prop · H303150 · 2016-03-21 00:00:00 — Regeringens proposition 2015/16:150 Straffrättsligt skydd mot olovlig Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår att ett nytt brott införs i , olovlig identitetsanvändning. Straffbestämmelsen syftar till att motverka missbruk av identitetsuppgifter och ge skydd mot den integritetskränkning det innebär att få dessa utnyttjade. Genom kriminaliseringen får den drabbade bättre möjlighet att ta tillvara sin rätt. För straffansvar ska krävas att någon utger sig för att vara en annan person genom att olovligen använda den personens identitetsuppgifter och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för honom eller henne. Straffet föreslås vara böter eller fängelse i högst . Olovlig identitetsanvändning ska enligt förslaget få åtalas av åklagare endast om målsäganden anger brottet till åtal eller om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Härutöver föreslås att brottet olaga förföljelse ska omfatta gärningar som utgör olovlig identitetsanvändning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ......................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Bakgrund, behovet av lagstiftning och allmänna Behovet av lagstiftning....................................................... 4.3Utgångspunkter för lagstiftning mot olovlig 5 Lagstiftning mot olovlig identitetsanvändning .............................. En ny straffbestämmelse mot olovlig Försök och förberedelse ................................................... 5.4Olaga förföljelse genom olovlig Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Sammanfattning av betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85) ................................. Förteckning över remissinstanserna ................................. Sammanfattning av promemorian Komplettering av förslagen i SOU 2013:85 Stärkt straffrättsligt skydd för egendom avseende olaga förföljelse ........................... Förteckning över remissinstanserna (promemorian) ........ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 4 kap. 4 b och 11 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 4 kap. 6 b §, av följande lydelse. Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, enligt 4 kap. 6 b §, 6. ofredande enligt 4 kap. 7 §, 7. ofredande enligt 4 kap. 7 §, 6 kap. 10 §, 6 kap. 10 §, 1 § eller försök till sådant brott, 1 § eller försök till sådant brott, åverkan enligt 12 kap. 2 § 10. åverkan enligt 12 kap. 2 § första stycket, eller första stycket, eller kontaktförbud enligt 24 § lagen kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . Den som genom att olovligen använda en annan persons identitetsuppgifter utger sig för att vara honom eller henne och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för honom eller henne, döms för olovlig identitetsanvändning till böter eller fängelse i högst . 1 Senaste lydelse 2013:366. Hemfridsbrott eller olaga intrång Hemfridsbrott eller olaga intrång som inte är grovt, kränkande som inte är grovt, kränkande fotografering eller förberedelse till fotografering eller förberedelse till sådant brott, olovlig identitets- som inte förövats på allmän plats eller förberedelse till sådant brott, förövats på allmän plats, intrång i ofredande som inte förövats på förvar, olovlig avlyssning som inte allmän plats eller intrång i förvar förövats på allmän plats eller får åtalas av åklagare endast om förberedelse till sådant brott får målsäganden anger brottet till åtal åtalas av åklagare endast om eller om åtal är påkallat från målsäganden anger brottet till åtal eller om åtal är påkallat från olaga tvång genom hot att åtala eller ange annan för brott eller att olaga tvång genom hot att åtala eller ange annan för brott eller att förberedelse till sådant brott. förberedelse till sådant brott. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2013:366. 2015/16:150 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att undersöka om det finns ett behov av att förstärka det straffrättsliga skyddet för egendom och föreslå de författningsändringar som det finns anledning till (dir. 2012:73). I uppdraget ingick bl.a. att ta ställning till om sådana omständigheter som att brottsligheten haft systematiska inslag eller kan innebära en särskild integritetskränkning bör få större betydelse för brottsrubriceringen av förmögenhetsbrotten. Utöver de frågeställningar som nämns i direktiven har utredaren ansett att det rymdes inom uppdraget att ta upp vissa andra frågor. En sådan fråga är om det finns skäl att kriminalisera olovlig användning av andra personers identitetsuppgifter. Utredningen, som tog namnet , överlämnade betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). I detta lagstiftningsärende behandlar regeringen utredningens förslag om olovlig användning av annans identitetsuppgifter. En sammanfattning av betänkandet och dess lagförslag i relevanta delar finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (Ju2013/08768/L5). Utredningens övriga förslag bereds vidare inom . För att komplettera beredningsunderlaget utarbetades inom en promemoria med förslag om att straffbestämmelsen om olaga förföljelse i 4 kap. 4 b § ska utvidgas till att omfatta även gärningar som utgör olovlig identitetsanvändning (Ju2015/08003/L5). Promemorian har remissbehandlats. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. Promemorians lagförslag finns i bilaga 5. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2015/08003/L5). har antagit ett tillkännagivande med innebörden att regeringen ska se över om inte respekten för enskildas integritet kräver både straffrättsliga och andra åtgärder mot olovlig identitetsanvändning och i förekommande fall vidta sådana åtgärder. Som skäl anförde bl.a. att på grund av den stora skada som olovlig identitetsanvändning kan orsaka och det förhållande att den person som utsätts för en olovlig identitetsanvändning inte räknas som ett brottsoffer, finns det anledning att se över om den rådande ordningen ger ett tillräckligt starkt skydd för vars och ens integritet (bet. 2013/14:JuU15, rskr. 2013/14:159). har även senare antagit ett tillkännagivande med innebörden att det är angeläget att olovlig identitetsanvändning kriminaliseras (bet. 2014/15:JuU14, rskr. 2014/15:138). Under avsnitt 4.2 och 5.1 redovisar regeringen sin bedömning av tillkännagivanden. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. i bilaga 8. Lagrådet har förordat att den föreslagna bestämmelsen om olovlig identitetsanvändning, med hänsyn till dess utformning, bör placeras i anslutning till bestämmelserna om hemfridsbrott, kränkande fotografering och ofredande, som en ny 6 b § eller 7 a § i 6 kap. Regeringen har instämt i Lagrådets synpunkt och placerat bestämmelsen som en ny 6 b §. Den nya placeringen av bestämmelsen har lett till ändringar i förslagen till ändringar i 4 b och 11 §§. synpunkt behandlas i avsnitt 5.1. 4Bakgrund, behovet av lagstiftning och allmänna utgångspunkter Allmänt om olovlig identitetsanvändning Olovlig användning av någon annans identitet kallas ofta identitetskapning eller identitetsstöld. Det finns i svensk rätt inte någon allmänt vedertagen definition för detta förfarande. I det följande kommer olovlig identitetsanvändning att användas för att beskriva att någon genom att olovligen använda en annan persons identitetsuppgifter utger sig för att vara honom eller henne. I många fall av olovlig identitetsanvändning används de utnyttjade identiteterna för att begå brott. Ett typfall är att någon vilseleder en tredje person att t.ex. leverera varor eller bevilja lån till gärningsmannen under förespegling att det är den vars identitet används som gjort beställningen eller ansökan. I vissa av dessa fall föregås brotten av att gärningsmannen beställer ett kreditkort eller en e-legitimation i någon annans namn och därefter tillägnar sig kreditkortet, uppgifter om koder eller liknande som skickas till den förmente beställarens hemadress. begär gärningsmannen adressändring för denna person och får på så sätt tillgång till hans eller hennes post. Därefter utnyttjas kreditkortet, e- legitimationen eller liknande för att exempelvis köpa varor eller ta upp lån. Tillvägagångssättet är i dessa fall mycket förslaget. Det är som regel först när det börjar dyka upp krav på obetalda varor eller återbetalning av lån som den vars identitet har utnyttjats upptäcker vad som har inträffat. kan varor till ett stort värde ha lämnats ut eller lån till avsevärda belopp ha betalats ut. Vidare är det numera enkelt att skaffa ett lån via sms i någon annans namn om man känner till hans eller hennes personnummer, eftersom företagen tillåter att detta görs via mobiltelefonen. Likaså är det enkelt att öppna telefonabonnemang i någon annans namn eller att registrera ett kontantkort för mobiltelefon i någon annans namn på olika sökmotorer för telefonnummer på internet. 2015/16:150 Ett annat vanligt tillvägagångssätt är att någon utger sig för att vara en annan person som äger något värdefullt. Det kan vara fråga om att annonsera ut någon annans bostad och sedan ta emot handpenning för försäljning eller uthyrning utan den rätta ägarens vetskap. En variant är att lägga ut t.ex. en annan persons husbil, husvagn, båt eller motorcykel till försäljning och begära handpenning, eller till och med full betalning, innan föremålet levereras. Sådana förfaranden upptäcks som regel ganska snabbt när den som har betalat inte får tillgång till det utannonserade, men kan åtskilliga personer ha vilseletts. Även om många fall av olovlig identitetsanvändning syftar till att begå förmögenhetsbrott finns det också andra skäl till att någon använder en annan persons identitetsuppgifter. Det kan i dessa fall handla om att chikanera eller trakassera någon. Den ökade teknikanvändningen och tillgången till internet och sociala medier har ökat förutsättningarna för sådana förfaranden. Exempelvis är det möjligt att tillskriva en person negativa egenskaper eller extrema åsikter genom att skapa ett användarkonto eller dylikt i hans eller hennes namn och därifrån lägga ut bilder eller skicka olika budskap som ger sken av att det är den personen som står bakom publiceringen. Informationen kan på detta sätt göras tillgänglig för ett mycket stort antal människor. Vidare har den ökande näthandeln inneburit större möjligheter att trakassera någon genom att beställa varor eller tjänster åt någon annan i hans eller hennes namn. En företeelse som är starkt förknippad med olovlig identitetsanvändning är s.k. phishing, dvs. nätfiske eller lösenordsfiske. Det utförs som regel genom att någon skickar ett e-postmeddelande – som ofta ser ut att komma från en bank, ett kreditkortsföretag eller en myndighet – med en länk till en falsk webbsida med inloggningsformulär och en uppmaning att logga in möjligt. Syftet är oftast att lura innehavare till bankkonton eller kreditkort att lämna ut kreditkortsnummer, lösenord eller annan känslig information till den som skickat meddelandet. Denne kan sedan föra över pengar från kontona eller utnyttja kreditkortsnummer för köp via internet. Utskick av e- postmeddelanden kan emellertid också vara ett sätt att få tillgång till enskilda personers identitetsuppgifter m.m., antingen genom att de själva ombeds lämna ut vissa uppgifter eller genom att de ombeds klicka på en länk som medför att de omedvetet laddar ner ett datavirus eller ett program som gör det möjligt för avsändaren att få tillgång till den drabbades hårddisk eller e-postkonto. Frågan om en straffbestämmelse som tar sikte på olovligt användande av någon annans identitet har uppmärksammats tidigare. föreslog i sitt betänkande Personnummer – integritet och effektivitet (SOU 1994:63) att obehörigt utnyttjande av annans identitet som innebär fara för personförväxling skulle straffbeläggas. Syftet med kriminaliseringen skulle vara att skydda den vars identitet utnyttjats och andra från skada som kunde uppstå genom att den drabbade förväxlades med någon annan i samband med exempelvis registrering av känsliga uppgifter. Förslaget ledde dock inte till någon Behovet av en reglering som skyddar mot användning av någon annans Prop. 2015/16:150 identitetsuppgifter uppmärksammades även av Integritets- I sitt slutbetänkande Skyddet för den personliga integriteten (SOU 2008:3) pekade kommittén på att det inte finns något skydd mot förfaranden som består i att en person utan vinningssyfte och bara för att orsaka andra lidande utger sig för att vara en annan person. Någon närmare prövning av frågan gjordes dock inte med hänvisning till att problemet tagits upp i Europeiska kommissionens strategi för att stärka kampen mot it-brottslighet. Kommittén utgick därför från att frågan skulle komma att bli föremål för överväganden och lagstiftning i ett sammanhang där syftet skulle vara vidare än att enbart motverka integritetskränkningar och där också intresset av europeisk rättslikhet skulle stå i förgrunden. Frågan har dock ännu inte blivit föremål för lagstiftning inom EU. I infördes en i huvudsak ny bestämmelse om ”identitetskrenkelse”, som trädde i kraft . Enligt den straffas den som oberättigat sätter sig i besittning av en annans identitetsbevis, eller uppträder med en annans identitet eller med en identitet som är lätt att förväxla med en annans identitet, i syfte att uppnå en oberättigad för sig eller annan, eller tillfoga annan skada eller olägenhet. Straffet är böter eller fängelse i högst . I infördes , som ett led i genomförandet av och rådets direktiv /40/EU om angrepp mot informationssystem, en ny bestämmelse om ”identitetsstöld”. Enligt den straffas den som i syfte att vilseleda en tredje part obehörigen använder någon annans personuppgifter eller identifieringsuppgifter eller andra motsvarande uppgifter som identifierar personen, och därmed orsakar ekonomisk skada eller mer än ringa olägenhet för den som uppgifterna gäller. Straffet är böter. Åklagaren får väcka åtal för identitetsstöld endast om målsäganden anmäler brottet till åtal. I finns det inte någon särskild straffbestämmelse om olovlig identitetsanvändning. Olovlig användning av någon annans identitetsuppgifter kan emellertid under vissa förutsättningar bestraffas bl.a. som förfalskningsbrott, frids- eller ärekränkningsbrott eller som ett led i ett bedrägeri. Det är också straffbart att utge sig för att vara en annan person med uppsåt att denne oriktigt ska bli misstänkt eller dömas för ett brott. Brott som begås genom användning av någon annans identitetsuppgifter har blivit ett problem i samhället I dagens öppna samhälle finns det stora möjligheter att skaffa sig information om andra personer. Det är enkelt att få fram uppgifter om någons identitet, adress, innehav av fastighet och ekonomiska förhållanden i övrigt. Många av dessa uppgifter är offentliga eller lättillgängliga på annat sätt, t.ex. genom att personen själv presenterar 2015/16:150 uppgifterna på sociala medier. Därmed har det också blivit lättare att utge sig för att vara någon annan och att använda hans eller hennes identitet i olika sammanhang. Man identifierar sig också i många sammanhang genom att uppge personnummer. Det är framför allt ändrade köp- och betalningsvanor som har lett till att olovlig användning av någon annans identitetsuppgifter för att begå brott ökar. Köp, beviljande av lån, betalningar och kontakter med myndigheter äger numera ofta rum via internet eller telefon. Detta ökar avsevärt möjligheterna att utge sig för att vara någon annan. Problemet med denna typ av olovlig identitetsanvändning har vuxit stort . Utvecklingen är parallell med ökningen av antalet anmälda bedrägeribrott, som ökat från cirka 116 2010 till ungefär 156 2014. Det går inte att ur den officiella brottsstatistiken utläsa något om antalet identitetskapningar eller brott som begås med hjälp av kapade identiteter. Uppgifter som Polisens nationella bedrägericentrum i samarbete med tagit fram pekar dock på att det totala antalet bedrägerier med hjälp av kapade identiteter utgör en stor del av dessa brott och avser betydande värden. Att drabbas av olovlig identitetsanvändning kan få långtgående konsekvenser Den som drabbas av att någon olovligen har använt hans eller hennes identitet tvingas som regel lägga mycket tid på att motverka negativa effekter av utnyttjandet. Om det olovliga användandet har resulterat i att personen avhänts egendom eller angetts som låntagare eller beställare av varor, tvingas han eller hon att anmäla brott, bestrida krav och försöka undvika betalningsanmärkningar. Det kan också vara nödvändigt att försöka förhindra ytterligare problem på grund av identitetsförväxling. I de fall där någon har lurat andra att betala för något som inte är till salu består problemen främst i praktiska olägenheter. Den som äger föremålet eller disponerar bostaden kan bli konfronterad av den som har betalat hyra, handpenning eller annan likvid och tvingas försöka förklara vad som har hänt. I en del fall har gärningsmannen gått så långt att han eller hon även har skickat uppgifter till myndigheter som den drabbade då måste få rättade. Det kan i många fall vara svårt för den enskilde att få sådana felaktiga uppgifter rättade. Exempelvis kan det finnas juridiska hinder mot att rätta vissa uppgifter. Det uppstår inte bara olägenheter utan också i många fall direkta kostnader för den som har fått sin identitet utnyttjad. De kan avse sådant som att spärra betalkort och liknande, att betala för juridisk rådgivning eller att tvingas ta ledigt från arbetet för att kunna besöka myndigheter eller domstol, i syfte att få till stånd rättelse av felaktiga uppgifter. Den som drabbas av att någon olovligen har använt hans eller hennes identitet uppfattar ofta detta som en allvarlig integritetskränkning. Förfarandet skapar också otrygghet hos den drabbade, som inte vet om uppgifterna har använts även på andra sätt än vad som visat sig. Vidare är risken stor att den drabbade inte kan iaktta de frister som gäller för betalningar och krav med de särskilda olägenheter det innebär. Många upplever det inte bara som obehagligt utan också som kränkande att uppfattas som en dålig betalare och att riskera att bli nekad vanliga konsumenttjänster på grund av att någon annan har missbrukat identiteten. För att freda sig mot att identiteten används olovligen kan den drabbade tvingas begära att få spärra sin kreditupplysning hos och andra kreditupplysningsföretag. Det kan få till följd att han eller hon själv blir förhindrad att ta upp lån eller att handla på kredit, vilket försvårar många vardagliga transaktioner som exempelvis kortköp. En sådan spärr förutsätter normalt att en polisanmälan görs . Om någon har lyckats beställa varor eller ta upp lån i en annan persons namn riktar sig bedrägeriet i de fallen mot leverantören eller långivaren som har vilseletts och inte mot den vars identitet har använts. Han eller hon betraktas alltså inte automatiskt som ett brottsoffer, trots de långtgående konsekvenser som det olovliga användandet kan innebära, eftersom eventuella brott formellt riktar sig mot någon annan. Att den drabbade inte betraktas som målsägande innebär att han eller hon inte får insyn i brottsutredningen eller möjlighet att driva frågan om eventuell ersättning. I princip kan vem som helst drabbas av att olovligen få sin identitet använd. Eftersom syftet med detta i många fall är att få ut pengar eller varor på felaktiga grunder löper personer med ordnad ekonomi och utan betalningsanmärkningar större risk att drabbas än andra. Det innebär t.ex. att brotten medvetet kan riktas mot äldre. Även i de fall någon använder en annan persons identitetsuppgifter i exempelvis trakasserisyfte uppstår konsekvenser för den drabbade. På samma sätt som när identitetsuppgifterna används för att begå ett förmögenhetsbrott uppfattar den drabbade ofta det inträffade som en allvarlig integritetskränkning. Det kan exempelvis handla om att någon lägger upp och använder ett användarkonto i en annan persons namn på ett socialt nätverk som Facebook. I takt med att allt fler människor använder internet ökar också konsekvenserna av att få sin identitet utnyttjad på detta sätt. Sju av tio internetanvändare besöker sociala nätverk. I åldersgruppen 16–besöker Facebook och åtta av tio gör det . Befintlig lagstiftning ger inte ett heltäckande skydd Av störst intresse när det gäller det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet – i andra fall än angrepp på den fysiska eller sexuella integriteten – är bestämmelserna i 4 kap. , särskilt brotten mot någons frid. Den som använder någon annans identitetsuppgifter på ett trakasserande sätt, t.ex. för att beställa varor eller tjänster i hans eller hennes namn, kan i vissa fall anses ha handlat på ett sådant hänsynslöst sätt att förfarandet kan leda till straffansvar för ofredande (4 kap. 7 §). Vidare straffbelägger bestämmelsen om dataintrång bl.a. att olovligen bereda sig tillgång till en uppgift som är avsedd för automatisk databehandling (4 kap. 9 c §). Även om brottet kan sägas vara riktat mot den som äger datasystemet drabbas också de vars uppgifter lagrats i systemet. Om den som olovligen använder någon annans identitet har kommit över uppgifterna t.ex. via sociala medier eller offentliga register, är bestämmelsen om dataintrång inte tillämplig. 2015/16:150 Användande av någon annans identitetsuppgifter kan vara att bedöma som förtal eller grovt förtal (5 kap. 1 eller 2 § ). Då krävs det att förfarandet innefattar lämnande av en uppgift som är ägnad att väcka andras missaktning. Att på olika forum på internet utge sig för att vara en annan person kan därmed vara att bedöma som förtal om sådana uppgifter, som t.ex. kan bestå i kränkande bilder, lämnas. Olovlig användning av någon annans identitetsuppgifter innefattar ofta förfalskningsbrott eller sanningsbrott (14 och 15 kap. ). Förfalskningsbrotten tar sikte på åtgärder som påverkar ett bevismedels äkthet, t.ex. urkundsförfalskning (14 kap. 1 §), medan sanningsbrotten kan röra uppgifter, muntliga eller i skriftliga handlingar, som förgriper sig på sanningen, t.ex. falsk tillvitelse (15 kap. 7 §) som kan begås genom att någon som t.ex. blir föremål för polisingripande utger sig för att vara en annan person. Sanningsbrotten och förfalskningsbrotten anses dock vara brott mot allmänheten och dessa bestämmelser skyddar således inte direkt den vars identitet utnyttjas. Även utanför har det införts straffbestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Av särskilt intresse är personuppgiftslagen (1998:204) som syftar till att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter. Lagen gäller dock inte för sådan behandling av personuppgifter som en fysisk person utför som ett led i en verksamhet av rent privat natur. Att under sådana förhållanden samla in och lagra personuppgifter är alltså inte i sig otillåtet enligt personuppgiftslagen.