prop · H303181 · 2016-06-14 00:00:00 — I ett sådant ärende blir myndigheten part i domstolen (jfr 11 § lagen [1996:242] om domstolsärenden och 3 kap. 2 § lagen [2016:188] om patent- och marknadsdomstolar). Enligt tredje stycket ska också en talan om utdömande av vite som förelagts med stöd av bestämmelserna i lagen, dvs. av , prövas av Patent- och . I sådana fall är det verket som för talan. Beträffande den sammansättning som ska gälla i Patent- och i de aktuella målen och ärendena, se kommentaren till ändringen i lagen om patent- och marknadsdomstolar. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 11 kap. 14 § och i övrigt . 2.Skyldigheten att upprätta en insynsrapport enligt 10 kap. 6 § gäller inte för räkenskapsår som inletts före ikraftträdandet. 3.Om det krävs beslut av stämman för att en kollektiv förvaltnings- organisation, eller en organisation som avses i 1 kap. 3 §, ska kunna efterleva en bestämmelse i lagen, tillämpas bestämmelsen från och med den första ordinarie stämma som hålls efter ikraftträdandet. Motsvarande gäller om medlemmarnas beslutanderätt utövas av fullmäktige. 4.Om ett avtal som avses i 42 a § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk har ingåtts före ikraftträdandet, ska det som sägs i 3 § inte tillämpas. 5.Om ett förvaltningsuppdrag har lämnats före ikraftträdandet, ska informationsskyldigheten i 3 kap. 5 § första stycket fullgöras senast efter ikraftträdandet. Övervägandena om ikraftträdande och om behovet av övergångs- bestämmelser finns i avsnitt 21. Lagen träder enligt första punkten i kraft . Bestämmelserna i 11 kap. 14 § träder dock i kraft först (se vidare kommentaren till den paragrafen). I andra punkten finns bestämmelser som reglerar vilket räkenskapsår som den första insynsrapporten ska avse. Bestämmelserna innebär att det inte finns någon skyldighet att upprätta en insynsrapport avseende tid före ikraftträdandet. Den första rapporten ska alltså avse det räkenskapsår som inleds närmast efter . Enligt den tredje punkten ska vissa bestämmelser i lagen tillämpas från och med den första ordinarie stämma som hålls efter ikraftträdandet. I dessa fall får alltså en kollektiv förvaltningsorganisation ytterligare tid på sig att anpassa sin verksamhet till den nya lagen. Bestämmelserna tillämpas också på en organisation som, utan att vara en kollektiv förvaltningsorganisation, ingår avtal med avtalslicensverkan eller inkasserar vissa ersättningar enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen). En förutsättning är att det krävs beslut av stämman för att organisationen ska kunna efterleva bestämmelsen. Med beslut av stämman jämställs beslut av fullmäktige. En situation som omfattas är att en bestämmelse inte kan efterlevas utan att stadgan ändras. Det kan t.ex. handla om bestämmelser som i likhet med 3 kap. 5 § andra stycket anger att stadgan ska ha visst innehåll. En annan situation som omfattas är att den nya lagen kräver att vissa andra stämmobeslut ska fattas som saknar tidigare motsvarighet, t.ex. om allmänna principer för fördelningen (se 5 kap. 5 §). Att en bestämmelse inte kan tillämpas därför att den förutsätter att ett stämmobeslut har fattats enligt den nya lagen är en ytterligare situation som omfattas. Det kan t.ex. handla om kravet i 7 kap. 5 § på att ersättningen ska fördelas enligt allmänna fördelningsprinciper som beslutats av stämman. Övergångsbestämmelsen i fjärde punkten gäller för sådan förvaltning som sker i anledning av ett avtal som avses i 1 kap. 3 §, dvs. ett avtal som utgör en förutsättning för en avtalslicens enligt 42 a § upphovsrättslagen. Bestämmelsen innebär att lagen inte ska tillämpas för sådan verksamhet, om avtalet ingåtts före det att lagen trätt i kraft. 2015/16:181 Organisationen är alltså inte skyldig att vid förvaltning som grundar sig på ett sådant äldre avtal följa de nya bestämmelserna om bl.a. fördelning, licensvillkor och insyn. Det gäller även om t.ex. rättighetsintäkter inkasseras efter ikraftträdandet. Av femte punkten följer att skyldigheten enligt 3 kap. 5 § i vissa fall ska uppfyllas senast efter ikraftträdandet. Det gäller för de fall då ett förvaltningsuppdrag redan lämnats då lagen träder i kraft. 23.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk 2 a kap. Rätt till särskild ersättning Ersättning vid tillverkning och införsel av anordningar för ljud- eller bildupptagning 26 m § Endast en organisation som företräder ett flertal ersättningsberättigade upphovsmän och innehavare av närstående rättigheter på området har rätt att kräva in och träffa avtal om att sätta ned ersättning enligt 26 k och 26 l §§. Organisationen ska kräva in ersättningen och fördela den mellan de ersättnings- berättigade, efter avdrag för ersättning till organisationen för dess omkostnader. Vid fördelningen ska rättighetshavare som inte företräds av organisationen vara likställda med rättighetshavare som organisationen företräder. Näringsidkare som avses i 26 k § första stycket ska anmäla sig hos en sådan organisation som avses i första stycket. Näringsidkaren ska på begäran av organisationen redovisa det antal anordningar som omfattas av rätt till ersättning, anordningarnas upptagningstid eller lagringskapacitet, om anordningarna kan användas för digital upptagning upprepade gånger och när anordningarna tillverkades eller infördes. Av redovisningen ska framgå antalet anordningar enligt 26 k § andra stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om inkassering av ersättning vid tillverkning och införsel av anordningar för ljud- eller bildupptagning, s.k. privatkopieringsersättning (jfr 26 k och 26 l §§). Övervägandena finns i avsnitt 13.4. Enligt hittillsvarande lydelse av första stycket har organisationen rätt att göra avdrag för skälig ersättning för dess omkostnader. Stycket ändras nu på så sätt att ordet skälig tas bort. Ändringen innebär att bestämmelserna endast reglerar organisationens rätt att göra avdrag för omkostnader. I den föreslagna lagen om kollektiv förvaltning av upphovsrätt finns bestämmelser om hur kollektiva förvaltnings- organisationer får göra avdrag från inkasserad ersättning, t.ex. när det gäller förvaltningsavgifter. Ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk (följerätt) 26 p § Endast en organisation som företräder ett flertal upphovsmän till i använda verk på området har rätt att kräva in ersättningen. Organisationen ska kräva in ersättningen och betala beloppet till den ersättningsberättigade, efter avdrag för ersättning till organisationen för dess omkostnader. tionen inte kräver den ersättningsskyldige på ersättningen efter utgången av det kalenderår då försäljningen ägde rum, är fordringen Prop. 2015/16:181 preskriberad. Den som är ersättningsskyldig ska på begäran av organisationen redovisa de ersättningsgrundande försäljningar som gjorts under de tre närmast föregående kalenderåren. Den ersättningsberättigades fordran på organisationen preskriberas efter tillkomsten, dock endast om organisationen har vidtagit rimliga åtgärder för att finna den ersättningsberättigade. Paragrafen innehåller bestämmelser om inkassering av ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk, s.k. följerättsersättning (jfr 26 n och 26 o §§). Övervägandena finns i avsnitt 13.4. I paragrafens första stycke görs motsvarande ändring som i 26 m § (se kommentaren till den paragrafen). 5 kap. Vissa upphovsrätten närstående rättigheter 45 b § Endast en organisation som företräder ett flertal ersättningsberättigade utövande konstnärer på området får kräva in tilläggsersättning enligt 45 a §. Organisationen ska kräva in ersättningen och fördela den mellan de ersättningsberättigade, efter avdrag för ersättning till organisationen för dess omkostnader. Vid fördelningen ska konstnärer som inte företräds av organisationen vara likställda med konstnärer som organisationen företräder. Framställaren ska på begäran av organisationen lämna det underlag som krävs för att ersättningen ska kunna beräknas. Paragrafen innehåller bestämmelser om ersättning till utövande konstnärer i vissa fall, s.k. tilläggsersättning (jfr 45 a §). I paragrafens första stycke görs motsvarande ändring som i 26 m § (se kommentaren till den paragrafen). 23.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar 4 § Patent- och handlägger mål och ärenden enligt det som föreskrivs i 1.lagen (1949:345) om rätten till arbetstagares uppfinningar, patentlagen (1967:837), lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar, lagen (1978:152) om svensk domstols behörighet i vissa mål på patenträttens område m.m. och växtförädlarrättslagen (1997:306), 2.lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, mönsterskyddslagen (1970:485), firmalagen (1974:156), lagen (1992:1685) om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter och varumärkeslagen (2010:1877), 3.konkurrenslagen (2008:579), marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer, för- säkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, lagen (2010:510) om lufttransporter, lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om närings- förbud, lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar och lagen (2016:000) om kollektiv för- valtning av upphovsrätt, och 4. annan lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 18.6. I tredje punkten läggs lagen om kollektiv förvaltning av upphovsrätt till i uppräkningen över de lagar i vilka Patent- och exklusiva behörighet framgår. I den lagen finns en sådan bestämmelse i 12 kap. 7 §. Placeringen i den tredje punkten i förevarande paragraf innebär att de mål och ärenden som kan komma att aktualiseras ska handläggas i den ordning som gäller för marknadsrättsliga mål. Det innebär att rättens sammansättning, som utgångspunkt, innefattar också ekonomiska experter. En sådan sammansättning kan t.ex. vara lämplig vid en prövning av om ett licensvillkor, inte minst beträffande ersättning, uppfyller det som gäller enligt 9 kap. 2 § i lagen om kollektiv förvaltning av upphovsrätt. Andra mål och ärenden enligt lagen kan röra frågor för vilka sådan sakkunskap saknar betydelse. I de fallen kan alltså en annan sammansättning vara lämplig. L 84/72 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/26/EU av om kollektiv förvaltning av upphovsrätt och närstående rättigheter och gränsöverskridande licensiering av rättigheter till musikaliska verk för användning på nätet på den inre marknaden (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artiklarna 50.1, 53.1 och 62, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Unionens direktiv som har antagits inom området för upphovsrätt och närstående rättigheter ger redan rättig hetshavarna en hög skyddsnivå och därmed ett ramverk inom vilket innehåll som skyddas av dessa rättigheter kan utnyttjas. Dessa direktiv bidrar till att utveckla och bibe hålla kreativiteten. På en inre marknad utan snedvridning av konkurrensen uppmuntrar skyddet för innovation och intellektuellt skapande även till investeringar i innovativa tjänster och produkter. (2)Spridning av innehåll som skyddas av upphovsrätt och närstående rättigheter, däribland böcker, audiovisuella produkter och inspelad musik samt anknutna tjänster, förutsätter licensiering av rättigheter som tillhör olika innehavare av upphovsrätt och närstående rättigheter, såsom författare, utövande konstnärer, producenter och förläggare. En rättighetshavare kan normalt välja mellan individuell eller kollektiv förvaltning av sina rättigheter, såvida medlemsstaterna inte föreskriver något annat, i (1) EUT C 44, , s. 104. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . enlighet med unionsrätten och unionens och medlems staternas internationella åtaganden. Förvaltning av upp hovsrätt och närstående rättigheter inbegriper utfärdande av licenser till användare, revision av användare, gransk ning av hur rättigheterna används, säkerställande av upp hovsrätt och närstående rättigheter, inkassering av intäk ter från nyttjande av rättigheter och fördelning av utes tående belopp till rättighetshavare. Kollektiva förvalt ningsorganisationer gör det möjligt för rättighetshavare att få ersättning för nyttjanden för vilka de själva inte skulle vara i stånd att kontrollera eller säkerställa, inbegri pet nyttjanden som sker på utländska marknader. (3)Enligt artikel 167 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionen beakta den kulturella mångfalden i sina åtgärder och bidra till kul turens utveckling i medlemsstaterna, med respekt för de ras nationella och regionala mångfald som unionen ska framhäva det gemensamma kulturarvet. De kollektiva förvaltningsorganisationerna spelar och bör fortsatt spela en viktig roll som främjare av mångfalden av kulturyttringar, såväl genom att göra det möjligt för de minsta och mindre populära repertoarerna att få till träde till marknaden som genom att tillhandahålla socia la, kulturella och utbildningsrelaterade tjänster till förmån för sina rättighetshavare och allmänheten. (4)När kollektiva förvaltningsorganisationer etablerat sig inom unionen bör de kunna åtnjuta friheterna enligt fördragen när de representerar rättighetshavare som är bosatta eller etablerade i andra medlemsstater eller när de utfärdar licenser till användare som är bosatta eller etablerade i andra medlemsstater. (5)Det finns betydande skillnader mellan de nationella regler som styr hur de kollektiva förvaltningsorganisationerna bedriver sin verksamhet, särskilt i fråga om deras öppen het och möjligheten för medlemmar och rättighetshavare att utkräva ansvar. Detta har i ett antal fall lett till svå righeter, särskilt för utländska rättighetshavare när de söker utöva sina rättigheter, och till bristfällig ekonomisk förvaltning av inkasserade medel. Problem med hur de kollektiva förvaltningsorganisationerna bedriver sin verk samhet leder till ett ineffektivt utnyttjande av upphovsrätt och närstående rättigheter på den inre marknaden, till nackdel för organisationernas medlemmar, rättighets havare och användare. Europeiska unionens officiella tidning L 84/73 (6)Behovet av att förbättra hur de kollektiva förvaltnings organisationerna bedriver sin verksamhet konstaterades redan i kommissionens rekommendation 2005/737/EG (1). I rekommendationen anges ett antal principer, såsom rättighetshavarnas frihet att välja kollek tiv förvaltningsorganisation, likabehandling av skilda ka tegorier av rättighetshavare och skälig fördelning av ro yaltyer. I rekommendationen uppmanas också de kollek tiva förvaltningsorganisationerna att inför förhandlingar med användare ge dessa tillräcklig information om tarif fer och repertoar. Den innehåller även rekommendatio ner om möjlighet att utkräva ansvar, om rättighetshavar nas representation i de kollektiva förvaltningsorganisatio nernas beslutsfattande organ och om tvistlösning. Efter levnaden av rekommendationen har emellertid varit ojämn. (7)För att skydda de intressen som tillkommer medlemmar i kollektiva förvaltningsorganisationer, rättighetshavare och tredje parter fordras att medlemsstaternas lagstiftningar relaterade till förvaltning av upphovsrätt och gränsöver skridande licensiering av näträttigheter till musikaliska verk samordnas i syfte att få likvärdiga skyddsåtgärder i hela unionen. Direktivet bör därför basera sig på arti kel 50.1 i EUF-fördraget. (8)Syftet med detta direktiv är att uppnå samordning av de nationella bestämmelserna om hur kollektiva förvalt ningsorganisationer får inleda sin verksamhet för att för valta upphovsrätt och närstående rättigheter, om styrel seformerna för dessa organisationer och om ramen för kontroll av deras verksamhet, och det bör därför också baseras på artikel 53.1 i EUF-fördraget. Eftersom det gäl ler en sektor som tillhandahåller tjänster i hela unionen bör direktivet även basera sig på artikel 62 i EUF-för draget. (9)Syftet med detta direktiv är att fastställa krav som är till lämpliga på kollektiva förvaltningsorganisationer för att säkerställa stränga normer när det gäller styrelseformer, ekonomisk förvaltning, öppenhet och rapportering. Detta bör dock inte hindra medlemsstaterna från att, i fråga om kollektiva förvaltningsorganisationer som är etablerade på deras territorier, upprätthålla eller införa strängare nor mer än dem som fastställs i avdelning II i detta direktiv, under förutsättning att dessa strängare normer är för enliga med unionsrätten. (10)Inget i detta direktiv bör hindra en medlemsstat från att tillämpa samma eller liknande bestämmelser på kollektiva förvaltningsorganisationer som är etablerade utanför unionen men som verkar i medlemsstaten i fråga. (1) Kommissionens rekommendation 2005/737/EG av om kollektiv gränsöverskridande förvaltning av upphovsrätt och närstående rättigheter i samband med lagliga musiktjänster på nätet (EUT L 276, 21.10.2005, s. 54). (11)Inget i detta direktiv bör hindra kollektiva förvaltnings organisationer från att ingå representationsavtal med an dra kollektiva förvaltningsorganisationer – i enlighet med de konkurrensregler som fastställs genom artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget – avseende rättighetsförvaltning för att på jämlika, icke-diskriminerande och transparenta villkor underlätta, förbättra och förenkla förfarandena för utfärdande av licens till användarna, inklusive för syftet att uppnå gemensam fakturering, och erbjuda gränsöver skridande licenser även inom andra områden än de som avses i avdelning III i detta direktiv. (12)som detta direktiv är tillämpligt på alla kollek tiva förvaltningsorganisationer, med undantag för avdel ning III som är tillämpligt endast på kollektiva förvalt ningsorganisationer som förvaltar upphovsrättigheter till musikaliska verk för gränsöverskridande användning på nätet, påverkar det inte medlemsstaternas ordningar för förvaltning av rättigheter såsom individuell förvaltning, den utsträckta verkan av ett avtal mellan en representativ kollektiv förvaltningsorganisation och en användare, dvs. kollektiva avtalslicenser med utsträckt verkan, obligato risk kollektiv förvaltning, rättsliga presumtioner om re presentation eller överlåtelse av rättigheter till kollektiva förvaltningsorganisationer. (13)Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas möjlighet att genom lagstiftning, reglering eller andra liknande spe cifika mekanismer som är tillämpliga inom deras territo rier fastställa den skäliga ersättningen till rättighetshavare för undantag från eller inskränkning i den rätt till mång faldigande som anges i och rådets direktiv /29/EG (2) och ersättningen till rättighets havare för undantag från den ensamrätt vad gäller offent lig utlåning som anges i och rådets direktiv /115/EG (3), och inte heller deras möjlighet att fastställa villkoren för inkassering. (14)Detta direktiv kräver inte att kollektiva förvaltningsorga nisationer antar en specifik juridisk form. I praktiken verkar dessa organisationer i olika juridiska former såsom föreningar, kooperativ och aktiebolag som kontrolleras eller ägs antingen av innehavare av upphovsrätt och närs tående rättigheter eller av enheter som representerar så dana rättighetshavare. I vissa undantagsfall saknas emel lertid ägande eller kontroll på grund av den juridiska formen hos en kollektiv förvaltningsorganisation. Detta gäller till exempel stiftelser, som inte har medlemmar. Icke desto mindre bör bestämmelserna i detta direktiv tillämpas även på sådana organisationer. (2) och rådets direktiv /29/EG av om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närs tående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, 22.6.2001, s. 10). (3) och rådets direktiv /115/EG av den 12 de cember 2006 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upp hovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättig heter (EUT L 376, 27.12.2006, s. 28). L 84/74 Europeiska unionens officiella tidning medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att skyldigheterna enligt detta direktiv kringgås genom val av juridisk form. Det bör noteras att enheter som representerar rättighetshavare, och som är medlemmar i kollektiva förvaltningsorganisationer, kan vara andra kol lektiva förvaltningsorganisationer, rättighetshavarsam manslutningar, fackföreningar eller andra organisationer. (15)Rättighetshavare bör kunna anförtro förvaltningen av sina rättigheter åt oberoende förvaltningsenheter. Sådana oberoende förvaltningsenheter är kommersiella enheter som skiljer sig från kollektiva förvaltningsorganisationer bland annat genom att de inte ägs eller kontrolleras av rättighetshavare. I den mån sådana oberoende förvalt ningsenheter utför samma uppgifter som kollektiva för valtningsorganisationer bör de dock vara skyldiga att lämna viss information till de rättighetshavare som de representerar, till kollektiva förvaltningsorganisationer, till användare och till allmänheten. (16)Producenter på det audiovisuella området, skivproducen ter och sändarföretag licensierar sina egna rättigheter, i vissa fall jämte rättigheter som exempelvis utövande konstnärer överlåtit till dem på basis av individuella avtal, och handlar i eget intresse. Bok-, musik- och tidnings förläggare licensierar rättigheter som överlåtits till dem på grundval av enskilda avtal, och handlar i eget intresse. Därför bör producenter på det audiovisuella området, skivproducenter, sändarföretag och förläggare inte betrak tas som oberoende förvaltningsenheter. Vidare bör författares och utövande konstnärers managers och agenter som fungerar som mellanhänder och representerar rättighets havare i förhållande till kollektiva förvaltningsorganisatio ner inte betraktas som oberoende förvaltningsenheter, efter som de inte förvaltar rättigheter i den bemärkelsen att de fastställer tariffer, utfärdar licenser eller inkasserar pengar från användare. (17)Kollektiva förvaltningsorganisationer bör kunna välja att låta dotterorganisationer eller andra enheter som de kontrollerar utföra vissa delar av deras verksamhet, till exempel fakturering av användare eller fördelning av utestående belopp till rättighetshavare. I sådana fall bör de bestämmelser i detta direktiv som skulle vara tillämp liga om den berörda verksamheten utfördes direkt av en kollektiv förvaltningsorganisation vara tillämpliga på den verksamhet som dotterorganisationerna eller de andra enheterna utför. (18)För att se till att innehavare av upphovsrätt och närs tående rättigheter kan dra full nytta av den inre mark naden när deras rättigheter förvaltas kollektivt och att deras frihet att utöva dessa rättigheter inte otillbörligen påverkas, är det nödvändigt att kräva att lämpliga skydds åtgärder införlivas i de kollektiva förvaltningsorganisatio nernas stadga. Dessutom får en kollektiv förvaltnings organisation, när den tillhandahåller sina förvaltnings tjänster, varken direkt eller indirekt diskriminera rättig hetshavare på grundval av nationalitet, hemvist eller eta bleringsort.