prop · H40343 · 2016-11-14 00:00:00 — Syftet med bestämmelsen är att definiera vem som är vårdgivare. Vårdgivarna har ett särskilt ansvar för patienter och andra i samband med den direkta hälso- och sjukvården, men ska inte förväxlas med den person som rent faktiskt ger vården. Definitionen omfattar samtliga som bedriver hälso- och sjukvårdsverksamhet. Vårdgivare som är under- ställda de offentliga huvudmännen likställs med vårdgivare som arbetar i annan regi. Även vårdgivare som är underställda en huvudman vars verk- samhet inte regleras i den nya lagen, exempelvis vårdgivare som till- handahåller elevhälsa åt en skolhuvudman eller en statlig myndighet som tillhandahåller hälso- och sjukvård, omfattas av definitionen och ska uppfylla kraven i lagen i tillämpliga delar. Vårdgivare med enbart privat finansiering omfattas också av definitionen. Bestämmelser som gäller för all hälso- och sjukvård och således bl.a. för samtliga vårdgivare, om inget annat anges, finns i avdelning II. 4 § Med sluten vård avses i denna lag hälso- och sjukvård som ges till en patient som är intagen vid en vårdinrättning. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitt 6.2. Paragrafen motsvarar 5 § första stycket andra meningen HSL. Änd- ringarna är endast språkliga och redaktionella; bl.a. har bestämmelsen arbetats om till en tydlig definition. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 72 f. och s. 120 f. 5 § Med öppen vård avses i denna lag annan hälso- och sjukvård än sluten vård. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2. Paragrafen motsvarar 5 § första stycket tredje meningen HSL. Vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts; bl.a. har bestämmelsen arbetats om till en tydlig definition. 2016/17:43 Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 72 f. och s. 120 f. 6 § Med primärvård avses i denna lag hälso- och sjukvårdsverksamhet där öppen vård ges utan avgränsning när det gäller sjukdomar, ålder eller patient- grupper. Primärvården svarar för behovet av sådan grundläggande medicinsk behandling, omvårdnad, förebyggande arbete och rehabilitering som inte kräver sjukhusens medicinska och tekniska resurser eller annan särskild kompetens. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2. Paragrafen motsvarar 5 § första stycket fjärde meningen HSL, men utgör, till skillnad mot bestämmelsen i HSL, en regelrätt definition. I paragrafen har det förtydligats att primärvård är en form av hälso- och sjukvårdsverksamhet. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1994/95:195 s. 46 f. och s. 80 f. 7 § Med rikssjukvård avses i denna lag hälso- och sjukvård som bedrivs av ett landsting och som samordnas med landet som upptagningsområde. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2. Paragrafen motsvarar 9 a § första stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 2005/06:73 s. 17 f. och s. 34. BESTÄMMELSER FÖR ALL HÄLSO- 1 § Målet med hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den en- skilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafens första stycke motsvarar 2 § första stycket HSL, men har fått samma lydelse som 1 kap. 6 § patientlagen (2014:821). Andra stycket motsvarar 2 § andra stycket HSL. Förarbeten till 2 § HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 20 f. och s. 112 f. samt i prop. 1996/97:60 s. 18 f. och s. 40 f. 2 § Hälso- och sjukvården ska arbeta för att förebygga ohälsa. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen motsvarar 2 c § HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1984/85:181 s. 94 f. och bet. 1984/85:SoU28 s. 13 f. 1 § Offentligt finansierad hälso- och sjukvårdsverksamhet ska vara organiserad så att den främjar kostnadseffektivitet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen motsvarar delvis 28 § HSL. Enligt den nya bestämmelsen ska hälso- och sjukvårdsverksamheten i sin helhet, inte enbart dess ledning, vara organiserad så att den främjar kostnadseffektivitet. Vidare har kravet på främjande av kostnadseffektivitet begränsats till att endast omfatta offentligt finansierad hälso- och sjukvårdsverksamhet. Förarbeten till 28 § HSL finns i prop. 1995/96:176 s. 54 f. och s. 103. 2 § Där det bedrivs hälso- och sjukvårdsverksamhet ska det finnas någon som svarar för verksamheten (verksamhetschef). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ansvar och uppgifter för verksamhetschefen. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitt 6.3. Första stycket motsvarar 29 § första stycket första meningen HSL. Andra stycket är nytt i förhållande till HSL. Bemyndigandet innebär en möjlighet att meddela föreskrifter om det särskilda ansvar och de speciella uppgifter som verksamhetschefer ska ha. Förarbeten till 29 § HSL finns i prop. 1995/96:176 s. 57 och s. 103 f. 3 § Ansvaret för ledningsuppgifter i fråga om psykiatrisk tvångsvård samt isolering enligt 5 kap. 1 och 3 §§ smittskyddslagen (2004:168) ska utövas av en chefsöverläkare. Denne ska ha specialistkompetens. Om verksamhetschefen inte är en läkare med specialistkompetens, ska ledningsuppgifterna fullgöras av en särskilt utsedd chefsöverläkare eller, i fråga om smittskydd, av en befattningshavare som har förordnats med stöd av 5 kap. 24 § smittskyddslagen. Paragrafen motsvarar 29 § andra och tredje styckena HSL, med vissa språkliga och redaktionella ändringar. Förarbeten finns i prop. 1995/96:176 s. 104 samt i prop. 1997/98:109 s. 133 f. och s. 179. 1 § Hälso- och sjukvårdsverksamhet ska bedrivas så att kraven på en god vård uppfylls. Det innebär att vården särskilt ska 1.vara av god kvalitet med en god hygienisk standard, 2.tillgodose patientens behov av trygghet, kontinuitet och säkerhet, 3.bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet, 4.främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjukvårdspersonalen, 5.vara lätt tillgänglig. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3 2016/17:43 Paragrafen motsvarar 2 a § första stycket HSL. Ändringarna är enbart av språklig och redaktionell karaktär. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 55 f. och s. 114 f., prop. 2005/06:50 s. 26 f. och s. 53 (god hygienisk standard) samt prop. 2005/06:115 s. 46 f. (kontinuitet och säkerhet). 2 § Där det bedrivs hälso- och sjukvårdsverksamhet ska det finnas den personal, de lokaler och den utrustning som behövs för att god vård ska kunna ges. Paragrafen motsvarar 2 e § HSL. Ändringarna är endast språkliga. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1995/96:176 s. 52 f. och s. 103. 3 § Innan en ny diagnos- eller behandlingsmetod som kan ha betydelse för människovärde och integritet börjar tillämpas, ska vårdgivaren se till att metoden har bedömts från individ- och samhällsetiska aspekter. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen motsvarar 2 h § HSL, med vissa språkliga ändringar. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 2009/10:83 s. 20 f. och s. 47. 4 § Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Paragrafen motsvarar 31 § HSL. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1995/96:176 s. 53 f. och s. 104. 5 § Vårdgivaren ska tillhandahålla en specificerad faktura avseende kost- naderna för den hälso- och sjukvård en patient tagit emot, om patienten avser att begära ersättning för sina kostnader för vården i enlighet med Europa- parlamentets och rådets direktiv /24/EU av om tillämp- ningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga lydelsen. Paragrafen motsvarar 2 i § HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 2015/16:139 s. 24 f. och s. 42. Särskilda skyldigheter i fråga om barn 6 § När hälso- och sjukvård ges till barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen saknar motsvarighet i HSL. En likalydande bestämmelse finns dock i 1 kap. 8 § patientlagen (2014:821). Vad som är barnets bästa måste avgöras utifrån förhållandena i varje enskilt fall. Bedömningen ska bygga på vetenskap och beprövad erfaren- het och ska, beroende på barnets ålder och mognad, utgå från underlag från vårdnadshavare och det som barnet själv ger uttryck för. I vissa fall Prop. 2016/17:43 kan det även vara relevant att inhämta underlag från andra personer som har kunskap om barnet. Så långt som möjligt bör såväl långsiktiga som kortsiktiga konsekvenser av att exempelvis ge eller avstå från att ge barnet viss vård eller behandling beaktas. Med barn avses personer . 7 § Ett barns behov av information, råd och stöd ska särskilt beaktas om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med 1.har en psykisk störning eller en psykisk funktionsnedsättning, 2.har en allvarlig fysisk sjukdom eller skada, eller 3.är missbrukare av alkohol eller något annat beroendeframkallande medel. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med oväntat avlider. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen motsvarar § HSL. Ändringarna i förhållande till HSL är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten till § HSL finns i prop. 2008/09:193 s. 10 f. och s. 29. 8 § Hälso- och sjukvården ska på socialnämndens initiativ, i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa, samverka med samhällsorgan, orga- nisationer och andra som berörs. I fråga om utlämnande av uppgifter gäller de begränsningar som följer av 6 kap. 12–14 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659) och av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd finns i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 6 kap. 3 och 4 §§ i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen motsvarar 2 f § HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 2002/03:53 s. 57 f., s. 62 f. och s. 113. 6 kap. Övriga bemyndiganden 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om 1.att landet ska delas in i regioner för den hälso- och sjukvård som berör flera landsting, 2.hälso- och sjukvården i krig, vid krigsfara eller under sådana utom- ordentliga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, och 3.bedrivande av hälso- och sjukvårdsverksamhet i övrigt. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 19 kap. 1 § i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.3. Punkt 1 motsvarar 9 § första stycket HSL. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 124 f. Punkt 2 motsvarar 33 § HSL. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 137. 2016/17:43 Punkt 3 motsvarar delar av 32 § första stycket HSL. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 136 f. och prop. 1995/96:176 s. 52 f. och s. 104. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.behörighet för anställning och tillsättning av tjänster inom hälso- och sjukvården, 2.skyldigheter för läkare som är anställda vid sjukvårdsenheter där det bedrivs högskoleutbildning för läkarexamen och forskning, 3.hälso- och sjukvården i fredstid om det ur ett nationellt perspektiv finns behov av katastrofmedicinska insatser, och 4. hälso- och sjukvård som behövs till skydd för enskilda. Paragrafen, som i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 19 kap. 2 § i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.3. Punkt 1 motsvarar i huvudsak 16 § första stycket och 25 § HSL. De två bestämmelserna har sammanförts till ett bemyndigande där inte längre pekas ut som den myndighet som regeringen får be- myndiga att meddela föreskrifter. Övriga ändringar i förhållande till nuvarande bestämmelser är endast språkliga och redaktionella. För- arbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 132 f. och prop. 1990/91:14 s. 155 f. Punkt 2 är ny i förhållande till HSL. Bemyndigandet innebär en möjlighet att meddela föreskrifter om de skyldigheter som läkare vid vissa sjukvårdsenheter ska ha när det gäller handledning, undervisning och examination av medicine studerande. Punkt 3 motsvarar 32 a § HSL. Förarbeten finns i prop. Punkt 4 motsvarar i huvudsak delar av första stycket och hela andra stycket i 32 § HSL. Bemyndigandet har utformats på samma neutrala sätt som punkt 1. I övrigt är ändringarna endast språkliga och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 136 f. 7 kap. Organisation, planering och samverkan 1 § Ledningen av hälso- och sjukvårdsverksamheten i ska utövas av en eller flera nämnder. För en sådan nämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). Bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Paragrafen motsvarar 10 § HSL. Ändringarna är endast språkliga. Förarbeten till 10 § HSL finns i prop. 1990/91:117 s. 138 samt i prop. 2002/03:20 s. 22 f. och s. 45. 2 § ska planera sin hälso- och sjukvård med utgångspunkt i behovet av vård hos dem som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård. ska vid planeringen beakta den hälso- och sjukvård som erbjuds av andra vårdgivare. ska även planera sin hälso- och sjukvård så att en katastrof- medicinsk beredskap upprätthålls. Paragrafen, som i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 7 kap. 5 § i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafens första stycke motsvarar 7 § första stycket HSL. Paragrafens andra stycke motsvarar i huvudsak 7 § andra stycket HSL. Enligt förarbetena till bestämmelsen i HSL ska vid plane- ringen av den egna verksamheten ta hänsyn till det utbud av hälso- och sjukvård som andra vårdgivare svarar för (prop. 1981/82:97 s. 122). Detta har förtydligats i den nya lagen. Det görs inte heller längre någon åtskillnad mellan privata och andra vårdgivare. Någon saklig ändring är inte avsedd. Tredje stycket i paragrafen motsvarar 7 § tredje stycket HSL. Förarbeten till 7 § HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 59 f. och s. 122 f., 1994/95:195 s. 81 f. (andra stycket), prop. 2001/02:158 s. 74 f. (tredje stycket) och prop. 2013/14:106 s. 93 f. och s. 131 (utökad personkrets i första stycket). 3 § ska organisera primärvården så att alla som omfattas av lands- tingets ansvar för hälso- och sjukvård kan välja utförare av hälso- och sjuk- vårdstjänster samt få tillgång till och välja en fast läkarkontakt (vårdvalssystem). får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt område inom . ska utforma vårdvalssystemet så att alla utförare behandlas lika, om det inte finns skäl för något annat. Ersättningen från till utförare inom ett vårdvalssystem ska följa den enskildes val av utförare. När beslutat att införa ett vårdvalssystem ska lagen (2008:962) om valfrihetssystem tillämpas. Paragrafen, som med beaktande av Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, motsvarar 5 § andra–fjärde styckena HSL. Förarbeten finns i prop. 1994/95:195 s. 41 f. och s. 80 f., prop. 1997/98:189 s. 21 f. och s. 31 f. (första stycket andra meningen), prop. 2008/09:74 s. 24 f., s. 39 f. och s. 51 f. (vårdvalssystem) samt i prop. 2013/14:106 s. 92 f. och s. 130 f. (utökning av personkretsen i första stycket). 4 § För hälso- och sjukvård som kräver intagning vid vårdinrättning ska det finnas sjukhus. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 7 kap. 3 § i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar 5 § första stycket första meningen HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 72 f. och s. 120 f. 5 § Den myndighet som regeringen bestämmer beslutar vilken hälso- och sjukvård som ska utgöra rikssjukvård. För att få bedriva rikssjukvård krävs det tillstånd. Den myndighet som regeringen bestämmer får efter ansökan från ett landsting besluta om sådant tillstånd. Tillståndet ska vara tidsbegränsat och förenat med villkor. Myndighetens beslut enligt första och andra styckena får inte överklagas. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 20 kap. 2–4 §§ i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 a § andra stycket och 9 b § HSL. I HSL anges att det är som bestämmer vilken hälso- och sjukvård som ska utgöra rikssjukvård och som beslutar om tillstånd att bedriva rikssjukvård. I denna paragraf överlämnas det åt regeringen att bestämma vilken myndighet som ska ha det ansvaret. Övriga ändringar i förhållande till gällande lag är enbart språkliga och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 2005/06:73 s. 17 f. och s. 34 f. 6 § svarar för att det inom finns en ändamålsenlig organisation för att till och från vårdinrättning eller läkare transportera personer vars tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, motsvarar i huvudsak 6 § HSL. Enligt den nuvarande bestämmelsen svarar för att det finns en organisation för att transportera patienter till och från sjukhus eller läkare. I den nya lagen har ordet ”sjukhus” ersatts med ”vårdinrättning” för att undvika låsningar vid nuvarande strukturer. Förarbeten till 6 § HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 121 f., prop. 1990/91:102, bilaga 2, s. 10 f. och prop. 2002/03:119 s. 82 f. 7 § I planeringen och utvecklingen av hälso- och sjukvården ska samverka med samhällsorgan, organisationer och vårdgivare. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar i huvudsak 8 § HSL. Landstingens samverkans- ansvar har i den nya lagen utökats till att gälla alla vårdgivare, inte enbart de privata. En motsvarande bestämmelse för kommunerna finns i 11 kap. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 59 f. och s. 123 f. samt prop. 1994/95:195 s. 82. 8 § I frågor om hälso- och sjukvård som berör flera landsting ska landstingen samverka. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar delar av 9 § HSL. Vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts, bl.a. med anledning av att bemyndigandet för regeringen har placerats i 6 kap. 1 § i den nya lagen. Förarbeten till 9 § HSL finns i prop. 1981/82:97 s. 71 f. och s. 125. 9 § får träffa överenskommelser med kommuner, Försäkrings- kassan och Arbetsförmedlingen om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av till- gängliga resurser. ska bidra till finansieringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. Enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av Prop. 2016/17:43 rehabiliteringsinsatser får delta i finansiell samordning inom får granska sådan verksamhet som bedrivits i samverkan med och delvis finansierats av eller Arbetsförmedlingen. har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för granskningen. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag rörande 7 kap. 8 § i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar 3 § fjärde och femte styckena HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 2002/03:132 s. 41 f. och s. 117 samt i prop. 2003/04:152 s. 283. 8 kap. Ansvar att erbjuda hälso- och sjukvård 1 § ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt den som är bosatt inom . Detsamma gäller i fråga om den som är kvarskriven enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och som stadigvarande vistas inom . Även i övrigt ska verka för en god hälsa hos befolkningen. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsvarar 3 § första stycket första–tredje meningen HSL. Förarbeten till bestämmelserna i finns i prop. 1981/82:97 s. 32 f. och s. 114 f. samt i prop. 1997/98:9 s. 49 f. och s. 118. 2 § ska även erbjuda en god hälso- och sjukvård åt 1. den som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom och moderskap enligt vad som följer av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, och 2. den som avses i 5 kap. 7 § första stycket socialförsäkringsbalken och som omfattas av förordningen. Vården ska erbjudas av det landsting inom vars område personen är förvärvs- verksam eller, i fråga om en person som är arbetslös, det landsting inom vars område denne är registrerad som arbetssökande. I den utsträckning familje- medlemmar till dessa personer har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom och moderskap enligt vad som följer av förordningen, ska familjemedlemmarna erbjudas vård av samma landsting. Om familjemedlemmarna är bosatta i gäller dock 1 §. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsvarar 3 c § HSL. I paragrafen har det införts en punktuppställning samt gjorts vissa andra språkliga och redaktionella ändringar. Förarbeten till 3 c § HSL finns i prop. 1994/95:88 s. 22 f. och s. 35 f. samt i prop. 2009/10:223 s. 25 f. och s. 30. 3 § ska erbjuda öppen vård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård. En sådan patient omfattas inte av vårdgaranti enligt 9 kap. 1 §. I övrigt ska vården ges på samma villkor som de villkor som gäller för de egna invånarna. Om patienten omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård enligt 1 §, svarar det för kostnaderna för vård som patienten ges med stöd av första stycket. Detta gäller dock inte om det ställer krav på remiss för vården och dessa remissregler inte följs. Paragrafen, som i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar 4 § andra och tredje styckena HSL. Förarbeten till de bestämmelserna finns i prop. 2013/14:106 s. 81 f. och s. 129 f. 4 § Om någon som vistas inom utan att vara bosatt där behöver omedelbar hälso- och sjukvård, ska erbjuda sådan vård. Paragrafen motsvarar 4 § första stycket HSL. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 119 f. 5 § får också i andra fall erbjuda hälso- och sjukvård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård, om 1.landstingen kommer överens om det, eller 2.det är fråga om rikssjukvård. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar delvis 4 § fjärde stycket HSL. I förhållande till HSL har det gjorts ett tillägg som innebär ett tydligt lagstöd för lands- tinget att erbjuda rikssjukvård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård (punkt 2). Övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1989/90:81 s. 42 f. och prop. 2013/14:106 s. 81 f. och s. 129 f. 6 § ansvar omfattar inte sådan hälso- och sjukvård som en kom- mun inom har ansvar för enligt 12 kap. 1 § eller 14 kap. 1 §. Paragrafen motsvarar 3 § andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen i HSL finns i prop. 1990/91:14 s. 150 f. 7 § ska erbjuda dem som avses i 1 § 1.habilitering och rehabilitering, 2.hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning, och 3.tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. ansvar omfattar dock inte insatser enligt första stycket 1 och 2 som en kommun inom ansvarar för enligt 12 kap. 5 §. ansvar innebär inte någon inskränkning i de skyldigheter som arbetsgivare eller andra kan ha enligt annan lag. ska, i samverkan med patienten, upprätta en individuell plan när insatser som avses i första stycket 1 eller 2 erbjuds. Av planen ska planerade och beslutade insatser framgå. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen motsvarar 3 b § första–tredje styckena HSL.