittades ett särskilt farligt ämne som är listat på kandidatförteckningen. I ytterligare sex varor hittades särskilt farliga ämnen i halter under gällande gränsvärden eller särskilt farliga ämnen som ännu inte är begränsade. I två varor hittades inga av de eftersökta ämnena. har drivit ett marknadskontrollprojekt mot skyddshandskar och skyddsskor och bl.a. provat för förekomst av farliga ämnen i dessa produkter. Resultatet visade att av skyddshandskarna och av skyddsskorna innehöll för höga halter av sexvärt krom som är både allergi- och cancerframkallande. Dessa produkter finns nu inte längre kvar på marknaden. 2015/16:169 Antibakteriella ämnen testade Kemikalieinspektionen den antibakteriella aktiviteten i 25 textilprodukter som marknadsfördes som luktfria eller antibakteriella. Av de behandlade textilierna saknade bakteriedödande effekt redan från början. hade viss antibakteriell verkan vid inköp, men efter tio tvättar var den borta. Endast cirka en tredjedel av de undersökta textilierna hade antibakteriell verkan kvar efter tio tvättar. Biocidprodukter, som kläderna behandlas med, är giftiga för målorganismer, som t.ex. bakterier. Flera av dessa biocider kan också vara giftiga för andra organismer och även för oss människor. Det finns en farhåga att bred användning av biocider i låga koncentrationer skulle kunna leda till både resistens mot biocidämnet och en samtidig utveckling eller spridning av antibiotikaresistens. Det är därför viktigt att biocidprodukter används på rätt sätt. Ämnena kan också skada bakterier som behövs när avloppsvatten renas i reningsverken. Kläder som är antibakteriellt behandlade marknadsförs ofta med argument om att det förhindrar dålig lukt eller att det har hygieniska fördelar. I en studie analyserade Kemikalieinspektionen strumpor, sportkläder och disktrasor före och efter tvätt. Myndigheten undersökte halten av de bakteriedödande ämnena triklosan, triklokarban och silver i textilierna. Studien visade att i genomsnitt av ämnena tvättades ut efter tio tvättar. Den nya studien har gjorts genom att Kemikalieinspektionen har undersökt textilierna från den tidigare studien på nytt. Syftet med den nya studien har varit att ta reda på om förlusten av de bakteriedödande ämnena lett till minskad funktionalitet, eller om det som är kvar av ämnena efter tvätt fortfarande har en antibakteriell effekt. I studien testades om tillväxten av bakterier var mindre i behandlade textilier jämfört med obehandlade textilier. Varje minskning av bakterietillväxt tolkades i studien som antibakteriell aktivitet. Studien visade att antibakteriell behandling av textilier ofta är verkningslös. redovisade ett regeringsuppdrag om etappmål för textilier och textilavfall. Myndigheten föreslog mål om lättillgängliga insamlingssystem, återvinning, återanvändning och farliga Som styrmedel för att uppnå målen föreslog myndigheten produ- centansvar och information. har inte redovisat hur pro- ducentansvaret bör utformas. Kostnader och andra konsekvenser för olika aktörer liksom ansvarsfördelningen mellan kommuner och produ- center har därför inte specificerats. Flera remissinstanser har haft svårt att ta ställning till förslaget efter- som det inte närmare beskriver hur producentansvaret ska utformas. att säkerställa möjliga miljö- och hälsovinster för samhället i stort på ett så resurseffektivt sätt som möjligt, har regeringen bedömt att förslaget om producentansvar behöver utvecklas. i uppdrag att vidareutveckla förslaget. även analysera förutsättningarna för eventuella mål för textilier utifrån de förslag myndigheten avser att lägga fram samt vid behov föreslå relevan- förslag ska styra mot att nå högre upp i avfalls- hierarkin genom såväl avfallsförebyggande åtgärder som ökad återan- Skr. 2015/16:169 vändning och materialåtervinning av textilier, samt mot giftfria krets- Utgångspunkten för förslagen ska vara principen om att det är förorenaren som betalar.