prop · H303100d14 · 2016-01-01 00:00:00 — Ju större hushåll i genomsnitt, desto större blir skillnaden mellan disponibel inkomst och ekonomisk standard. Om alla hushåll var ensamhushåll skulle det inte vara någon skillnad. 2015/16:100 Bilaga 2 Många, , påverkas lite eller inte alls. I samtliga inkomstgrupper finns det personer som påverkas positivt och personer som påverkas negativt (se diagram 9.1). En del berörs direkt via den egna inkomsten, medan andra berörs indirekt genom att någon annan medlem i hushållet påverkas. De som påverkas positivt finns i högre grad i de lägre inkomstgrupperna, medan de som påverkas negativt i högre grad finns i de högre inkomstgrupperna. Diagram 9.1 Andel som får en förändrad ekonomisk standard Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Ekvivalerad disponibel inkomst (ekonomisk standard) är hushållets totala disponibla inkomst justerad för försörjningsbörda. Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin ekonomiska standard som är placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Diagram 9.2 Effekt på ekonomisk standard i olika inkomstgrupper Förändring av ekvivalerad disponibel inkomst, procent -0,5 -1,0 -1,5 -2,0 Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Källor: och egna beräkningar. För inkomstgrupp 1 och inkomstgrupp 2 väntas den ekonomiska standarden öka med i genomsnitt (se diagram 9.2). Motsvarande förändring i toppen av inkomstfördelningen är -1,för inkomstgrupp 9 2015/16:100 Bilaga 2 och -1,för inkomstgrupp 10. Sammantaget bedöms den ekonomiska standarden minska med i genomsnitt . Ensamstående föräldrar och äldre ensamstående kvinnor bedöms få en större genomsnittlig inkomstförstärkning än övriga grupper (se diagram 9.3). För ensamstående föräldrar beror detta främst på höjningen av underhållsstödet, den höjda barndelen i försörjningsstödet samt höjningen av grundnivån i föräldrapenningen. Höjt bostadstillägg till pensionärer är en åtgärd som stärker ekonomin mest för de äldsta ensamstående kvinnorna. Även de skattelättnader som har riktats till pensionärer har främst gynnat de äldsta pensionärerna.51 Diagram 9.3 Effekt på ekonomisk standard för olika Förändring av ekvivalerad disponibel inkomst, procent kvinnor med barn Ensamst. kvinnor 75+ år Ensamst. män med barn Sammanb. 75+ år Ensamst. män 75+ år Ensamst. kvinnor 65–Ensamst. män 65–74 år kvinnor –utan barn Ensamst. män –utan barn Sammanb. 65–74 år –utan barn Sammanb. -1,5 -1,0 -0,5 0,0 0,5 1,0 1,5 Källor: och egna beräkningar. Effekt på utökad inkomst Offentligt finansierade välfärdstjänster som t.ex. skola, vård och omsorg är en mycket viktig del av omfördelningen i den svenska modellen. För att ge en mer fullständig bild av politikens inriktning i ett omfördelande perspektiv, kompletteras därför analysen i detta avsnitt med en redogörelse för fördelningseffekterna när satsningar på offentliga välfärdstjänster beaktas i beräkningarna. Aggregatet ekonomisk standard och värdet av välfärdstjänster benämns utökad inkomst.52 har regeringen gjort stora satsningar på välfärdstjänster, i storleksordningen . Utbildning har varit ett prioriterat område, i synnerhet . Men satsningarna på högskola, vård, läkemedelsförmåner, äldreomsorg och kultur har också varit betydande. När den utökade inkomsten analyseras påverkas därför en större andel inom varje inkomstgrupp positivt av regeringens politik än om analysen begränsas till ekonomisk standard (se diagram 9.4). Färre påverkas också negativt. Totalt beräknas drygt hälften av befolkningen, , få en högre utökad inkomst, en lägre och beräknas få en oförändrad utökad inkomst eller endast en marginell förändring. Diagram 9.4 Andel som får en förändrad utökad inkomst Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Utökad inkomst är summan av ekonomisk standard och värdet av välfärdstjänster. Uppdelningen på inkomstgrupper är beräknad utifrån ekvivalerad disponibel inkomst. Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin utökade inkomst som är placeras i kategorin Oförändrad/ marginell. Källor: och egna beräkningar. Satsningar på välfärdstjänster bidrar till att höja den utökade inkomsten, som sänkt disponibel inkomst påverkar den utökade inkomsten i negativ riktning. På aggregerad nivå balanserar effekterna i stort sett varandra, vilket innebär att den utökade inkomsten i genomsnitt väntas bli oförändrad. Fler inkomstgrupper får i genomsnitt en positiv utveckling när välfärdssatsningarna beaktas 51 Höjt grundavdrag för pensionärer har genom sin konstruktion en större relativ betydelse för låginkomsttagare än för höginkomsttagare. Eftersom äldre pensionärer i genomsnitt har lägre pensioner än yngre är ökningen av den ekonomiska standarden störst i de äldre åldersgrupperna. 52 Den utökade inkomsten för en individ beräknas som summan av individens ekonomiska standard och värdet av välfärdstjänsterna. Värdet av offentliga välfärdstjänster räknas samman på hushållsnivå och fördelas sedan lika på varje medlem i hushållet (se avsnitt 8 och underbilagan). (se diagram 9.5) Den utökade inkomsten ökar i genomsnitt för de sex lägsta inkomstgrupperna och minskar för de fyra högsta inkomstgrupperna till följd av regeringens samlade politik. Satsningar på vård, skola och omsorg bidrar till en ökning av det ekonomiska välståndet i alla inkomstgrupper, men effekten är störst i de lägre inkomstgrupperna. Diagram 9.5 Effekt på utökad inkomst i olika inkomstgrupper Förändring av utökad inkomst Bidrag från disponibel inkomst -0,5 -1,0 -1,5 -2,0 Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Källor: och egna beräkningar. Samtliga hushållstyper påverkas positivt av välfärdssatsningarna, men barnfamiljer gynnas mest då utbildning utgör en stor del av satsningarna. Ensamstående föräldrar och äldre ensamstående kvinnor hör till de grupper där den utökade inkomsten ökar mest till följd av välfärdssatsningarna. Sammanboende under utan barn är den grupp som gynnas minst av reformerna (se diagram 9.6). Diagram 9.6 Effekt på utökad inkomst för olika hushållstyper Ensamst, kvinnor med barn Ensamst, kvinnor 75+ år Ensamst, män med barn Ensamst, män 75+ år Sammanb, 75+ år Ensamst, kvinnor 65–74 år Ensamst, män 65–74 år Ensamst, kvinnor –utan barn Ensamst, män –utan barn Sammanb, 65–74 år Sammanb, –med barn Sammanb, –utan barn -1,0 -0,5 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 Källor: och egna beräkningar. 2015/16:100 Bilaga 2 Effekter på kvinnor och mäns individuella inkomster Ur ett jämställdhetsperspektiv är det viktigt att studera hur stora ekonomiska resurser kvinnor respektive män förfogar över, dvs. den egna inkomsten. Regeringens politik har bidragit till att stärka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Effekt på individuell disponibel inkomst Den individuella disponibla inkomsten53 väntas öka för , minska för och påverkas lite eller inte alls för av kvinnorna till följd av regeringens reformer (se diagram 9.7). För män är det en något mindre andel än för kvinnor som bedöms få en ökning av den individuella disponibla inkomsten. Sammantaget väntas kvinnors individuella disponibla inkomst minska med i genomsnitt till följd av regeringens reformer. Mäns individuella disponibla inkomst väntas i genomsnitt minska . Diagram 9.7 Andel kvinnor respektive män () som får en förändrad individuell disponibel inkomst Anm.: Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin individuella disponibla inkomst som är placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Det förhöjda grundavdraget för pensionärer innebär att den individuella disponibla inkomsten i genomsnitt ökar mer för kvinnor än för män. En anledning är att fler kvinnor än män är 53 Individuell disponibel inkomst definieras som summan av individens egna marknadsinkomster, som arbetsinkomst och kapitalinkomst, samt transfereringar och skatter. Hushållsrelaterade transfereringar (exempelvis barnbidrag och bostadsbidrag) fördelas lika mellan sammanboende. 2015/16:100 Bilaga 2 En annan anledning är att kvinnor i genomsnitt har lägre inkomster än män och att skattesänkningen företrädesvis gynnar låginkomsttagare. Det höjda bostadstillägget för pensionärer gynnar främst de äldsta kvinnorna. Höjt underhållsstöd förbättrar ekonomin mest för ensamstående kvinnor med barn. Detsamma gäller för höjningen av barndelen i försörjningsstödet, eftersom det är vanligare att kvinnor är ensamstående med barn. En höjd grundnivå i föräldrapenningen är också en reform som främst gynnar kvinnor, eftersom kvinnor tar ut fler dagar på grundnivå. Kvinnor studerar i större omfattning än män, vilket innebär att de höjda studiemedlen företrädesvis gynnar kvinnors inkomster. Det höjda taket i arbetslöshetsförsäkringen ökar däremot mäns genomsnittliga disponibla inkomst något mer än kvinnors, eftersom fler män hade inkomster över det tidigare taket i arbetslöshetsförsäkringen. Av de budgetförstärkande reformerna har det avtrappade jobbskatteavdraget och den begränsade uppräkningen av den nedre skiktgränsen vid uttag av statlig inkomstskatt en större negativ effekt på inkomsterna för män än för kvinnor. Orsaken är att förslagen innebär höjd skatt vid högre inkomster, och att män i genomsnitt har högre inkomster än kvinnor, vilket medför att fler män därför berörs av förslagen. Effekt på individuell utökad inkomst I detta avsnitt kompletteras analysen med en redogörelse för hur effekterna ser ut för kvinnor och män när satsningar på offentliga välfärdstjänster beaktas i beräkningarna. Aggregatet individuell disponibel inkomst och värdet av välfärdstjänster benämns nedan som individuell utökad inkomst.54 När satsningarna på bl.a. vård, skola och omsorg beaktas påverkas en större andel kvinnor respektive män positivt av regeringens politik än om analysen begränsas till individuell disponibel inkomst. Den individuella utökade inkomsten väntas öka för , minska för och påverkas lite eller inte alls för av kvinnorna till följd av regeringens samlade politik (se diagram 9.8). 54 Se underbilagan för en utförligare beskrivning av individuell utökad inkomst. männen bedöms få en ökning, få en minskning, och för bedöms den individuella utökade inkomsten påverkas lite eller inte alls. Satsningar på välfärdstjänster bidrar till att höja den individuella utökade inkomsten, som sänkt individuell disponibel inkomst påverkar den utökade inkomsten i negativ riktning. För kvinnor beräknas regeringens sammantagna politik innebära att den individuella utökade inkomsten i genomsnitt ökar . För män bedöms dock välfärdssatsningarna inte riktigt uppväga minskningen av den individuella disponibla inkomsten (se diagram 9.9). Diagram 9.8 Andel kvinnor respektive män () som får en förändrad individuell utökad inkomst Högre Oförändrad/marginell Lägre Anm.: Individuell utökad inkomst definieras i underbilagan. Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin individuella utökade inkomst som är placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Diagram 9.9 Effekt på individuell utökad inkomst för kvinnor respektive män () -0,2 -0,4 Förändring av utökad inkomst -0,6 Bidrag från individuell disponibel inkomst -0,8 Anm.: Individuell disponibel inkomst och individuell utökad inkomst definieras i underbilagan. Källor: och egna beräkningar. 2015/16:100 Bilaga 2 Bidraget från välfärdstjänster till förändringen av den individuella utökade inkomsten beräknas vara något större för kvinnor än för män. Det beror huvudsakligen på att reformerna är fördelade efter tidigare användningsmönster, där det framgår att kvinnor nyttjar de aktuella välfärdstjänsterna i högre grad än män. 2015/16:100 Bilaga 2 Disponibel inkomst: Hushållens sammanlagda inkomst från arbete, kapital, näringsverksamhet och positiva transfereringar minus negativa transfereringar såsom skatt, betalt underhållsbidrag och återbetalda studielån. Erhållna studielån ingår som en positiv transferering. Justering för försörjningsbörda: För att kunna jämföra disponibla inkomster mellan olika typer av hushåll måste hänsyn tas till hur många personer som ska försörjas på inkomsten. Förekomsten av kollektiva nyttigheter och stordriftsfördelar hos hushåll med flera medlemmar medför att inkomst per person blir missvisande. För att justera för detta används därför en s.k. ekvivalensskala, Svensk konsumtionsenhetsskala 2004 (se skalans definition i tabell u.1). Tabell u.1 Svensk konsumtionsenhetsskala Första vuxen (ensamboende eller sammanboende) Andra vuxen (sammanboende) Barn 1, 0–19 år Barn 2, 3 ., 0–19 år Ekvivalerad disponibel inkomst (ekonomisk standard): Hushållets disponibla inkomst divideras med konsumtionsvikten enligt den svenska konsumtionsenhetsskalan . Genom att justera den disponibla inkomsten för försörjningsbörda skapas ett mått som är jämförbart mellan hushåll av olika storlek. Begreppet är framtaget för att på ett så rättvisande sätt som möjligt spegla den ekonomiska standard som hushållen lever under. Ekvivalerad disponibel inkomst och ekonomisk standard används därför synonymt i texterna. Individens ekonomiska standard: Det inkomstbegrepp som huvudsakligen används är hushållsbaserat, men redovisningen sker i regel på individnivå. Hushållets ekonomiska standard tilldelas då samtliga hushållsmedlemmar. Individuell disponibel inkomst: För att kunna jämföra individers ekonomiska situation, utan den utjämnande effekt som erhålls vid studier av hushållsinkomster, beräknas den individuella disponibla inkomsten. Det sker genom en summering av alla individuella inkomster och genom att fördela hushållsgemensamma inkomster, som t.ex. bostadsbidrag eller barnbidrag, lika mellan hushållets vuxna. Den individuella disponibla inkomsten är särskilt viktig för att jämföra inkomstsituationen mellan kvinnor och män. Utökad inkomst: Den ekvivalerade disponibla inkomsten kompletteras så att hushållets inkomst även omfattar subventioner för individuella välfärdstjänster som t.ex. barnomsorg, utbildning och hälso- och sjukvård. De totala subventionerna räknas samman för varje hushåll och fördelas sedan lika på varje medlem i hushållet. Värdet av offentliga tjänster antas inte bero på familjens storlek eller sammansättning, dvs. det uppstår inga stordriftsfördelar för denna typ av resursomfördelning. Individuell utökad inkomst: Den individuella disponibla inkomsten kompletteras så att individens inkomst även omfattar subventioner för individuella välfärdstjänster som t.ex. barnomsorg, utbildning och hälso- och sjukvård. De totala subventionerna räknas samman för varje enskild vuxen i hushållet. Summan av barnens subventioner delas jämt på de vuxna i hushållet. Kapitalvinst/förlust: Avser uppkommen vinst eller förlust vid försäljning av värdepapper, utländsk valuta, personlig egendom, andel i handelsbolag, fastighet eller bostadsrätt. En värdeökning registreras som inkomst först när tillgången avyttras och vinsten realiseras. Värdeökningar som ackumulerats kan därför komma att registreras som en inkomst under ett enskilt år, medan en värdeökning som uppkommit utan att realiseras inte räknas in i den disponibla inkomsten. Inkomstgrupper: Populationen delas in i tio lika stora grupper (decilgrupper) sorterade efter stigande inkomst. Det mittersta värdet, gränsen mellan den femte och sjätte inkomstgruppen, utgör medianen i populationen. Percentilgrupper: Den är den inkomst som avgränsar de av befolkningen som har högst inkomster. Den är den inkomst som avgränsar de av befolkningen som har högst inkomster osv. Percentilgruppen p99–p100 avser då den översta procenten i fördelningen, p90– p99 avser den översta tiondelen exklusive den översta procenten osv. Hushållstyper: Populationen delas in efter hushållets sammansättning med avseende på antal vuxna i hushållet, förekomst av barn samt ålder. Barn: Enligt SCB:s definition är barn individer i åldern 0–utan egen bostad. Inkomstandelar: För att beskriva utvecklingen i olika delar av inkomstfördelningen används ofta inkomstandelar. Dessa beräknas som den andel av de totala inkomsterna som en viss grupp, t.ex. en inkomstgrupp, förfogar över. Gini-koefficient: är det vanligast förekommande inkomstspridningsmåttet och kan definieras utifrån Lorenz-kurvan. Om befolkningen sorterats i stigande ordning med avseende på ekvivalerad disponibel inkomst visar Lorenz-kurvan sambandet mellan den kumulativa frekvensfördelningen och den kumulativa andelen av totala inkomster (se diagram u.1 för ett exempel utifrån en fiktiv population). Ju mer kurvan avviker från diagonallinjen desto ojämnare är fördelningen. Gini-koefficienten kan uttryckas som kvoten mellan den yta som avgränsas av diagonallinjen och Lorenzkurvan (A) och den totala ytan under diagonallinjen (A+B). Om alla har exakt lika stora inkomster är Gini-koefficienten lika med noll (maximal jämlikhet). Om en individ har alla inkomster är Gini-koefficienten lika med ett (maximal ojämlikhet). Diagram u.1 Hypotetisk Lorenz-kurva Kumulativ inkomstandel, procent Kumulativ befolkningsandel, procent (befolkningen rangordnad efter ekvivalerad disponibel inkomst) Koncentrationsindex: Ett inkomstslags koncentrationskurva visar inkomstslagets fördelningsprofil i förhållande till fördelningen av totala disponibla inkomster. Koncentrationskurvan är nära besläktad med Lorenzkurvan i diagram u.1. 2015/16:100 Bilaga 2 Om y-axeln i diagram u.1 i stället mäter den kumulativa andelen av de totala inkomsterna från ett visst inkomstslag, t.ex. faktorinkomster, erhålls faktorinkomsternas koncentrationskurva. En viktig skillnad i förhållande till Lorenzkurvan är att koncentrationskurvan inte är begränsad till att ligga under den diagonala jämlikhetslinjen. För inkomstslag som huvudsakligen tillfaller personer med låga inkomster kommer koncentrationskurvan att ligga ovanför den diagonala jämlikhetslinjen. Koncentrationsindexet är en numerisk representation av koncentrationskurvan, på samma sätt som Gini-koefficienten är en numerisk representation av Lorenzkurvan. Beräkningen sker på samma sätt som för Gini-koefficienten, dvs. som kvoten mellan ytorna (A) och (A+B) i diagram u.1. I det fall koncentrationskurvan ligger ovanför jämlikhetslinjen görs beräkningen på motsvarande sätt, men index erhåller ett negativt värde. Koncentrationsindexet kan därför anta värden mellan -1 och 1. Mått på ekonomiska drivkrafter Marginaleffekt: Den andel av en marginell inkomstökning som faller bort till följd av ökad skatt, ökade avgifter och minskade transfereringar. Beräkningarna utförs med hjälp av FASIT- modellen (se nedan), efter en tänkt årlig inkomstökning om . De inkomstslag som antas kunna ge upphov till marginaleffekter är inkomstskatter, barnomsorgsavgifter, bostadsstöd, betalt underhållsstöd, ekonomiskt bistånd och återbetalning av studielån. Ersättningsgrad: Den andel av den disponibla inkomsten som hushållet får behålla när individen går från arbete till arbetslöshetsersättning, sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning. Ersättningsgraden visar hur hushållets ekonomiska standard förändras och beror på inkomster från alla i hushållet. Ersättningsgraden har beräknats med hjälp av FASIT-modellen (se nedan). Skillnader i individuell disponibel inkomst mellan kvinnor och män: Individuell disponibel inkomst beräknas för kvinnor respektive män i förvärvsaktiv ålder 20–. Individuell disponibel inkomst definieras som summan av individens egna marknadsinkomster, transfereringar och skat- 2015/16:100 Bilaga 2 Hushållsrelaterade transfereringar delas lika mellan sammanboende. Andel med låg ekonomisk standard: Andelen med låg ekonomisk standard enligt ett absolut synsätt definieras som andelen individer med en delen med låg ekonomisk standard enligt ett relativt synsätt definieras som andelen individer med en ekonomisk standard understigande av medianinkomsten respektive år. Andel med låg materiell standard: Alla EU- länder mäter utvecklingen av andelen personer med låg materiell standard i undersökningen SILC (Statistics on Income and Living Conditions). Svår materiell deprivation, eller mycket låg materiell standard, definieras som att individen saknar förmåga (ej beroende på sitt individuella val av livsstil) inom minst fyra av nio komponenter: att möta oväntade utgifter, att åka på en veckas semesterresa, att betala skulder (lån, hyra etc.), att äta en måltid med kött, kyckling eller fisk , att hålla hemmet tillräckligt varmt, att ha en tvättmaskin, att ha en färg- TV, att ha en telefon och att äga en bil. Andel som försörjs med olika typer av sociala ersättningar: Antalet personer i åldern 20–som försörjs med olika typer av sociala ersättningar räknas i s.k. helårsekvivalenter. Med helårsekvivalenter avses det antal individer som skulle kunna försörjas under med full ersättning från sjukpenning, sjuk- och aktivitetsersättning, ersättning vid arbetslöshet och ekonomiskt bistånd. Exempelvis utgör två personer, som varit heltidsarbetslösa var, tillsammans en helårsekvivalent. Uppgifterna har sammanställts av baserat på data från Arbetsförmedlingen, och . HEK – Hushållens ekonomi Urvalsundersökningen Hushållens ekonomi (HEK) var 1975–2013 källan till officiella inkomstfördelningsstatistik. Från och med undersökningsår 2014 ersätts emellertid HEK med ny totalräknad inkomstfördelningsstatistik (TRIF, se nedan). HEK var en urvalsundersökning som genomfördes . Urvalet bestod av individer som var eller äldre bland samtliga hushåll och individer som var folkbokförda i landet i slutet av undersökningsåret. Både urvalspersonen och tillhörande hushållsmedlemmar ingick i undersökningen. Uppgifterna samlades in från deklarationsuppgifter, telefonintervjuer och olika administrativa register. I den sista versionen av HEK (2013) ingick ca 39 000 individer fördelade på ca 17 000 hushåll. Hushållsbegreppet i HEK bygger på s.k. kosthushåll. Ett kosthushåll utgörs av alla personer som bor i samma bostad och har gemensam hushållning. I kosthushållet ingår t.ex. kvarboende ungdomar. Ett kosthushåll kan också bestå av flera generationer, syskon eller kompisar som bor tillsammans och har gemensam hushållning. Barn som bor lika mycket hos båda föräldrarna räknas till det hushåll där de är folkbokförda och ingår således endast i den ene förälderns hushåll. TRIF – Totalräknad inkomstfördelningsstatistik SCB beslutade att urvalsundersökningen HEK skulle läggas ner och ersättas med totalräknad registerbaserad inkomstfördelningsstatistik (TRIF). HEK och TRIF har samma syfte, nämligen att beskriva utvecklingen och fördelningen av hushållens inkomster. Framställningen av statistiken skiljer sig dock åt, vilket medför att de båda datakällorna inte är fullt jämförbara. De huvudsakliga skillnaderna i framställningen av statistik är undersökningarnas upplägg, konstruktionen av hushållsbegrepp samt tillämpningen av inkomstbegreppet för disponibel inkomst. TRIF baseras helt och hållet på administrativa register från bl.a. och , medan HEK var en urvalsundersökning som samlade in uppgifter både via telefonintervjuer (t.ex. uppgifter om hushållssammansättning) och administrativa register. Hushållsbegreppet i TRIF bygger på s.k. bostadshushåll. Bostadshushållet utgörs av samtliga personer som är folkbokförda på samma fastighet och lägenhet. Det speglar således personers folkbokförda boende, och till skillnad från hushållsbegreppet i HEK finns det inte några krav på gemensam hushållning inom hushållet.55 55 Personer som saknar uppgift om lägenhetsidentitet i folkbokföringen undantas från kravet om folkbokföring på lägenhet. För dessa personer, Skillnaden i disponibel inkomst mellan HEK och TRIF är hanteringen av sådana inkomster som inte finns i administrativa register, vilket i det här fallet handlar om transferering av underhållsbidrag mellan separerade föräldrar. I HEK samlas data om underhållsbidrag in i intervjun. I TRIF används i stället en modell för simulering av underhållsbidrag. Förändringar i framställningen av statistik tenderar att leda till s.k. tidsseriebrott.