prop · H40343 · 2016-11-14 00:00:00 — 3 § Av patienter som är eller äldre får vårdavgifter och andra avgifter för sådan vård och sådana förbrukningsartiklar som avses i 6 § inte tas ut. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen motsvarar det i prop. 2016/17:1, utg.omr. 25, föreslagna nya andra stycket i 26 § HSL. Förarbeten finns i prop. 2016/17:1, utg.omr. 25, s. 32 f. 4 § Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för långtidssjukvård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalnings- ansvar för viss hälso- och sjukvård. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen motsvarar 26 § femte stycket HSL. Förarbeten finns i prop. 1992/93:129 s. 13 f. och s. 23 f. 5 § Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när vården ges eller patienten uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Avgiften får tas ut av den underårige om det finns särskilda skäl. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen motsvarar 26 § andra–fjärde styckena HSL. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 2009/10:88 s. 17 f. och s. 22 f. Högkostnadsskydd för avgifter till landsting 6 § För den enskilde får följande poster tillsammans , räknat från det första tillfälle då avgift betalats, uppgå till högst 0,025 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av : 1.vårdavgifter som avser öppen vård enligt denna lag i andra fall än som av- ses i 8 § första stycket 1, 2.avgifter för förbrukningsartiklar som avses i 8 kap. 9 §, och 3.avgifter för tandvård som avses i 8 a § tandvårdslagen (1985:125). Vid beräkning av avgiftsbefrielse enligt första stycket ska även sådana avdrag som har gjorts enligt 7 § andra stycket lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet medräknas. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen motsvarar i huvudsak 26 a § första och fjärde styckena HSL. Bestämmelsen i första stycket punkt 1 om högkostnadsskydd för vårdavgifter som avser öppen vård undantar, till skillnad från nuvarande bestämmelse, även avgifter för hemsjukvård som kommunen ansvarar för enligt 12 kap. 2 § eller 14 kap. 1 §. Sådana avgifter ingår i det högkostnadsskydd som regleras i 17 kap. 8 §. Någon ändring i förhållande till hur systemet fungerar är inte avsedd. Övriga ändringar i paragrafen jämfört med motsvarande bestämmelser i är endast språkliga och redaktionella. Bland annat har en punktlista införts. Förarbeten finns i prop. 1996/97:27 s. 68 f. och 115 f., prop. 1997/98:112 s. 29 f. och s. 77 (första stycket punkt 3), prop. 2012/13:1, utg.omr. 9, s. 93 f. och s. 98 (indexreglering) samt prop. 2012/13:150 s. 85 f. och s. 123 f. (andra stycket). 7 § Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna för avgifter och gjorda 2016/17:43 avdrag enligt 6 § sammanlagt uppgår till det belopp som avses där. Sådan avgiftsbefrielse gäller även för barn som som avses i 6 § fyller 18 Med förälder avses även familjehemsförälder. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern. Paragrafen, som i enlighet med Lagrådets förslag fått en annan placering än i lagrådsremissen, behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen motsvarar 26 a § andra och tredje styckena HSL. I första stycket har det förtydligats att även gjorda avdrag enligt 7 § andra stycket lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska ingå vid beräkningen av gemensam avgiftsbefrielse för barn. Övriga ändringar är endast språkliga. Förarbeten finns i prop. 1996/97:27 s. 68 f. och s. 115 f., prop. 2012/13:1, utg.omr. 9, s. 93 f. och s. 98 samt prop. 2012/13:150 s. 85 f. och s. 123 f. Högkostnadsskydd för avgifter till kommuner 8 § För den enskilde får avgifter för följande poster tillsammans uppgå till högst en tolftedel av 0,5392 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken: 1.vård enligt 12 kap. 1 eller 2 § eller 14 kap. 1 §, 2.förbrukningsartiklar enligt 12 kap. 6 §, 3.långtidssjukvård som en kommun har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård, och 4.hemtjänst och dagverksamhet enligt 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). Avgifterna får dock inte uppgå till ett så stort belopp att den enskilde inte för- behålls tillräckliga medel av sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och andra normala levnadskostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna fastställs, ska kommunen dessutom försäkra sig om att den enskildes make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. Vid beräkning av avgiftsunderlag och förbehållsbelopp enligt andra stycket ska 8 kap. 3, 4, 7 och 8 §§ socialtjänstlagen tillämpas. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i Paragrafen motsvarar i huvudsak 26 § sjätte och sjunde styckena HSL. Första stycket har förtydligats i förhållande till nuvarande bestämmelser, bl.a. genom att det införts en punktlista. Vidare har bestämmelsen om vilken andel av prisbasbeloppet som ska ligga till grund för beräkningen av högsta tillåtna månatliga avgift anpassats till motsvarande bestäm- melse i 8 kap. 5 § socialtjänstlagen. I 26 § sjunde stycket HSL hänvisas det till bestämmelserna om be- räkning av avgiftsunderlag och förbehållsbelopp i 8 kap. 3–8 §§ social- Eftersom relevanta delar av 5 och 6 §§ i det nämnda kapitlet återges i första och andra styckena i denna paragraf görs det i tredje stycket inte någon hänvisning till de bestämmelserna. Förarbeten finns i prop. 1992/93:129 s. 13 f. och s. 23 f., 1996/97:27 s. 115 (första stycket punkt 2), prop. 1997/98:113 s. 80 f. och s. 121 f. (förbehållsbelopp m.m.) och prop. (indexreglering m.m.). Underrättelseskyldighet i fråga om missbruk 1 § Om en nämnd som utövar ledning enligt 7 kap. 1 § eller 11 kap. 1 § i sin verksamhet iakttagit något som tyder på att nya medel används för missbruks- ändamål eller att ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, ska nämnden utan dröjsmål anmäla detta till . Paragrafen motsvarar 31 a § HSL. Förarbeten finns i prop. 1997/98:183 s. 41 f. och s. 51 samt prop. 2012/13:116 s. 35 f. och s. 50. 2 § Landsting och kommuner ska medverka vid finansiering, planering och genomförande av dels kliniskt forskningsarbete på hälso- och sjukvårdens om- råde, dels folkhälsovetenskapligt forskningsarbete. Landsting och kommuner ska i dessa frågor, i den omfattning som behövs, samverka med varandra och med berörda universitet och högskolor. Paragrafen motsvarar 26 b § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1996/97:5 s. 171 f. och s. 175. Hälso- och sjukvård vid extraordinära händelser i fredstid 3 § Personer som tas emot från en annan kommun eller ett annat landsting enligt 4 kap. 1 § lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap omfattas av mottagande kommuns och landstings skyldigheter enligt denna lag. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen motsvarar 26 c § första stycket andra meningen HSL. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. I övrigt regleras hälso- och sjukvård vid extraordinära händelser i fredstid hädanefter i lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Förarbeten finns i prop. 2001/02:184 s. 21 f. och s. 29 f. samt i prop. 2005/06:133 s. 176. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 3.Bestämmelsen i 8 kap. 3 § första stycket gäller inte vård som ges enligt avtal om hälso- och sjukvårdstjänster som träffat med vårdgivare före den , så länge avtalet gäller. Efter får ett sådant avtal inte förlängas utan att 8 kap. 3 § första stycket beaktas. 4.Bestämmelserna i 17 kap. 5 § gäller inte avgifter för vilka betalnings- skyldighet uppkommit före . 5.För den som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egen- företagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen gäller fort- farande 3 c § den upphävda lagen i dess lydelse före . 2016/17:43 6. För sjukgymnaster gäller fortfarande 24 § den upphävda lagen i dess lydelse före . Bestämmelserna behandlas i avsnitt 8. Av punkt 1 och 2 följer att den nya hälso- och sjukvårdslagen träder i kraft och att HSL då upphör att gälla. Punkt 3 motsvarar övergångsbestämmelsen till det nya andra stycket i 4 § HSL som trädde i kraft . Förarbeten finns i prop. 2013/14:106 s. 104 f. och s. 132. Punkt 4 motsvarar övergångsbestämmelsen till de ändringar i 26 § HSL som började gälla . Förarbeten finns i prop. 2009/10:88 s. 23. Punkt 5 motsvarar övergångsbestämmelsen till den ändring i 3 c § HSL som trädde i kraft . Förarbeten finns i prop. 2009/10:223 s. 28 f. och s. 30. Punkt 6 motsvarar övergångsbestämmelsen till den ändring i 24 § HSL som trädde i kraft . Förarbeten finns i prop. 2012/13:175 s. 84 och s. 92. 10.3Förslaget till lag om upphävande av lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. Härigenom föreskrivs att lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. ska upphöra att gälla vid utgången av . 1.Den upphävda lagen gäller fortfarande för anställningsavtal som har ingåtts före . 2.Den som hade en tjänst som klinisk amanuens får biträda i hälso- och sjukvården så länge han eller hon innehar tjänsten. Lagen och dess övergångsbestämmelser behandlas i avsnitt 7 respektive 8. Lagen innebär att lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. upphör att gälla . De flesta av bestämmelserna i lagen kommer fortsättningsvis att regleras i förordning. Punkt 1 i övergångsbestämmelserna innebär att exempelvis tids- begränsade anställningsavtal som ingåtts med stöd av 4 § inte påverkas av att lagen upphävs. Punkt 2 motsvarar övergångsbestämmelsen till den ändring i 6 § som trädde i kraft . Förarbeten finns i prop. 1989/90:90 s. 193 f. Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen Vid tillämpningen av 8 § ska särskilt se till att uppsökande verksamhet bedrivs bland dem som 1.omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade, eller 2.har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och som a)omfattas av en kommuns ansvar för hälso- och sjukvård enligt 12 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000), b)får hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård), eller c)är bosatta i egen bostad och har motsvarande behov av vård eller omsorg som personer som omfattas av 2 a eller 2 b ovan. ska också se till att nödvändig tandvård erbjuds patienter som av- ses i första stycket. ska vidare se till att tandvård kan erbjudas 1.dem som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjuk- domsbehandling , och 2.dem som har stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. Som en konsekvens av att HSL upphävs hänvisas det i första stycket 2 a i stället till den nya hälso- och sjukvårdslagen. Vidare har uttrycket ”dem som kommunen har hälso- och sjukvårdsansvar för” ersatts med ”dem som omfattas av en kommuns ansvar för hälso- och sjukvård”. Någon ändring i sak är inte avsedd. Tandvård som avses i 7 § 1 ska vara avgiftsfri för patienten. Uppkommer kost- nader med anledning av att patienten uteblivit från avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som bestämmer. får också ta ut avgift, om patienten på begäran ges tandvård som inte är nöd- vändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseende- mässigt godtagbart resultat. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.patienten uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. Av patienter som får tandvård som avses i 7 § 2 och 3 får ta ut vårdavgifter enligt grunder som bestämmer, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Vid tandvård som avses i 8 a § samt vid undersökning för och utförande av oralkirurgisk behandling som kräver ett sjukhus tekniska och medicinska resurser gäller bestämmelserna om avgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). Patienten ska ha rätt att välja om sådan tandbehandling som avses i 8 a § ska utföras av folktandvården eller av en enskild näringsidkare, ett bolag eller en annan juridisk person vars vård kan berättiga till ersättning enligt lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. 2016/17:43 I paragrafens sjätte stycke har hänvisningen till HSL ersatts med en hän- visning till den nya hälso- och sjukvårdslagen. Övriga ändringar är endast språkliga. 10.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor Landsting och kommuner som inte tillhör något landsting (sjukvårds- huvudmän) ska, i fråga om personer som är försäkrade för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och 5 kap. socialförsäkringsbalken, lämna ersättning för rese- kostnader 1.i samband med öppen hälso- och sjukvård som anordnas av ett landsting eller en kommun som inte ingår i ett landsting eller i samband med sjukhusvård, 2.i samband med rådgivning om födelsekontrollerande verksamhet m.m. som ersätts enligt föreskrifter som regeringen meddelat, 3.vid resor till och från sjukhus eller läkare som föranleds av en undersökning enligt förordningen (1975:1157) om ersättning för vissa läkarutlåtanden m.m., 4.i samband med tillhandahållande av hjälpmedel åt en person med funktions- 5.i samband med tandvård som avses i lagen (2008:145) om statligt tandvårds- 6.vid besök som med anledning av sjukdom görs hos läkare inom studerande- organisationernas hälsovård, för vilken statsbidrag betalas ut av högskolestyrelse, 7.i samband med konvalescentvård som ges i konvalescenthem som har tagits upp på förteckning som fastställs av regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer, 8.vid besök för sjukvårdande behandling som ges i samband med en insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 9.vid besök för sjukvårdande behandling som ges med stöd av bestäm- melserna om den kommunala hälso- och sjukvården i hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). I fråga om resekostnader enligt första stycket 2 ska ersättning lämnas även när rådgivningen bedrivs av organisationer med tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg. För resekostnader som avses i första stycket 1 behöver ersättning lämnas endast om vården eller behandlingen getts med anledning av sjukdom eller för- lossning. Sjukvårdshuvudmännen ska också lämna ersättning för resekostnader vid vård enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning och vid fysioterapi enligt lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi. I första stycket 4 har en språklig modernisering gjorts genom att uttrycket ”handikappad” ersatts av ”en person med funktionsnedsättning”, vilket begrepp även används i exempelvis 8 kap. 7 § och 12 kap. 5 § i den nya hälso- och sjukvårdslagen. Ingen saklig ändring är avsedd. I punkt 9 samma stycke har en hänvisning gjorts till den nya lagen i stället för till HSL. I övrigt har det gjorts en språklig justering. Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:831) Prop. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om 1. att ingrepp enligt denna lag får utföras endast på sjukhus som avses i 7 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000) eller vid en annan enhet inom hälso- och sjukvården eller det medicinska området i övrigt, och 2. att ett sådant sjukhus eller en sådan enhet, där ingrepp för transplantation får utföras, ska ha tillgång till en donationsansvarig läkare och en kontaktansvarig sjuksköterska med uppgift att förbereda för donationer och ge stöd och informa- tion till avlidnas närstående. Paragrafen har moderniserats språkligt, bl.a. genom att uttrycket ”får föreskriva” ersatts med ”får meddela föreskrifter om”. Vidare har det i punkt 1 gjorts en hänvisning till den nya hälso- och sjukvårdslagen i stället för till HSL. Ingen saklig ändring är avsedd. 10.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Rätt till förmåner enligt denna lag har 1.den som är bosatt i , 2.den som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom eller moderskap enligt vad som följer av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, och 3.den som avses i 5 kap. 7 § första stycket socialförsäkringsbalken och som omfattas av nämnda förordning. Rätt till förmåner enligt 5 och 20 §§ med undantag för varor som avses i 18 § andra punkten har även den som i annat fall, utan att vara bosatt i , har anställning här. I första stycket har andra punkten delats upp i två punkter. Bestämmelsen i tredje stycket, som upplyser om att särskilda regler om kostnadsfria läkemedel gäller i vissa situationer som avses i HSL, har tagits bort av det skälet att bestämmelsen är ofullständig och därmed missvisande. Ett receptbelagt läkemedel ska omfattas av läkemedelsförmånerna och inköps- pris och försäljningspris ska fastställas för läkemedlet under förutsättning att 1.kostnaderna för användning av läkemedlet, med beaktande av bestäm- melserna i 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000), framstår som rimliga från medicinska, humanitära och samhällsekonomiska synpunkter, och 2.det inte finns andra tillgängliga läkemedel eller behandlingsmetoder som enligt en sådan avvägning mellan avsedd effekt och skadeverkningar som avses i 4 kap. 1 § första stycket läkemedelslagen (2015:315) är att bedöma som väsent- ligt mer ändamålsenliga. 2016/17:43 Punkt 1 har ändrats som en följd av införandet av den nya hälso- och sjukvårdslagen. 10.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap 4 kap. 1 § Kommuner och landsting får på begäran lämna hjälp till andra kommuner och landsting som drabbats av en extraordinär händelse i fredstid. Om hjälp har lämnats har kommunen eller rätt till skälig ersättning av den andra kommunen eller . När en enskild persons vistelse i en kommun är föranledd av en extraordinär händelse i fredstid, har vistelsekommunen rätt till ersättning från den kommun som drabbats av den extraordinära händelsen. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen har ändrats på så sätt att andra stycket har tagits bort. Änd- ringen är en följd av att det i det upphävda stycket hänvisas till bestäm- melser i HSL (26 c §) som till största delen inte har någon motsvarighet i den nya hälso- och sjukvårdslagen. Se även kommentaren till 18 kap. 3 § i den nya lagen. 10.9Förslaget till lag om ändring i patientlagen (2014:821) 1 kap. 4 § Bestämmelser om hur hälso- och sjukvårdsverksamhet ska organiseras och bedrivas finns i hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). Bestämmelser om hälso- och sjukvårdspersonalens skyldigheter och ansvar för vården av patienter finns i patientsäkerhetslagen (2010:659). Första stycket har anpassats till 1 kap. 1 § första stycket i den nya hälso- och sjukvårdslagen. 1 kap. 7 § Patienten ska få sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som är av god kvalitet och som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfaren- het. I paragrafen har det gjorts en språklig rättelse. 1 kap. 9 § Bestämmelser om habilitering och rehabilitering, hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning och tolktjänst för vardagstolkning finns i 8 kap. 7 § och 12 kap. 5 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). 2 kap. 3 § Enligt 9 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000) ska patienter erbjudas en vårdgaranti. Den ska innehålla en försäkran om att den enskilde får 1.kontakt med primärvården, 2.besöka läkare inom primärvården, 3.besöka den specialiserade vården, och 6 kap. 4 § För en enskild som har behov av både hälso- och sjukvård och insatser från ska en individuell plan upprättas under de förutsättningar som anges i 16 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). 7 kap. 1 § När det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet ska patienten få möjlighet att välja det alter- nativ som han eller hon föredrar. Patienten ska få den valda behandlingen, om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Patienten har inte rätt att välja en sådan behandling som kommunen ansvarar för enligt 12 kap. 1 eller 2 § eller 14 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000) utanför den kommun inom vilken han eller hon är bosatt, om denna kommun kan erbjuda en behandling som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. I 1 kap. 9 §, 2 kap. 3 §, 6 kap. 4 § och 7 kap. 1 § har det gjorts följd- ändringar med anledning av att HSL ersätts av den nya hälso- och sjuk- vårdslagen. Sammanfattning av Ansvarsfull hälso- och sjukvård SOU 2013:44 har i uppdrag att föreslå hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården ska stärkas. Utredningen har dessutom i uppdrag att föreslå en ny lag om hälso- och sjukvårdens organisation som ska ersätta hälso- och sjukvårdslagen (HSL). Utred- ningen lämnade delbetänkandet Patientlag (SOU 2013:2). I detta slutbetänkande behandlar utredningen i enlighet med direktiven frågor om hur vården kan ges på mer likvärdiga villkor, hur patient- berättelser i klagomåls- och anmälningsärenden systematiskt kan samlas in och bearbetas samt föreslår en ny lag om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. Lag och förordning om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet Sedan hälso- och sjukvårdslagen (HSL) trädde i kraft har den ändrats ett Den grundläggande strukturen i lagen har dock behållits Lagen är närmast ett ”lapptäcke” där bestämmelser av olika dignitet ligger samlade i paragrafer som i många fall följs av bokstäver. Ett antal paragrafer har också upphävts . inga kapitel och det är svårt att hitta specifika paragrafer eftersom de inte grupperats efter ämnen eller annat. Utredningen föreslår att HSL upphävs och ersätts av en ny lag – lagen om organisation av hälso- och sjukvårds- verksamhet (organisationslagen). Utredningens förslag innebär att vissa bestämmelser från HSL förs över i stort sett oförändrade till organisationslagen, medan andra be- stämmelser endast har omarbetats språkligt och/eller redaktionellt. begränsad utsträckning föreslås nyskrivna bestämmelser i organisations- Dessa har i huvudsak tillkommit i förtydligande syfte eller som en konsekvens av utredningens förslag i delbetänkandet Patientlag. Hälso- och sjukvården har genomgått stora förändringar under de tre decennier som har gått sedan HSL:s införande. De regler om krav och skyldigheter för huvudmän och vårdgivare som ursprungligen fanns i lagen utgick från en situation då i princip all vård i landet gavs av lands- ansvarar kommunerna för en del av hälso- och sjukvården och delar av den offentligt finansierade vården utförs av företag eller Det har därmed blivit mer angeläget att det tydligt fram- går vilket ansvar som vilar på de olika huvudmännen eller beställarna och vilket ansvar som de olika vårdgivarna eller utförarna har. organisationslagen föreslås definitioner av begreppen huvudman och Dessutom utgår organisationslagens struktur från de olika aktörerna inom hälso- och sjukvårdsområdet och deras ansvar.