prop · H30393 · 2016-02-16 00:00:00 — Regeringens proposition 2015/16:93 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en ny radioutrustningslag, som ersätter lagen om radio- och teleterminalutrustning. Lagen syftar till att genomföra EU:s direktiv om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning. Den nya lagen innehåller, förutom regler om tillhandahållande av radioutrustning på marknaden, även regler om viss användning av sådan utrustning. Lagen innehåller också bestämmelser om marknadskontroll för att se till att radioutrustning uppfyller föreskrivna krav och om sanktionsavgifter för det fall kraven inte följs. Dessutom föreslås en följdändring i lagen om elektronisk kommunikation. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till radioutrustningslag........................................... Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om Ärendet och dess beredning ............................................................ Lagen om ....................radio- och teleterminalutrustning Förordningen om ackreditering och Lagen om ...................ackreditering och teknisk kontroll Elektrisk utrustning och elektromagnetisk Lagen om .............................elektronisk kommunikation Ljudradio ............................................- och tv-utrustning Genomförande av ............................................................direktivet Allmänna ..................utgångspunkter för genomförandet En ny radioutrustningslag................................................. Undantag .......................från lagens tillämpningsområde Tillhandahållande ......................................på marknaden Väsentliga ...................................krav på radioutrustning Skyldigheter ...............................för ekonomiska aktörer Ibruktagande ..........................................och användning Övertagande ............................................av skyldigheter Överlåtelse ..............................................av skyldigheter Användning ................................på mässor och liknande Vite och omedelbar verkställighet av Avgifter och ersättning ................................................................... Ikraftträdande- och ...................................övergångsbestämmelser Förslaget till radioutrustningslag..................................... 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om och rådets direktiv /53/EU Förteckning över remissinstanserna .............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 2015/16:93 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 2.lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Regeringen har följande förslag till lagtext. Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag genomför och rådets direktiv /53/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning och om upphävande av direktiv /5/EG. Lagen innehåller bestämmelser om tillhandahållande av radioutrustning på marknaden och om viss användning av sådan utrustning. I lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation finns det bestämmelser om användning av radiosändare. 2 § Lagen omfattar inte 1.radioutrustning som används av radioamatörer för amatörradiotrafik, under förutsättning att utrustningen inte tillhandahålls på marknaden, 2.utrustning som omfattas av och rådets direktiv /90/EU av om marin utrustning och om upphävande av rådets direktiv /98/EG, 3.sådana produkter, delar och anordningar ombord på luftfartyg som omfattas av artikel 3 i och rådets förordning (EG) nr 216/2008 av om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet, och om upphävande av rådets direktiv /670/EEG, förordning (EG) nr 1592/2002 och direktiv /36/EG, och 4.specialbyggd provningsutrustning avsedd för yrkesmän, uteslutande för användning vid forsknings- och utvecklingsanläggningar för forskning och utveckling. Radioutrustning som används av radioamatörer för amatörradiotrafik ska inte anses tillhandahållen på marknaden om det är a) radiobyggsatser som är avsedda att byggas samman och användas av radioamatörer, b) radioutrustning som har modifierats av radioamatörer för att användas av radioamatörer, eller c) utrustning som har konstruerats av enskilda radioamatörer för experimentella och vetenskapliga ändamål i samband med amatörradio. 1 Jfr och rådets direktiv /53/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning och om upphävande av direktiv /5/EG, i den ursprungliga lydelsen. 2015/16:93 Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från denna lag i fråga om radioutrustning som uteslutande används för verksamhet som rör allmän säkerhet, försvar och nationell säkerhet eller statens verksamhet på det straffrättsliga området. 3 § I denna lag betyder amatörradiotrafik: icke yrkesmässig radiotrafik för övning, kommunikation och tekniska undersökningar, bedriven i personligt radiotekniskt intresse och utan vinstsyfte, distributör: en fysisk eller juridisk person som tillhandahåller radioutrustning på marknaden utan att vara tillverkare eller importör, ekonomisk aktör: tillverkaren, tillverkarens representant, importören och distributören, föreskrivna krav: de väsentliga krav på radioutrustning som avses i 5 § och de skyldigheter för en ekonomisk aktör som framgår av denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och direkt tillämpliga rättsakter som har meddelats med stöd av direktiv /53/EU, ibruktagande: att radioutrustning används inom Europeiska unionen av slutanvändaren, importör: en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska unionen och som släpper ut radioutrustning från ett tredjeland på unionsmarknaden, radiobestämning: fastställande av ett föremåls position, hastighet eller andra kännetecken, eller erhållande av information om detta, med hjälp av radiovågors utbredningsegenskaper, radioutrustning: en elektrisk eller elektronisk produkt som avsiktligt avger eller tar emot radiovågor för radiokommunikation eller radiobestämning, eller en elektrisk eller elektronisk produkt som måste kompletteras med ett tillbehör, såsom en antenn, för att avsiktligt avge eller ta emot radiovågor för radiokommunikation eller radiobestämning, radiovågor: elektromagnetiska vågor med frekvenser under 3 000 GHz som breder ut sig utan särskilt anordnad ledare, skadlig störning: detsamma som i 1 kap. 7 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, tillhandahållande på marknaden: leverans av radioutrustning för distribution, förbrukning eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller kostnadsfritt, tillverkare: en fysisk eller juridisk person som tillverkar, eller som låter konstruera eller tillverka, radioutrustning och som saluför den i eget namn eller under eget varumärke, tillverkarens representant: en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska unionen och som enligt skriftlig fullmakt från en tillverkare har rätt att i dennes ställe utföra särskilda uppgifter, utsläppande på marknaden: tillhandahållande av radioutrustning på unionsmarknaden . 4 § Radioutrustning får släppas ut eller tillhandahållas på marknaden endast om föreskrivna krav är uppfyllda och radioutrustningen är förenlig med gällande krav på användning av radiofrekvenser i minst en medlems- stat i Europeiska unionen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för ekonomiska aktörer att vidta åtgärder för att föreskrivna krav ska uppfyllas. Väsentliga krav på radioutrustning 5 § Radioutrustning ska vara konstruerad och tillverkad så att den upp- fyller väsentliga krav. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om sådana krav. 6 § Radioutrustning som helt eller delvis överensstämmer med en harmo- niserad standard till vilken hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning ska förutsättas överensstämma med de väsent- liga kraven i den utsträckning kraven omfattas av standarden. Skyldigheter för ekonomiska aktörer 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om skyldigheter för ekonomiska aktörer i fråga om radio- utrustning, när det gäller 1.registrering av utrustning, 3.bedömning av överensstämmelse, 4.EU-försäkran om överensstämmelse, 5.märkning av utrustning, 6.skadeförebyggande arbete, och 7.tillhandahållande av bruksanvisningar, säkerhetsinformation och annan dokumentation eller information. Övertagande och överlåtelse av skyldigheter 8 § Om en importör eller en distributör släpper ut radioutrustning på marknaden i eget namn eller under eget varumärke, eller ändrar radioutrustning som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstämmelsen med föreskrivna krav kan påverkas, övertar importören eller distributören tillverkarens skyldigheter enligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och direkt tillämpliga rättsakter som har antagits med stöd av direktiv /53/EU. 9 § En tillverkare får genom skriftlig fullmakt utse en representant som ska utföra de uppgifter som anges i fullmakten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana fullmakter. 2015/16:93 Användning på mässor och liknande 10 § Radioutrustning som inte uppfyller föreskrivna krav får ändå visas på handelsmässor, utställningar och liknande, om det tydligt anges att utrustningen inte får tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk förrän kraven är uppfyllda. Demonstrationer av radioutrustning får göras endast om det har vidtagits lämpliga åtgärder för att hindra att det uppkommer 3.risk för människors och husdjurs hälsa och säkerhet, och 4.risk för egendom. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana åtgärder. 11 § Den eller de myndigheter som regeringen bestämmer (marknadskontrollmyndigheter) ska utöva marknadskontroll av radioutrustning som omfattas av denna lag. Bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15.3 och 16–29 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. 12 § En marknadskontrollmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och direkt tillämpliga rättsakter som har meddelats med stöd av direktiv /53/EU ska följas. I fråga om radioutrustning som uppfyller föreskrivna krav men ändå utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet eller för andra intressen som de väsentliga kraven avser att skydda, får en marknadskontrollmyndighet meddela förelägganden och förbud som begränsar eller förbjuder tillhandahållande av utrustningen på marknaden eller som avser att utrustning ska dras tillbaka eller återkallas från marknaden. 13 § Ett beslut enligt 12 § eller ett beslut om åtgärd enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. får bestämma att ett beslut enligt 12 § eller enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, ska gälla . 14 § På begäran av en marknadskontrollmyndighet ska lämna den hjälp som behövs när marknadskontrollmyndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden Prop. 2015/16:93 inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. 15 § För att täcka kostnaderna för en marknadskontrollmyndighets uppgifter enligt denna lag ska den som är anmäld enligt 2 kap. 1 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation eller som har tillstånd enligt 3 kap. 1 § samma lag betala en avgift. Avgiften ska betalas enligt grunder som leder till att kostnaderna med skälig andel fördelas på dem som bedriver anmäld verksamhet eller har tillstånd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ersättning till den som tillhandahåller en marknadskontrollmyndighet utrustning som ska kontrolleras och om skyldighet att ersätta myndighetens kostnader för sådan kontroll. 16 § En ekonomisk aktör ska åläggas att betala en sanktionsavgift, om den ekonomiska aktören eller någon som handlar på den ekonomiska aktörens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 4 § första stycket eller 10 § första eller andra stycket eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 § andra stycket, 7 § eller 10 § tredje stycket. Sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud eller en underlåtelse att följa ett föreläggande som har förenats med vite. I övrigt ska i fråga om sanktionsavgift 37 § andra stycket och 39–43 §§ produktsäkerhetslagen (2004:451) tillämpas. 17 § En marknadskontrollmyndighets beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning. 3.Radioutrustning som uppfyller kraven i den upphävda lagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen ska anses uppfylla föreskrivna krav enligt den nya lagen, om utrustningen har släppts ut på marknaden före . 2015/16:93 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Förutom bestämmelserna i denna lag finns det i radio- och tv-lagen (2010:696) bestämmelser om sändningar av ljudradio- och tv-program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska Om utrustning finns bestämmel- ser i lagen (2000:121) om radio- ning finns i radioutrustningslagen (2016:000). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:720. Ärendet och dess beredning och rådet har antagit direktiv /53/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning och om upphävande av direktiv /5/EG (radioutrustningsdirektivet), se bilaga 1. Det har publicerats två rättelser av den svenska versionen av direktivet, se EUT L 16, 23.1.2015, s. 66 och EUT L 82, 27.3.2015, s. 114. Rättelserna avser artiklarna 6 och 13 och bilaga 1, se vidare avsnitt 6.3 och 6.5. Under direktivsförhandlingarna upprättades en faktapromemoria som överlämnades till (2012/13:FPM23). Medlemsstaterna ska ha antagit de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Dessa bestämmelser ska tillämpas . har promemorian Genomförande av radioutrustningsdirektivet utarbetats. I promemorian lämnas förslag till de lagändringar som behövs för att genomföra direktivet i svensk rätt. Promemorian har i huvudsak samma innehåll som propositionen. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena och en sammanställning över dessa finns tillgängliga i (N2015/05144/ITP). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett lagförslag som överensstämmer med lagförslaget i denna proposition. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Radioutrustningsdirektivet utgör en omarbetning av och ersätter radio- och teleterminalutrustningsdirektiv. Syftet med direktivet är att upprätta en rättslig ram för att tillhandahålla och ta i bruk radioutrustning i EU. Bestämmelserna i direktivet innebär i stora delar en anpassning till Eu- ropaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, och och rådets beslut nr 768/2008/EG om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG. Dessa rättsakter utgör, tillsammans med och rådets förordning (EG) nr 764/2008 om förfaranden för tillämpning av vissa nationella tekniska regler på produkter som lagligen saluförts i en annan medlemsstat och om upphävande av beslut nr 3052/95/EG, ett horisontellt ramverk för produktlagstiftning i EU, det s.k. varupaketet. 2015/16:93 Det horisontella ramverket för produktlagstiftning bygger på att harmoniseringen begränsas till väsentliga krav som produkter som släpps ut på unionsmarknaden ska uppfylla för att omfattas av den fria rörligheten inom unionen. De tekniska specifikationerna för produkter som uppfyller de väsentliga kraven fastställs i harmoniserade standarder som tillämpas tillsammans med lagstiftningen. Produkter som tillverkats i enlighet med harmoniserade standarder förutsätts överensstämma med de motsvarande väsentliga kraven och i vissa fall har tillverkarna rätt att använda ett förenklat förfarande för bedömning av överensstämmelse med kraven. Det är frivilligt att tillämpa harmoniserade standarder eller andra standarder. Tillverkarna kan alltid tillämpa andra tekniska specifikationer för att uppfylla kraven, men måste då visa att dessa tekniska specifikationer överensstämmer med de väsentliga kraven. I förordning (EG) nr 765/2008 finns övergripande bestämmelser om ackreditering av organ för bedömning av överensstämmelse, marknadskontroll, kontroll av tredjelandsprodukter och principer för CE-märkning. Eftersom förordningen tillämpas på produkter som omfattas av harmoniserad unionslagstiftning, innehåller förordningen bestämmelser som påverkar radioutrustning och genomförandet av radioutrustningsdirektivet. I beslut nr 768/2008/EG fastställs allmänna principer och referensbestämmelser för utarbetandet av unionslagstiftning om harmonisering av villkoren för saluföring av produkter. De allmänna principerna och referensbestämmelserna i beslutet ska användas vid utformningen av harmoniserad lagstiftning om saluföring av produkter och beslutet har varit en förebild vid utformningen av radioutrustningsdirektivet. De allmänna principerna innebär att de produkter som släpps ut på unionsmarknaden ska uppfylla kraven i all tillämplig lagstiftning, att ekonomiska aktörer som släpper ut produkter på unionsmarknaden ska, i förhållande till sina respektive roller i leveranskedjan, vara ansvariga för att deras produkter uppfyller kraven i all tillämplig lagstiftning, och att de ekonomiska aktörerna ska bära ansvaret för att all den information som de lämnar om sina produkter är korrekt, fullständig och i överensstämmelse med gällande unionsbestämmelser. Referensbestämmelserna innehåller gemensamma definitioner, kriterier för utseende och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse, regler för förfarandena för bedömning av överensstämmelse och regler om skyddsmekanismer, om de ekonomiska aktörernas ansvar samt om spårbarhetskrav. I kapitel 1 i direktivet finns vissa allmänna bestämmelser. Till en början anges direktivets tillämpningsområde och vissa definitioner (artiklarna 1 och 2). Direktivet omfattar, med vissa undantag som anges i bilaga 1, radioutrustning, dvs. elektriska eller elektroniska produkter som avsiktligt avger eller tar emot radiovågor för radiokommunikation eller radiobestämning och elektriska eller elektroniska produkter som måste kompletteras med ett tillbehör, t.ex. antenn, för att avsiktligt avge eller ta emot radiovågor för radiokommunikation eller radiobestämning. Definitionen innebär att direktivet, till skillnad års direktiv, uttryckligen omfattar ut- rustning för radiobestämning, t.ex. radar, men inte omfattar teleterminalutrustning, såsom fasta telefoner och nätverkskort till datorer. I kapitlet finns vidare de centrala bestämmelserna om att radioutrustning ska uppfylla väsentliga krav när det gäller hälsa och säkerhet, elektromagnetisk kompatibilitet och undvikande av skadlig störning (artikel 3). Vidare finns det bestämmelser om att tillverkare av radioutrustning och av programvara som möjliggör att radioutrustning kan användas på avsett sätt i vissa fall ska lämna information om hur avsedda kombinationer av utrustning och programvara överensstämmer med de väsentliga kraven (artikel 4) och om att tillverkare i vissa fall ska låta registrera radioutrustning (artikel 5). Kapitlet innehåller också för den inre marknadens funktion viktiga bestämmelser när det gäller medlemsstaternas skyldighet att se till att endast radioutrustning som uppfyller kraven i direktivet tillhandahålls på marknaden, om ibruktagande och användning av sådan utrustning och om att sådan utrustning ska omfattas av fri rörlighet (artiklarna 6–9). I kapitel 2 finns bestämmelser om skyldigheter för de ekonomiska aktörerna, dvs. tillverkare, tillverkarens representant, importör och distributör (artikel 10–15). Bestämmelserna innehåller detaljerade regler om vilket ansvar respektive ekonomisk aktör har och vilka åtgärder som ska vidtas när det gäller teknisk dokumentation, bedömning av överensstämmelse, EU-försäkran om överensstämmelse, märkning av radioutrustning, olika typer av skadeförebyggande arbete samt tillhandahållande av bruksanvisningar, säkerhetsinformation och annan dokumentation eller information som ska lämnas. Bedömning av radioutrustnings överensstämmelse med väsentliga krav I kapitel 3 finns bestämmelser om bedömning av radioutrustnings överensstämmelse med de väsentliga kraven. Radioutrustning som helt eller delvis överensstämmer med harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, ska i den utsträckning de överensstämmer med sådana standarder förutsättas överensstämma med de väsentliga kraven i direktivet (artikel 16). Kapitlet innehåller i övrigt detaljerade bestämmelser om förfarandet för bedömning av överensstämmelse (artikel 17), om upprättande av EU- försäkran om överensstämmelse (artikel 18), om CE-märkning (artiklarna 19 och 20) samt om upprättande av teknisk dokumentation och om provning av radioutrustning (artikel 21). Anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse I kapitel 4 finns bestämmelser om anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse (artiklarna 22–38). Det finns bestämmelser om skyldighet att anmäla vilka organ som utför bedömning av överensstämmelse, om det organ som gör sådana anmälningar (artiklarna 23–25), om krav på de anmälda organen (artiklarna 26–28), om ansökan om anmälan och om anmälningsförfarandet (artiklarna 29 och 30), om identifikations- 2015/16:93 nummer och förteckningar över anmälda organ (artikel 31), om ändringar i anmälan och ifrågasättande av de anmälda organens kompetens (artiklarna 32 och 33) och om de anmälda organens skyldigheter (artiklarna 34–36). Marknadskontroll, skyddsåtgärder och övrig tillsyn I kapitel 5 finns bestämmelser om marknadskontroll och kontroll av utrustning som förs in i unionen (artikel 39). I fråga om sådan kontroll ska artiklarna 15.3 och 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008 tillämpas. Vidare finns det bestämmelser om förfaranden för att hantera radioutrustning som utgör en risk på nationell nivå och om ett unionsförfarande i fråga om skyddsåtgärder (artikel 40 och 41). Det finns också ett förfarande för att hantera den situationen att radioutrustning utgör en risk trots att den överensstämmer med kraven (artikel 42). Slutligen finns det bestämmelser om tillsynsåtgärder när det gäller bristande överensstämmelse med andra krav än de väsentliga kraven (artikel 43). I kapitel 6 och 7 finns vissa avslutande bestämmelser.