prop · H303197 · 2016-07-20 00:00:00 — 17 § Om får en underrättelse från en behörig myndighet om att en utländsk kreditförmedlare från ett land inom EES som förmedlar bostads- krediter i har avförts från det register som hemlandet för över kreditför- medlare, ska förbjuda kreditförmedlaren att för- medla bostadskrediter i . Paragrafen handlar om vad ska göra om en utländsk kreditförmedlare från ett annat EES-land inte längre har tillstånd för sin verksamhet i sitt hemland och underrättas om detta. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. Enligt paragrafen ska förbjuda en ut- Prop. 2015/16:197 ländsk kreditförmedlare från ett land inom EES att förmedla bostads- krediter i , om förmedlaren avförs ur det register som hemlandet för över kreditförmedlare och underrättas om detta. Vad som avses med behörig myndighet, hemland och utländsk kredit- förmedlare från ett land inom EES framgår av 1 kap. 7 § 1, 5 och 9. Det är alltså fråga om ett ingripande mot en utländsk aktör som har verkat här med stöd av det underrättelseförfarande som föreskrivs i 3 kap. 6 §, men som inte längre har tillstånd i hemlandet. Den behöriga myndigheten i kreditförmedlarens hemland ska underrätta om att kreditförmedlarens tillstånd har dragits in och avföra kreditförmedlaren från det register som förs över dessa (artikel 33.2 och 33.3 i direktivet). 18 § föreläggande eller förbud enligt denna lag får förenas med vite. Paragrafen ger möjlighet att förena ett föreläggande eller förbud med vite. Paragrafen är utformad med bl.a. 15 kap. 20 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 32 § lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter som förebild. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilket innehåll en ansökan om tillstånd enligt denna lag ska ha, 2.de krav på insikt och erfarenhet som ska gälla för deltagande i ledningen av en kreditförmedlare enligt 3 kap. 2 § första stycket 4, 3.sådan försäkring för skadeståndsskyldighet som avses i 3 kap. 2 § första stycket 6, 4.vilka uppgifter som ska ingå i en anmälan enligt 3 kap. 4 §, 5.vad en kreditgivare eller kreditförmedlare ska iaktta för att uppfylla skyldig- heterna i 4 kap. 1 §, 6.vilka krav som ska gälla avseende kunskap och kompetens enligt 4 kap. 2 §, 7.en kreditgivares eller kreditförmedlares ersättningssystem enligt 4 kap. 3– 6 §§, 8.riktlinjer för utlåning enligt 4 kap. 11 §, 9. riktlinjer för värdering av säkerhet enligt 4 kap. 12 § och vad som ska iakttas när det gäller dokumentation av värderingen, 10.vilka uppgifter som ska ingå i en anmälan enligt 4 kap. 13 § och vad en kreditgivare eller kreditförmedlare i övrigt ska iaktta när det gäller uppdragsavtal, 11.vad som ska ingå i dokumentation enligt 4 kap. 14 §, och 12.vilka upplysningar ett företag ska lämna till för dess tillsynsverksamhet enligt 5 kap. 3 och 5 §§. Paragrafen anger vilka föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela. i bl.a. 16 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 34 § lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter. Övervägandena finns i avsnitt 9.1, 9.2, 9.4–9.9, 9.11 och 9.12. 2 § Regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter som avses i 5 kap. 10 §. I paragrafen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om avgifter enligt 5 kap. 10 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.6. 1 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. beslut enligt 6 kap. 16 § andra stycket får dock inte överklagas. Detsamma gäller beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse ska gälla . Paragrafen handlar om överklagande av beslut och om att vissa av myndighetens beslut kan gälla . Överväg- andena finns i avsnitt 10.7. Enligt första stycket får beslut enligt 6 kap. 16 § andra stycket inte överklagas. Den bestämmelsen innebär att Finans- inspektionen får förelägga någon som driver en viss verksamhet att lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för att bedöma om lagen är tillämplig på verksamheten. Vidare framgår att beslut i övrigt enligt lagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Undantag görs dock för be- slut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen. De beslut som undantas är beslut i ärenden om meddelande av föreskrifter. Enligt andra stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Enligt tredje stycket får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse ska gälla . Liknande bestämmelser finns i 17 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 35 § lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter. Denna lag träder i kraft . En kreditgivare, en svensk kreditförmedlare eller en kreditförmedlare från ett land utanför EES som för lagens ikraftträdande driver och har rätt att driva verksamhet med kreditgivning eller kreditförmedling av bostads- krediter får driva verksamheten utan tillstånd enligt denna lag fram till den En kreditförmedlare från ett annat land inom EES som för lagens ikraftträdande driver och har rätt att driva verksamhet i med kreditförmedling av bostadskrediter får driva verksamheten enligt denna lag fram till , trots att kreditförmedlaren inte har rätt att driva verksam- heten med stöd av 3 kap. 6 §. Ett företag som före har påbörjat verksamhet som avses i denna lag ska uppfylla kraven i 4 kap. 2 § och föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 6 . Sanktionsavgift enligt 6 kap. 6 § får tas ut endast för överträdelser som har Prop. 2015/16:197 skett efter ikraftträdandet. Av första punkten framgår att lagen träder i kraft . Enligt andra punkten får svenska och utländska företag som vid tid- punkten för lagens ikraftträdande driver verksamhet med kreditgivning samt svenska företag och företag från länder utanför EES som driver verksamhet med kreditförmedling driva verksamheten utan tillstånd enligt denna lag fram till . Bestämmelsen innebär att de företag som kommer att omfattas av till- ståndsplikten enligt lagen får på sig från lagens ikraftträdande att ansöka om och få tillstånd att driva sin verksamhet. Att företaget har fått ansökan om tillstånd beviljad är avgörande för rätten att fortsätta att driva verksamheten efter . Bestämmelsen gäller endast kravet på tillstånd. Verksamheten måste redan från drivas enligt de bestämmelser som i övrigt gäller enligt lagen. Enligt tredje punkten får kreditförmedlare från andra länder inom EES, som för lagens ikraftträdande driver verksamhet med kreditförmedling av bostadskrediter i , fortsätta att driva verksam- heten enligt denna lag fram till . Bestämmelsen gäller både företag som enligt hittillsvarande reglering har ansökt om tillstånd enligt lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter och sådana företag som inte har behövt tillstånd enligt den lagen (jfr t.ex. 5 § i den lagen). När förevarande lag träder i kraft finns en rätt för kreditförmedlare från andra EES-länder att driva verk- samhet i utan tillstånd, om de uppfyller bolånedirektivets krav (utländsk kreditförmedlare från ett land inom EES, jfr 1 kap. 7 § 9 och 3 kap. 6 §). De måste bl.a. ha fått tillstånd och registrerats i sitt hemland. Övergångsbestämmelsen innebär att dessa företag har fram till på sig att anpassa sig till de nya reglerna. När det väl finns en rätt att verka i med stöd av 3 kap. 6 § är övergångsbestäm- melsen inte längre tillämplig. En kreditförmedlare från ett annat land inom EES som inte uppfyller förutsättningarna enligt den paragrafen före har inte längre rätt att driva verk- samhet i . I fjärde punkten finns en övergångsbestämmelse som ger kreditgivare och kreditförmedlare tid att anpassa sig till kraven på kunskap och kompetens hos personalen som gäller enligt 4 kap. 2 § och föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 6. Kraven på kunskap och kompetens behöver inte tillämpas förrän för alltjämt verksamma aktörer som påbörjat sin verksamhet före . Enligt femte punkten får en sanktionsavgift enligt 6 kap. 6 § endast tas ut för överträdelser som har skett efter lagens ikraftträdande. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Bestämmelserna genomför delvis artikel 43. 14.2Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) 5 a § Vad som gäller om tystnadsplikt i verksamheten hos , betalningsinstitut, pengar, värdepappersbolag och företag som med tillstånd driver verksamhet enligt lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter eller lagen (2016:000) om verksamhet med bostads- krediter hindrar inte att uppgifter om lämnade krediter, betalningsförsummelser och kreditmissbruk utväxlas för kreditupplysningsändamål inom en krets som utgörs av dessa företag samt sådana företag som har tillstånd av Datainspektionen enligt 3 § första stycket. I den krets som anges i första stycket ingår även utländska kreditinstitut som avses i 4 kap. 1, 2, 4 och 6 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrör- else, utländska företag som avses i 3 kap. 26 och 27 §§ lagen (2010:751) om betaltjänster, utländska företag som avses i 3 kap. 26–28 §§ lagen (2011:755) om elektroniska pengar, utländska företag som avses i 4 kap. 1 och 4 §§ lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, utländska företag som avses i 2 § lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter och utländska företag som avses i 1 kap. 3 § lagen (2016:000) om verksamhet med bostadskrediter. Bestämmelser om användningen av uppgifter om betalningsförsummelser och kreditmissbruk finns även i 7 §. Paragrafen handlar om undantag från tystnadsplikt när det gäller upp- gifter som utväxlas för kreditupplysningsändamål. Övervägandena finns i avsnitt 9.10. Ändringarna i första och andra styckena innebär att svenska och ut- ländska företag som driver verksamhet enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter kan utväxla uppgifter för kreditupplys- ningsändamål på samma sätt som bl.a. kreditinstitut och företag som driver verksamhet enligt lagen om viss verksamhet med konsument- krediter (jfr prop. 2013/14:107 s. 57 f. och 92). 14.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. 3 § Om rätt för vissa utländska företag att driva verksamhet i finns särskilda bestämmelser, nämligen 1.för kreditinstitut 4 kap. 1, 2 och 4–6 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 2.för värdepappersföretag 4 kap. 1 och 4 §§ lagen (2007:528) om värde- pappersmarknaden, 3.för finansiella institut 4 kap. 3 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 4.för utländska försäkringsgivare lagen (1998:293) om utländska försäkrings- givares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i , 5.för börser och clearingorganisationer 12 kap. 9 § och 19 kap. 12 § lagen om värdepappersmarknaden, 6.för förvaltningsbolag och fondföretag 1 kap. 6–7, 10 och 11 §§ lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 7.för utgivare av elektroniska pengar 3 kap. 26–28 §§ lagen (2011:755) om 8.för företag som driver inlåningsverksamhet 2 § lagen (2004:299) om Prop. 2015/16:197 inlåningsverksamhet, 9.för utländska försäkringsförmedlare 3 kap. lagen (2005:405) om försäk- 10.för företag som tillhandahåller betaltjänster 3 kap. 26 och 27 §§ lagen (2010:751) om betaltjänster, 11.för utländska AIF-förvaltare 5 kap. lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 12.för företag som driver verksamhet med konsumentkrediter 2 och 8 §§ lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter, och 13.för företag som driver verksamhet med bostadskrediter 2 kap. 7 § och 3 kap. 6 och 7 §§ lagen (2016:000) om verksamhet med bostadskrediter. Paragrafen innehåller en uppräkning av bestämmelser i andra lagar som reglerar utländska företags rätt att driva verksamhet i . Överväg- andena finns i avsnitt 9.1. Av punkten 13, som är ny, framgår att det i den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter finns särskilda bestämmelser om rätt för utländska kreditgivare och kreditförmedlare av bostadskrediter att driva verksamhet i . 14.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet 2 § En fysisk eller juridisk person som avser att ägna sig åt valutaväxling i väsentlig omfattning eller annan finansiell verksamhet ska anmäla verksamheten till . Anmälan behöver inte göras av 1.företag som avses i 1 kap. 2 § 1–3, 6, 17, 20 och 21 lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, och 2.fysiska eller juridiska personer som driver försäkringsförmedling enligt lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. ska föra register över personer som har gjort anmälan enligt första stycket. Den som har blivit införd i registret ska tas bort ur registret när ett beslut om föreläggande enligt 8–10 §§ att upphöra med verksamheten har fått laga kraft. Ett finansiellt institut ska också tas bort ur registret om det anmäler att det inte längre ägnar sig åt anmälningspliktig verksamhet eller om det på något annat sätt framgår att verksamheten har upphört. Paragrafen handlar om anmälningsplikt för den som ägnar sig åt valuta- växling i väsentlig omfattning eller annan finansiell verksamhet. Över- vägandena finns i avsnitt 9.1. Ändringen i första stycket 1 innebär att företag som driver verksamhet enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter inte behöver anmäla sig enligt förevarande paragraf. Detta följer av den nya hänvisningen till 1 kap. 2 § 21 lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansering av terrorism. 14.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler Avtal om finansiella tjänster och finansiella instrument 2 § Bestämmelserna om ångerrätt i 7–12 §§ gäller inte avtal om 1.finansiell tjänst eller överlåtelse av finansiellt instrument, om priset beror på sådana svängningar på finansmarknaden som näringsidkaren inte kan påverka och som kan inträffa under ångerfristen, 2.deltagande i emission eller annan likartad aktivitet, om priset för den rättig- het som aktiviteten avser efter teckningstidens utgång kommer att bero på sådana svängningar på finansmarknaden som sägs i 1, 3.en bostadskredit enligt 2 § konsumentkreditlagen (2010:1846), eller 4.försäkring med en avtalad giltighetstid om en månad eller mindre. Bestämmelserna om ångerrätt gäller inte heller om båda parter på konsumen- tens begäran har fullgjort sina förpliktelser enligt avtalet. Paragrafen innehåller vissa undantag från bestämmelserna om ångerrätt. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Ändringen i första stycket 3 innebär att undantaget från bestämmel- serna om ångerrätt anpassas till att omfatta bostadskrediter enligt defini- tionen i 2 § konsumentkreditlagen. För dessa krediter gäller i stället att konsumenten har rätt till en betänketid enligt den lagen (13 a § konsu- mentkreditlagen). 14.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism 1 kap. Tillämpningsområde och definitioner 2 § Denna lag gäller för fysiska och juridiska personer som driver 1.bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 3.verksamhet av det slag som beskrivs i 2 kap. 1 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 4.verksamhet som kräver anmälan till eller ansökan hos enligt lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet eller lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, 5.försäkringsförmedling enligt lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, i fråga om sådan verksamhet rörande livförsäkring, bedriven av andra än anknutna försäkringsförmedlare, 6.verksamhet för utgivning av elektroniska pengar enligt lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 7.fondverksamhet enligt lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 8.verksamhet som fastighetsmäklare med fullständig registrering enligt fastighetsmäklarlagen (2011:666), 9. verksamhet för kasinospel enligt kasinolagen (1999:355), 10.verksamhet som godkänd eller auktoriserad revisor eller registrerat Prop. 2015/16:197 revisionsbolag, 11.yrkesmässig verksamhet som avser bokföringstjänster eller revisions- tjänster men som inte omfattas av 10, 12.yrkesmässig verksamhet som består i att lämna råd i avsikt att påverka storleken på en skatt eller avgift (skatterådgivare), 13.yrkesmässig verksamhet som advokat eller biträdande jurist på advokat- byrå, till den del verksamheten avser tjänster som anges i 3 § första stycket, 14.yrkesmässig verksamhet som annan oberoende jurist än som avses i 13, till den del verksamheten avser tjänster som anges i 3 § första stycket, 15.yrkesmässig verksamhet till den del verksamheten avser tjänster som anges i3 § andra stycket och verksamhetsutövaren inte är en sådan person som avses i 10–14, 16.yrkesmässig handel med varor, till den del verksamheten avser försäljning mot kontant betalning som uppgår till minst ett belopp som motsvarar , 17.verksamhet med att som betalningsinstitut tillhandahålla betaltjänster enligt lagen (2010:751) om betaltjänster, 18.verksamhet med att tillhandahålla betaltjänster enligt lagen om betaltjänster utan att vara betalningsinstitut, 19.förvaltning av alternativa investeringsfonder enligt lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 20.verksamhet med konsumentkrediter enligt lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter, eller 21.verksamhet med bostadskrediter enligt lagen (2016:000) om verksamhet med bostadskrediter. Paragrafen innehåller en uppräkning över verksamheter som omfattas av lagen. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Av punkten 21, som är ny, framgår att lagen är tillämplig även på verk- samhet som drivs enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter. 4 § I fråga om verksamheter som avses i 2 § 1–7, 17 och 19–21 gäller lagen även filialer i till utländska juridiska personer med huvudkontor i utlandet. Paragrafen reglerar i vilken utsträckning lagen gäller för filialer i . Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Ändringen innebär att även filialer till utländska kreditgivare och kreditförmedlare av bostadskrediter, som kommer att driva verksamhet enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter, omfattas av lagen. Grundläggande åtgärder för kundkännedom 4 § Med utomstående i 3 § fjärde stycket avses 1.fysiska eller juridiska personer med verksamhet som anges i 1 kap. 2 § 1–3, 5–7, 17 och 19–21, godkända eller auktoriserade revisorer och advokater med hemvist inom EES, som har tillstånd eller är registrerade i ett särskilt yrkes- register, eller 2.fysiska eller juridiska personer med verksamhet som anges i 1 kap. 2 § 1–3, 5–7, 17 och 19–21, godkända eller auktoriserade revisorer och advokater med hemvist utanför EES, som har tillstånd eller är registrerade i ett särskilt yrkes- register, om de tillämpar bestämmelser rörande kundkännedom och bevarande av handlingar som motsvarar kraven i och rådets direktiv /60/EG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism och om det finns tillsyn över att dessa bestämmelser följs. Av paragrafen framgår vilka utomstående en verksamhetsutövare får för- lita sig på för att utföra åtgärder för att uppnå grundläggande kundkänne- dom. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Enligt 3 § ska en verksamhetsutövare vidta grundläggande åtgärder för att uppnå kundkännedom. En sådan verksamhetsutövare kan i vissa fall förlita sig på åtgärder som har utförts av en utomstående. Förevarande paragraf rättas så att hänvisningen till 3 § avser fjärde stycket i stället för tredje stycket. Av de nya hänvisningarna till 1 kap. 2 § 21 i förevarande paragraf följer att den som driver verksamhet enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter kan vara en sådan utomstående som får utföra åtgärder åt en annan verksamhetsutövare (se prop. 2008/09:70 s. 185 f.). 5 § Bestämmelserna om grundläggande kundkännedom och om fortlöpande uppföljning av affärsförbindelser i 3, 4 och 10 §§ gäller inte för 2.verksamhetsutövare som anges i 1 kap. 2 § 1–7 och 17–21, och som har hemvist a) inom EES, b) i en stat utanför EES om staten har bestämmelser om åtgärder mot penning- tvätt som motsvarar dem som föreskrivs i och rådets direktiv /60/EG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism och om det finns tillsyn över att dessa bestämmelser följs, 3.företag inom EES vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den mening som avses i och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument och om ändring av rådets direktiv /611/EEG och 93/6/EEG och och rådets direktiv /12/EG samt upphävande av rådets direktiv /22/EEG, 4.företag utanför EES vars överlåtbara värdepapper är upptagna till mot- svarande handel och omfattas av motsvarande informationsskyldighet som företag under 3, 5.livförsäkringar, om den årliga premien uppgår till ett belopp motsvarande högst eller engångspremien uppgår till ett belopp motsvarande högst , 6.pensionsförsäkringar enligt 58 kap. 4–16 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) som inte får återköpas, 7.pensionsavtal och pensionsrätter för anställda eller i den försäkrades för- värvsverksamhet, om inbetalning sker i form av avdrag på lön och överlåtelse av rättigheter inte är tillåten, 8.elektroniska pengar enligt lagen (2011:755) om elektroniska pengar a)om det penningvärde som kan lagras på ett elektroniskt medium som inte kan laddas uppgår till högst , eller b)när det gäller elektroniska medier som kan laddas, det penningvärde som omsätts under ett kalenderår inte överstiger och högst kan lösas in , eller 9. när det gäller verkliga huvudmän bakom gemensamma konton som förvaltas Prop. 2015/16:197 av advokater eller andra oberoende jurister som har hemvist a)inom EES, om uppgifter om de verkliga huvudmännens identitet kan göras tillgängliga på verksamhetsutövarens begäran, eller b)i en stat utanför EES, om uppgifter om de verkliga huvudmännens identitet kan göras tillgängliga på verksamhetsutövarens begäran och advokaten eller den oberoende juristen omfattas av skyldigheter som motsvarar dem som föreskrivs i och rådets direktiv /60/EG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism och om det finns tillsyn över att dessa skyldigheter uppfylls. Paragrafen innehåller undantag från skyldigheten att vidta åtgärder för att uppnå grundläggande kundkännedom. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. En verksamhetsutövare är skyldig att vidta grundläggande åtgärder för att uppnå kundkännedom (2 och 3 §§). Förevarande paragraf möjliggör undantag från den skyldigheten i förhållande till vissa kunder (se prop. 2008/09:70 s. 189 f.). Av den nya hänvisningen till 1 kap. 2 § 21 följer att undantaget är tillämpligt också på kreditgivare och kreditförmedlare av bostadskrediter. En verksamhetsutövare som har en kreditgivare eller kreditförmedlare av bostadskrediter som kund behöver alltså inte vidta grundläggande åtgärder för att uppnå kännedom om denna kund. Filialer och dotterföretag med hemvist utanför EES 12 § Verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § 1–7 och 17–21 ska tillämpa bestämmelserna om kundkännedom och bevarande av handlingar enligt 2 kap. även för sina filialer och majoritetsägda dotterföretag med hemvist utanför EES, om inte hemvistlandets lag hindrar detta. En verksamhetsutövare ska vidta åtgärder för att effektivt hantera risken för penningtvätt och finansiering av terrorism om bestämmelserna som anges i första stycket inte kan tillämpas samt skriftligen underrätta om detta. Paragrafen innehåller krav på att verksamhetsutövare ska tillämpa be- stämmelserna i förevarande kapitel även beträffande filialer och dotter- företag i länder utanför EES. Övervägandena finns i avsnitt 9.1.