prop · H303100d14 · 2016-01-01 00:00:00 — Koncentrationsindexet är en numerisk representation av koncentrationskurvan, på samma sätt som Gini-koefficienten är en numerisk representation av Lorenzkurvan (se avsnitt 6).40 Beräkningen sker på samma sätt som för Gini-koeffi- cienten, dvs. som kvoten mellan ytorna (A) och (A+B) i diagram 7.1. I det fall koncentrationskurvan ligger ovanför jämlikhetslinjen görs beräkningen på motsvarande sätt, men index erhåller ett negativt värde. Koncentrationsindexet kan därför anta värden mellan -1 och 1. Koncentrationsindexet är således ett sammanfattande mått på fördelningsprofilen för ett visst inkomstslag. Storleken på koncentrationsindexet i förhållande till Gini-koefficienten för totala disponibla inkomster ger information om inkomstslaget bidrar till att öka eller minska spridningen i disponibel inkomst. Om koncentrationsindexet är större än Gini-koefficienten är inkomstslaget i högre grad än den disponibla inkomsten koncentrerat till personer i den övre delen av inkomstfördelningen. Inkomstslaget är då regressivt och bidrar till att öka spridningen i disponibel inkomst. Om koncentrationsindexet är mindre än Gini-koefficienten är inkomstslaget i högre grad än den disponibla inkomsten koncentrerat till personer i den nedre delen av inkomstfördelningen. Inkomstslaget är då progressivt och bidrar till att minska spridningen i disponibel inkomst. 40 För total disponibel inkomst är Lorenz- och koncentrationskurvan per definition samma sak. 2015/16:100 Bilaga 2 Ett inkomstslags effekt på den totala ojämnheten i inkomstfördelningen kan förändras över tiden genom att dess vikt eller dess koncentration förändras. Om koncentrationsindexet ökar (vid given vikt), dvs. om inkomstslaget i högre grad tillfaller personer med höga disponibla inkomster, tenderar den totala ojämnheten i inkomstfördelning att öka. Detta gäller oavsett om inkomstslaget i utgångsläget är regressivt eller progressivt. Effekten av en förändrad vikt (vid given koncentration) beror däremot på om inkomstslaget är regressivt eller progressivt. En marginellt ökad vikt för ett regressivt inkomstslag bidrar till en ökning av den totala ojämnheten i inkomstfördelningen. En marginellt ökad vikt för ett progressivt inkomstslag bidrar i stället till en minskning av den totala ojämnheten. Vid en samtidig förändring av inkomstslagets vikt och koncentrationsindex är det inte alltid givet hur den totala ojämnheten kommer att utvecklas. Förändringarna kan gå i samma riktning och förstärka varandra, men de kan också gå i motsatt riktning och motverka varandra. Om t.ex. vikten ökar för ett inkomstslag som blir mer koncentrerat till höginkomsttagare, kommer förändringarna sammantaget att öka inkomstspridningen. Om vikten i stället minskar för ett inkomstslag som blir mer koncentrerat till höginkomsttagare, kommer den sammantagna effekten på den totala inkomstspridningen att bero på vilken av förändringarna (vikt eller koncentration) som dominerar. I redogörelsen nedan visas hur vikter och koncentrationsindex har utvecklats för olika inkomstslag 1995–2014. Utifrån de förändringar som observeras förs ett resonemang om förändringarna kan antas ha bidragit till att öka eller minska den totala inkomstspridningen. Faktorinkomsterna, t.ex. löne- och kapitalinkomster, är det överlägset största inkomstslaget. Faktorinkomsterna är koncentrerade till personer med högre disponibla inkomster. I tabell 7.1 syns detta genom att koncentrationsindexet för faktorinkomsterna har ett positivt värde. Koncentrationsindexet för faktorinkomsterna är dessutom större än Gini-koefficienten (ca 0,30), 2015/16:100 Bilaga 2 vilket innebär att faktorinkomsterna är mer ojämnt fördelade över inkomstfördelningen än den totala disponibla inkomsten. Faktorinkomsterna är således ett regressivt inkomstslag som bidrar till att öka spridningen i disponibel inkomst. Om omfattningen av faktorinkomsterna ökar (vid oförändrad koncentration) kommer därför spridningen i totala disponibla inkomster att öka. Tabell 7.1 Faktorinkomsternas vikter och koncentrations- index 1995 resp. 2014 Anm.: Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Faktorinkomsternas koncentrationsindex har ökat . förfogade de som hade högst disponibel inkomst tillsammans över av de totala faktorinkomsterna. hade andelen stigit till av de totala faktorinkomsterna (se diagram 7.2). Utöver den ökade koncentrationen har även faktorinkomsternas vikt (andelen av den totala disponibla inkomsten) ökat. Sammantaget har därför faktorinkomsternas förändring 1995– 2014 bidragit till att öka den samlade inkomstspridningen. Diagram 7.2 Koncentrationskurvan för faktorinkomster, 1995 resp. 2014 Andel av totala faktorinkomster, procent Kumulativ befolkningsandel, procent (befolkningen rangordnad efter ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Om alla har lika stor (ekvivalerad) faktorinkomst sammanfaller koncentrationskurvan med den diagonala jämlikhetslinjen. Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 7.3 Koncentrationskurvan för kapitalinkomster (exkl. realiserade kapitalvinster), 1995 resp. 2014 Andel av totala kapitalinkomster, procent Kumulativ befolkningsandel, procent (befolkningen rangordnad efter ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Den ökade koncentrationen av faktorinkomster till den övre delen av inkomstfördelningen kan i huvudsak förklaras av en ökad koncentration av kapitalinkomster och realiserade kapitalvinster. Löneinkomsternas fördelning över inkomstskalan har däremot varit förhållandevis 1995–2014. Kapitalinkomsterna (räntor och utdelningar) har successivt blivit mer koncentrerade till den yttersta toppen av inkomstfördelningen (se diagram 7.3). Den översta procentens andel av de samlade kapitalinkomsterna har ökat från 1995 till 2014. Omfattningen av kapitalinkomster och realiserade kapitalvinster har också ökat över tiden (dvs. deras vikt har ökat). Eftersom dessa inkomstslag är så starkt koncentrerade till den övre delen av inkomstfördelningen har den ökade omfattningen i sig också bidragit till en ökning av den samlade inkomstspridningen. De skattepliktiga transfereringarna är sammantaget relativt jämnt fördelade mellan personer med höga respektive låga inkomster. I tabell 7.2 visas detta genom att koncentrationsindexet för de samlade skattepliktiga transfereringarna har ett värde som ligger relativt nära noll (0,08 för ). Eftersom koncentrationsindexet är mindre än Gini-koefficienten (ca 0,30), är detta inkomstslag mer jämnt fördelat över inkomstfördelningen än den disponibla inkomsten. De skattepliktiga transfereringarna är således ett progressivt inkomstslag som bidrar till att minska spridningen i disponibel inkomst. ginell ökning av omfattningen av de skattepliktiga transfereringarna (vid oförändrad koncentration) skulle därför bidra till att minska ojämnheten i fördelningen av disponibla inkomster. Tabell 7.2 De skattepliktiga transfereringarnas vikter och koncentrationsindex 1995 resp. 2014 -0,14 -0,13 -0,11 -0,27 Anm.: I inkomstslaget pensioner ingår förtidspension och sjuk- och aktivitetsersättning . Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Koncentrationsindexet för de samlade skattepliktiga transfereringarna har minskat något 1995–2014. Dessa transfereringsinkomster har således blivit mer koncentrerade till personer med lägre inkomster, vilket har haft en utjämnande effekt på inkomstfördelningen. har de skattepliktiga transfereringarnas andel av totala disponibla inkomster minskat, vilket har tenderat att försvaga de skattepliktiga transfereringarnas utjämnande effekt. Dessa två motverkande effekter, ökad koncentration till lägre inkomstgrupper och minskad vikt, gör att det den samlade effekten av de skattepliktiga transfereringarnas förändring 1995–2014 är oklar. Pensioner är det största inkomstslaget bland de skattepliktiga transfereringarna. Pensionerna har –2014 blivit mer jämnt fördelade mellan olika inkomstgrupper (dvs. koncentrationsindexet har minskat).41 Detta är en effekt av att pensionärskollektivet omsätts och att de nya pensionärerna i genomsnitt har en högre pension än de redan pensionerade. Inkomstpensionens betydelse ökar och andelen garantipensionärer minskar successivt. har pensionernas andel av den totala disponibla inkomsten minskat , vilket tenderar att minska pensionernas inkomstutjämnande effekt. 41 ingår förtidspension i inkomstslaget pensioner. ingår sjuk- och aktivitetsersättning. 2015/16:100 Bilaga 2 För sjukpenning och arbetslöshetsersättning har utvecklingen varit likartad som för pensioner. Det har skett en ökat koncentration till personer med lägre inkomster, vilket haft en utjämnande effekt på inkomstfördelningen. har andelen av den samlade disponibla inkomsten minskat, vilket har haft en motverkande effekt. Skattefria transfereringar är tydligt koncentrerade till personer med låga inkomster. I tabell 7.3 framgår detta genom att koncentrationsindexet för de skattefria transfereringarna har ett negativt värde. Dessa transfereringar är således ett progressivt inkomstslag som bidrar till att trycka ihop inkomstfördelningen. En marginell ökning av omfattningen av de skattefria transfereringarna skulle, vid oförändrad koncentration, därför bidra till att minska ojämnheten i fördelningen av disponibla inkomster. –2014 har de skattefria transfereringarna blivit mindre koncentrerade till låginkomsttagare. förfogade de av befolkningen med lägst disponibel inkomst över av de totala skattefria transfereringarna. hade denna andel sjunkit till . har de skattefria transfereringarnas andel av den disponibla inkomsten minskat, vilket innebär att utjämningseffekten av de skattefria transfereringarna sammantaget har avtagit. Tabell 7.3 De skattefria transfereringarnas vikter och koncentrationsindex 1995 resp. 2014 -0,34 -0,30 -0,44 -0,50 -0,58 -0,67 -0,23 -0,16 -0,24 -0,23 Anm.: Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Barnbidraget är det enskilt största inkomstslaget bland de skattefria transfereringarna, och bidraget är koncentrerat till grupper med lägre disponibla inkomster. –2014 har barnbidraget dock förskjutits mot grupper med högre inkomster, vilket framgår av att koncentrationsindexet har ökat. 2015/16:100 Bilaga 2 andel av den disponibla inkomsten minskat, vilket gör att utjämningseffekten av barnbidraget sammantaget har minskat något. Barnbidragets förskjutning mot grupper med högre inkomster är en effekt av den starka inkomstutvecklingen för barnfamiljer. En möjlig förklaring till denna utveckling kan vara att många väljer att skaffa barn senare, då de har hunnit bli mer etablerade på arbetsmarknaden. En annan bidragande orsak kan vara att kvinnor med barn, i större utsträckning än andra grupper, har ökat sin arbetstid (och sin arbetsinkomst) . Ekonomiskt bistånd och bostadsbidrag är två inkomstprövade transfereringar som är koncentrerade till låginkomstgrupper, och som båda har en tydligt utjämnade effekt. Koncentrationen har förstärkts så att en större andel av dessa transfereringar går till personer med låga inkomster. har deras andel av den disponibla inkomsten minskat, vilket gör det oklart huruvida den utjämnande effekten totalt sett har ökat eller minskat för dessa transfereringar. Hushållens direkta skatter kan delas in i kapitalskatter, skatt på realiserade kapitalvinster samt inkomstskatter och övriga skatter (t.ex. den tidigare fastighetsskatten och förmögenhetsskatten). Skatterna kan i det här sammanhanget ses som transfereringar från hushållen. Skatternas andel av den disponibla inkomsten (vikterna) antar därför negativa värden. Vid en analys av skatternas utjämnande effekt utifrån koncentrationsindex blir resonemanget också omvänt. En skatt med ett koncentrationsindex som är större än Gini-koefficienten bidrar till en jämnare inkomstfördelning genom att den är koncentrerad till personer med höga inkomster. Personer med högre inkomster betalar mer skatt än personer med lägre inkomster. I tabell 7.4 visas detta genom att koncentrationsindexet för de samlade skatterna har ett stort positivt värde. De samlade skatterna är således ett progressivt inkomstslag som bidrar till att minska spridningen i disponibel inkomst. betalade de som hade högst disponibel inkomst tillsammans av de totala skatterna (se diagram 7.4). Tabell 7.4 Skatternas vikter och koncentrationsindex 1995 resp. 2014 -0,44 -0,32 -0,01 -0,01 -0,02 -0,43 -0,29 Anm.: Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 7.4 Koncentrationskurvan för de samlade skatterna, 1995 resp. 2014 Andel av totala skatter, procent Kumulativ befolkningsandel, procent (befolkningen rangordnad efter ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Koncentrationsindexet för de samlade skatterna har ökat något 1995–2014. Den ökade koncentrationen av skatter till personer med höga inkomster är i huvudsak resultatet av en ökad koncentration av kapitalskatter och skatter på realiserade kapitalvinster. Detta är i sin tur en följdeffekt av att kapitalinkomster och inkomster från realiserade kapitalvinster har blivit mer koncentrerade till toppen av inkomstfördelningen (se faktorinkomster ovan). Koncentrationen av inkomstskatter och övriga skatter är däremot i stort sett oförändrad. En ökad koncentration av skatter till den övre delen av inkomstfördelningen innebär att skatterna ur detta perspektiv har blivit mer utjämnande. har dock skatterna sänkts kraftigt . Det har exempelvis införts en skattereduktion för den allmänna pensionsavgiften och ett jobbskatteavdrag. Vidare har fastighets- och förmögenhetsskatten avskaffats. Skatternas vikt i den samlade inkomstfördelningen har därmed minskat, vilket gör att den sammantagna effekten av skatternas påverkan på inkomstpridningen är oklar. 8Inkomstskillnader när hänsyn tas till offentliga välfärdstjänster En stor del av den offentliga sektorns omfördelning sker i form av subventionerade tjänster, som t.ex. skola och hälsovård. Eftersom värdet av de offentligt finansierade tjänsterna inte ingår i den disponibla inkomsten tenderar traditionella fördelningsanalyser som använder disponibel inkomst som inkomstbegrepp att underskatta välfärden.42 Då förmånerna är generella och tillfaller alla, utan hänsyn till betalningsförmåga, kommer också de uppmätta inkomstskillnaderna att överskattas. Jämförelser kan också påverkas om den offentliga konsumtionen växer snabbare eller långsammare än de disponibla inkomsterna. Jämförelser mellan länder påverkas också då omfattningen och inriktningen av den offentligt finansierade välfärdskonsumtionen skiljer sig mellan länder. Mot denna bakgrund är det angeläget att komplettera de traditionella fördelningsanalyserna genom att försöka belysa hur de offentliga tjänsterna är fördelade i befolkningen.43 Hur den svenska inkomstfördelningen påverkas om hänsyn tas till offentligt subventionerade välfärdstjänster har analyserats i flera tidigare fördelningspolitiska redogörelser. Ett huvudresultat är att barn och ungdomar som erhåller subventionerad utbildning samt deras familjer lyfts upp i inkomstfördelningen i förhållande till hushåll med enbart vuxna. Detsamma gäller äldre som erhåller vård- och omsorgstjänster och därigenom lyfts i förhållande till yngre och mindre vårdbehövande åldrar. Kvinnor mottar totalt sett mer subventionerade välfärdstjänster än män, vilket har en utjämnande effekt på skillnaderna i ekonomisk välfärd mellan kvinnor och män.44 I den följande redogörelsen förutsätts alla i hushållet ha lika stor nytta av subventionen, exempelvis till ett barns utbildning, eftersom alla i hushållet annars skulle behöva bidra till att betala för tjänsten. Värdet av offentliga tjänster antas inte bero på familjens storlek eller samman- 42De individuellt inriktade offentliga tjänsterna motsvarar av BNP 2015. Detta kan ställas i relation till de kontanta inkomstöverföringarna från offentlig sektor som uppgår till av BNP 2015. 43Se t.ex. prop. 1999/2000:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m. bilaga 4 och prop. 2012/13:100 bilaga 2. 44Att kvinnor totalt sett mottar mer välfärdstjänster än män beror i huvudsak på att de i högre grad än män nyttjar barnomsorg och utbildning. 2015/16:100 Bilaga 2 sättning, dvs. det uppstår inga stordriftsfördelar för denna typ av resursomfördelning. De totala subventionerna räknas samman för varje hushåll och fördelas sedan lika på varje medlem i hushållet. Det utvidgade inkomstbegrepp som används i resten av det här avsnittet – utökad inkomst – avser summan av kontant disponibel inkomst (justerad för försörjningsbörda) och beräknad total subvention per person. SCB:s simuleringsmodell FASIT används för att beräkna en stor del av de offentliga individuella tjänsterna och för att fördela dessa till individerna (se underbilagan för en beskrivning av hur värdet av olika offentliga välfärdstjänster har beräknats).45 Denna redogörelse baseras på senast tillgängliga data och inkluderar välfärdstjänster inom områdena utbildning, barnomsorg, hälso- och sjukvård, socialt skydd (främst äldreomsorg) samt fritid och kultur.46 Välfärdstjänsterna ökar i betydande grad det ekonomiska välståndet i alla inkomstgrupper. Välfärdstjänsterna bidrar också till en jämnare fördelning av det ekonomiska välståndet genom att värdet av dem är större i de lägre inkomstgrupperna än i de högre (se diagram 8.1). I de tre lägsta inkomstgrupperna motsvarar de offentliga tjänsterna 66 000–per individ och år, medan värdet i de tre högsta inkomstgrupperna motsvarar kring . Diagram 8.1 Välfärdstjänster i olika inkomstgrupper 2013 Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: HEK 2013. Källor: och egna beräkningar. 45Äldreomsorg, färdtjänst och hälso- och sjukvård har fördelats på hushållen efter ålder och kön, dvs. dessa tjänster har fördelats försäkringsmässigt. Övriga tjänster har fördelats efter faktisk konsumtion. 46 Tjänster som kan konsumeras av många personer gemensamt (kollektiva tjänster), såsom infrastruktur, försvar och rättsväsende, beaktas inte. 2015/16:100 Bilaga 2 I vilken grad välfärdstjänsterna utjämnar inkomstfördelningen kan belysas på olika sätt. Ett sätt är att stegvis analysera olika inkomstslags effekter på inkomstspridningen (se tabell 8.1). Spridningen för ekvivalerad disponibel inkomst mätt med Gini-koefficienten är 0,301. När värdet av offentliga välfärdstjänster adderas till den disponibla inkomsten minskar inkomstspridningen med 0,06 enheter, eller 20 procent.47 Tabell 8.1 Inkomstspridning för olika inkomstslag 2013 Faktorinkomst (F) Disponibel inkomst (D) Utökad inkomst (U) Total effekt (U–F) -0,264 Välfärdstjänsteffekt (U–D) -0,060 Anm.: Resultaten baseras på inkomster som beräknats med simuleringsmodellen FASIT. Faktorinkomsten (inkomster av lön, näringsverksamhet och kapital,) är justerad för försörjningsbörda. Data: HEK 2013. Källor: och egna beräkningar. Internationellt jämförbar statistik över välfärdstjänsternas betydelse för inkomstfördelningen i olika länder produceras inte regelbundet. I en OECD-studie är och de länder som lägger mest resurser på välfärdstjänster i relation till BNP. Med det utvidgade inkomstbegreppet hade den lägsta Gini-koefficienten i OECD-området.48 har välfärdstjänsters betydelse för inkomstfördelningen också uppmärksammats allt mer i den akademiska forskningen. En studie av inkomstskillnaderna i ett antal EU- länder tar hänsyn till åldersspecifika skillnader i behov. Anledningen till att äldre erhåller mer vård och omsorg är att de faktiskt har ett större behov av dessa tjänster, dvs. mottagarnas levnadsstandard ökar inte i förhållande till de personer som inte behöver tjänsten. Resultatet blir då att utjämningseffekten av välfärdstjänsterna minskar något.49 47Storleken på den utjämnande effekten beror delvis på i vilken ordning inkomstslagen adderas till varandra och på hur stor spridningen är före utjämningen. Om värdet av välfärdstjänsterna läggs till faktorinkomsten blir effekten större än om de läggs till den disponibla inkomsten. 48Se Divided We Stand: Why Inequality Keeps Rising (2011). Data i studien avser inkomstår 2007. 49Se Aaberge, Langørgen och , The Impact of on , i och (Eds. ), Income and Living Conditions in Europe, 2010. Större delen av utjämningseffekten kvarstår dock i de flesta länder. Behovsjusteringen utraderar helt den relativa höjningen av äldre och yngre som sker 9Fördelningseffekter av regeringens politik I detta avsnitt redovisas först hur regeringens reformer bedöms påverka hushållens ekonomiska standard. Beräkningarna har gjorts med hjälp av mikrosimuleringsmodellen FASIT (se underbilagan). Reformerna har införts 2015 och 2016, och har tillkommit som resultat av överenskommelser mellan regeringspartierna och . I beräkningarna redovisas den förväntade helårseffekten 2016 av reformerna. Hänsyn har tagits till reformer som är beräkningsbara och som har en direkt påverkan på hushållens disponibla inkomst. De reformer som har beaktats finns redovisade i underbilagan (se tabell u.3). Regeringen har även genomfört betydande satsningar på skola, vård och omsorg. Värdet av dessa offentligt finansierade välfärdstjänster ingår emellertid inte i den disponibla inkomsten. För att ge en mer fullständig bild av hur den samlade politiken påverkar hushållens välfärd görs därför också en utvidgad analys där effekten av satsningar på välfärdstjänster inkluderas i beräkningarna. De reformer som har beaktats finns redovisade i underbilagan (se tabell u.4). Beräkningarna i detta avsnitt bortser från eventuella beteendeförändringar som kan uppkomma till följd reformerna. Vidare tas inte hänsyn till reformer som huvudsakligen förväntas påverka hushållens inkomster på ett indirekt sätt, t.ex. förändrade arbetsgivaravgifter. Att det är inkomster som analyseras innebär också att beräkningarna bortser från förändringar av inkomsternas köpkraft till följd av ändrad indirekt beskattning eller ändrade avgifter. Effekt på ekonomisk standard Den förda politiken bedöms ha en tydligt utjämnande fördelningspolitisk profil. Reformerna har syftat till att stärka de ekonomiska marginalerna för utsatta hushåll med svag ekonomi och att minska klyftorna mellan de som arbetar och de som inte arbetar. med traditionella metoder. Den utjämningseffekt som kvarstår beror på att värdet av subventionerna, givet behov, utgör en större andel av den totala inkomsten för personer med lägre inkomster. höjd ersättning i arbetslöshetsförsäkringen, höjd sjuk- och aktivitetsersättning, höjt bostadstillägg och sänkt skatt för pensionärer, höjd barndel i försörjningsstödet och höjt underhållsstöd. Satsningarna har finansierats bl.a. genom olika skattehöjningar som främst berör personer med relativt sett höga inkomster. Eftersom skattehöjningarna även finansierar de offentliga välfärdssatsningarna på bl.a. vård, skola och omsorg (se nedan), bedöms hushållens disponibla inkomster totalt sett minska med ca 2016. Det motsvarar en minskning av den ekonomiska standarden med ca 15 miljarder kronor.50 Regeringens reformer 2015 och 2016 bedöms bidra till en minskning av de samlade inkomstskillnaderna mätt med Gini-koefficienten (se tabell 9.1). Andelen personer med låg relativ ekonomisk standard (av medianen) bedöms också minska. Andelen minskar mest för de äldsta pensionärerna, men andelen minskar förhållandevis mycket även för ensamstående kvinnor med barn. Andelen minskar också mer för kvinnor än för män. Tabell 9.1 Effekter på Gini-koefficienten och på andelen med låg relativ ekonomisk standard Andelar i procent och förändring av andelar i procentenheter -0,004 Andel med ek. -0,8 Barn 0–19 år -0,4 -2,6 -1,2 -0,6 -1,5 Källor: och egna beräkningar Den ekonomiska standarden bedöms öka för och minska för av befolkningen till följd av regeringens reformer 50 Förklaringen till att förändringen i ekonomisk standard är större är att det i begreppet ekonomisk standard korrigeras för antalet hushållsmedlemmar. Som ett resultat av det är den ekonomiska standarden i genomsnitt högre än den disponibla inkomsten.