prop · H4039 · 2016-09-15 00:00:00 — (2000:1175) om talerätt för vissa och konsumentorganisationer, för- och konsumentorganisationer, för- (2005:104), (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen finansiella förbindelser m.m., lagen lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud och lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerar-förord- ningar, och 4. annan lag. lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud, lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar, och konkurrensskadelagen (2016:000), och Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 2.lag om ändring i lagen (2002:599) om grupprättegång, 3.lag om ändring i konkurrenslagen (2008:579), 4.lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet och kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: 2 kap. 3 § I paragrafens första stycke finns begränsningar i det solidariska ansvaret för skada för s.k. små och medelstora företag. Enligt andra stycket är begränsningen i det solidariska ansvaret i första stycket inte tillämpligt i vissa fall. Av punkt 4 framgår att begränsningen inte är tillämplig om den skadelidande inte kan få ersättning från någon annan överträdare. Paragrafen genomför bl.a. artikel 11.2 i och rådets direktiv /104/EU av om vissa regler som styr skadeståndstalan enligt nationell rätt för överträdelser av medlemsstaternas och Europeiska unionens konkurrensrättsliga bestämmelser (direktivet). Enligt artikel 11.2 ska dock begränsningen i det solidariska ansvaret inte påverka rätten till full ersättning. I punkt 4 bör därför ordet ”full” sättas in före ”ersättning”. 2 kap. 8 § I paragrafen föreskrivs (första meningen) att preskriptionsfristen enligt 6 § upphör att löpa ”när parterna enats om att påbörja” tvistlösning i godo och att fristen (andra meningen) fortsätter att löpa när ”någon av parterna förklarat tvistlösningen avslutad”. Paragrafen genomför artikel 18.1 i direktivet. Direktivets ordalydelse innefattar inte att startpunkten för det tillfälliga avbrottet i fristen är att parterna ska ha ”enats” om att påbörja tvistlösning och inte heller att avbrottet i fristen upphör när någon av parterna ”förklarat” tvistlösningen avslutad. Mot bakgrund av att tvistlösning i godo kan inledas och avslutas på olika sätt bör det övervägas att utforma paragrafen i närmare överensstämmelse med direktivets mer öppna formulering som endast anger att medlemsstaterna ska säkerställa att preskriptionsfristen för att väcka skadeståndstalan ”tillfälligt upphör att löpa en tvistlösning i godo pågår”. 5 kap. 5 § Bestämmelsen innehåller vissa begränsningar i skyldigheten enligt att förete bevis. Begränsningen gäller ”exemplar av handlingar som finns hos en konkurrensmyndighet” och som är av de slag som närmare anges i paragrafen. Såvitt framgår är avsikten att begränsningen av editionsplikten ska omfatta handlingar av aktuellt slag hos konkurrensmyndigheten, men också eventuella exemplar av handlingarna som finns hos annan. Detta skulle kunna förtydligas genom att begränsningen utformas så att den avser ”exemplar av sådana handlingar som finns hos en konkurrensmyndighet…”. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , M , Baylan, Bucht, , , , Hellmark , Ygeman, A , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , Regeringen beslutar proposition 2015/16:9 Konkurrensskadelag inför, ändrar, upp-