prop · H40317 · 2016-10-11 00:00:00 — En enskild har alltid rätt att anlita juridiskt ombud inför en svensk myndighet eller domstol. Även i detta avseende är alltså direktivets krav uppfyllda. framhåller att ensamkommande barn bör erbjudas kostnadsfri tillgång till rättsligt bistånd när de inte har rätt att stanna kvar i medlemsstaten under Regeringen föreslår i avsnitt 6.2.11 att ensamkom- Prop. 2016/17:17 mande barn ska ges rätt till offentligt biträde i större utsträckning än vad Några ytterligare ändringar är inte nödvändigt för att kraven i direktivet ska vara uppfyllda. För att direktivets krav ska vara uppfyllda i fråga om att ensamkom- mande barn som undantas från rätten att stanna kvar i medlemsstaten under ett överklagande ska få minst för att förbereda och lägga fram sin begäran om inhibition bör ett beslut om avvisning med omedel- bar verkställighet av ett ensamkommande barn inte få verkställas förrän tidigast från den dag då barnet fick del av beslutet. På motsva- rande sätt bör i de fall ny prövning har nekats beslutet om avvisning eller utvisning som har fått laga kraft inte få verkställas förrän tidigast från den dag då barnet fick del av beslutet. För det fall barnet överklagar senare och beslutet inte har hunnit verkställas inträder på nytt ett hinder mot att verkställa beslutet fram till dess att domstolen har hunnit pröva frågan om inhibition i enlighet med vad som föreslås ovan. Inom ramen för prövningen av om inhibition ska beviljas har domstolen enligt allmänna förvaltningsrättsliga regler att göra en preliminär bedöm- ning av utgången i målet, vilket innebär en summarisk prövning av de faktiska och rättsliga omständigheterna. Direktivets krav på att det ska göras en prövning av de faktiska och rättsliga omständigheterna inom ramen för inhibitionsprövningen i de fall ett ensamkommande barn undantas från rätten att stanna kvar i medlemsstaten under ett överkla- gande är därmed uppfyllda i svensk rätt och några författningsändringar är inte nödvändiga. Regeringens förslag: Lagändringarna ska Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångs- Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med I promemorian föreslås att författningsförslagen ska träda i Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända mot förslaget eller bedömningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt artikel 51.1 i det omarbetade asylprocedurdirektivet ska merparten av bestämmelserna i direktivet vara genomförda i nationell rätt . artikel 51.2 framgår att vissa angivna bestämmelser i direktivet ska vara genomförda i nationell rätt . Artikel 52 i det som innebär att medlemsstaterna får tillämpa de lagar och andra författ- som antagits enligt det första asylprocedurdirektivet på 2016/17:17 ningar om internationellt skydd som lämnats in och på förfaranden för återkallande av internationellt skydd som inletts före dessa datum. I propositionen föreslås lagändringar som genomför de artiklar som ska vara genomförda i medlemsstaterna . Bestämmelserna bör därför träda i kraft . Det föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . De föreslagna bestämmelserna ska tillämpas vid prövning som sker från och med den dag då de nya bestämmelserna träder i kraft. Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser. 8 Kostnader och andra konsekvenser Regeringens bedömning: De kostnadsökningar som förslagen i promemorian beräknas medföra ska rymmas inom befintliga anslagsramar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att den ekono- miska analysen bör utvecklas ytterligare, bl.a. avseende de ökade kostna- der som hänger samman med den utökade rätten till offentligt biträde vid ny prövning. Förvaltningsrätten i anser att kostnadsökningen för domstolarna primärt förväntas ha sin grund i administration och handläggningsåtgärder, t.ex. ökad kommunicering och ökat besluts- fattande (inhibitionsbeslut). Något underlag för slutsatsen att kostnads- ökningen kan tas inom ram redovisas inte. Även kostnaderna för offent- ligt biträde kan förväntas öka och frågan bör övervägas ytterligare. Även Förvaltningsrätten i framhåller att en ökning av biträdesförord- nanden kommer att medföra merarbete för domstolarna i form av ökad kommunicering och längre handläggningstider, vilket kommer att leda till ökade kostnader. En obligatorisk prövning av verkställigheten vid överklagande av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet kommer också att innebära en beaktansvärd kostnadsökning. Förvalt- ningsrätten i anser att den utökade rätten till offentligt biträde som föreslås vid överklagande av beslut att neka ny prövning kommer att leda till merkostnader då offentligt biträde kommer att förordnas i fler mål än vad som görs . anser att förslagen och då främst förslaget som innebär en rätt att få frågan om inhibition prövad av dom- stol kommer att leda till kostnadsökningar för domstolarna. Det är dock svårt att närmare förutse vilka konsekvenser förslagen får för domsto- larna och därmed hur stora kostnadsökningarna kommer att bli. Effek- terna av förslagen bör följas upp efter genomförandet och vid behov bör domstolarna tillföras ytterligare resurser. anser att den restriktiva inställningen till ny lagstiftning innebär att verket får en ökad arbetsbelastning med stora implementeringssvårigheter utan tydligt stöd i lagstiftningen. Kostnaderna på anslaget 1:1, avseende ökad administration, eventuellt längre asylintervjuer, utbildningsinsatser och fler informationsskrivelser, skulle kunna få effekter på 10–20 miljoner Anslaget 1:2 bedöms kunna öka med ca , vilket framförallt beror på längre vistelsetider vid återvän- dande/verkställighet. Om ska börja göra utskrifter av ljudupptagningar finns vidare behov av utrustning som bedöms kosta per utredningsrum. Till följd av rätten att stanna kvar under domstols handläggning av ett överklagande förutser också ökade kostnader på grund av längre förvarstider för personer som sitter i förvar. Kostnaderna för offentligt biträde kom- mer också att öka på grund av den utökade rätten till detta som föreslås. Ytterligare remissinstanser, så som Flyktinggruppernas och asylkommit- téernas riksråd, , kristna råd, , Civil Rights Defenders och Mental Hälsa, anser att och migrationsdomstolarna bör tilldelas ytterligare resurser för att det omarbetade asylprocedurdirektivet ska kunna genom- föras och för att man ska kunna säkerställa en rättssäker process. Skälen för regeringens bedömning: De författningsändringar som föreslås i fråga om rätt till offentligt biträde för ensamkommande barn och information till ett ensamkommande barn om vem som har förord- nats som god man innebär endast kodifiering av den praktiska tillämp- ning som redan sker och medför inga kostnadsökningar. Inte heller änd- ringen som innebär att barnets boende och offentliga biträde ska informe- ras om vem som har förordnats som god man bedöms medföra några ökade kostnader. När det gäller den ändring som föreslås i fråga om muntlig handlägg- ning hos bedöms att ändringen kommer att medföra visst merarbete för då muntlig handläggning kommer att behöva genomföras i något fler fall än vad som görs . Kostnads- ökningen bedöms dock vara begränsad och ska rymmas inom befintliga anslagsramar. Den utökade rätten till offentligt biträde vid överklagande av beslut att inte bevilja ny prövning kan förväntas medföra marginella kostnadsök- ningar. Kostnadsökningen kommer bl.a. att bestå av ersättning som ska betalas ut till de offentliga biträden som förordnas. inkom totalt 1 919 mål till migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen som rörde ny prövning enligt 12 kap. 19 § UtlL. Vid kostnadsberäk- ningar med utgångspunkt i antal inkomna mål bedöms att den förväntade kostnadsökningen för ersättning till offentligt biträde ska rymmas inom befintliga anslagsramar. Utöver denna kostnad anser regeringen, i likhet med vad vissa migrationsdomstolar samt anför, att förslaget kommer att innebära vissa ytterligare kostnadsökningar. Den utökade rätten till offentligt biträde kan medföra förlängda handläggningstider i vissa mål till följd av ökad kommunicering och viss ökad administration hos domstolarna. Däremot bör handläggningen i en del mål dock kunna förenklas av att det finns ett offentligt biträde och handläggningstiden i dessa mål bör därmed kunna förkortas. Sammantaget anser regeringen att den kostnadsökning som kan uppkomma till följd av ökade handläggningstider i dessa ärenden är marginell och ska rymmas inom befintliga anslagsramar. De ändringar som föreslås i fråga om avvisning med omedelbar verk- ställighet innebär en viss begränsning i förhållande till vad som gäller, eftersom utlänningar vars asylansökningar avvisas på grund av att de kan 2016/17:17 sändas till ett säkert tredjeland inte längre kommer att kunna avvisas med omedelbar verkställighet. En viss kostnadsökning till följd av att dessa sökande blir kvar i landet längre kan förväntas. Denna kostnadsökning ska dock rymmas inom befintliga anslagsramar. De ändringar som föreslås i fråga om rätt att stanna kvar i landet efter beslut om avvisning med omedelbar verkställighet eller avslag på ny prövning och rätt att få frågan om inhibition prövad av domstol kan, i likhet med vad ett antal remissinstanser anför, förväntas leda till vissa kostnadsökningar för och migrationsdomstolarna främst i form av ytterligare administration och handläggningsåtgärder. Det förekommer dock att den enskilde begär inhibition i dessa mål. Även om den föreslagna ordningen kommer att innebära visst merarbete för domstolarna får de kostnadsökningar som bedöms kunna uppkomma anses vara begränsade. Kostnadsökningarna får rymmas inom befintliga anslagsramar. anför att kostnaderna kommer att öka till följd av att det föreslås ökade möjligheter för sökan- den att stanna kvar i avvaktan på att ett överklagande prövas. Regeringen bedömer dock att kostnadsökningen får anses vara begränsad och att den ska rymmas inom befintliga anslagsramar. Övriga föreslagna ändringar bedöms inte medföra några kostnadsänd- ringar. Sammantaget ska beräknade kostnadsökningar rymmas inom befintliga anslagsramar. Regeringen anser inte att den omständigheten att ytterligare lagändringar inte föreslås med anledning av det omarbetade asylprocedurdirektivet medför sådana kostnadsökningar som Migrations- verket beskriver. När det gäller ökade kostnader för de personer som sitter i förvar anser regeringen att dessa ska rymmas inom befintliga anslagsramar. Vidare är det inte obligatoriskt för att göra utskrifter när ljudupptagning används för att dokumentera en muntlig handläggning. Regeringen anser därför att ytterligare medel för utrustning till inte ska beviljas. Förslagen och bedömningarna i propositionen kan ha konsekvenser för jämställdhet då kvinnor, män, flickor och pojkar ofta har olika erfarenheter med sig från tiden före eller under flykt. Även om förslagen är könsneutralt utformade kan de komma att påverka kvinnor, män, flickor och pojkar på olika sätt då de verkställs. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen 7 § Säkerhetsärenden enligt denna lag är ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet föror- – att en utlänning ska avvisas eller utvisas, –att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska avslås eller att en utlännings uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska återkallas, –att en utlänning inte ska beviljas statusförklaring eller att en utlännings statusförklaring ska återkallas, –att en utlänning inte ska beviljas resedokument, eller –att en utlännings ansökan om ställning som varaktigt bosatt ska avslås eller att en utlännings ställning som varaktigt bosatt ska återkallas. Ett ärende hos om huruvida ny prövning ska beviljas enligt 12 kap. 19 eller 19 b § är ett säkerhetsärende om beslutet om avvisning eller utvisning har fattats i ett säkerhetsärende. Paragrafen anger vilka ärenden som utgör säkerhetsärenden. Paragrafhänvisningen i andra stycket ändras som en konsekvens av att hittillsvarande 12 kap. 19 a § ska betecknas 12 kap. 19 b §. 19 § får besluta att verkets beslut om avvisning enligt 17 § första stycket 1 eller 2 får verkställas även om det inte har fått laga kraft (avvis- ning med omedelbar verkställighet), om de uppgifter som utlänningen åberopar saknar betydelse för prövningen av ansökan eller saknar tillförlitlighet, och det därmed är uppenbart att det inte finns grund för asyl och det är uppenbart att uppehållstillstånd inte heller ska beviljas på någon annan grund (uppenbart ogrundad ansökan). får också besluta om avvisning med ome- delbar verkställighet om en asylansökan avvisas med stöd av 5 kap. 1 b § första stycket 1 eller 2. I 12 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställigheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Paragrafen, som är utformad enligt Lagrådets förslag, behandlar beslut om omedelbar verkställighet. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.1 och Paragrafen genomför artikel 32.2 och delvis artikel 46.6 i det I första stycket görs bl.a. en ändring till följd av att bestämmelsen i 12 kap. 6 § ändras på så sätt att beslut om avvisning enligt 8 kap. 17 § första stycket 3 får verkställas även om beslutet har överklagats och alltså kan omfattas av ett förordnande om Vidare görs en ändring som innebär att det preciseras i lag när en asylansökan kan anses vara uppenbart ogrundad, nämligen om sökanden åberopar uppgifter som saknar betydelse för prövningen av ansökan eller åberopar uppgifter som saknar Preciseringen innebär att en asylansökan inte kan anses uppenbart ogrundad på grund av att sökanden har förklarats vara skyddsbehövande i en annan EU-stat, eller genom förekomsten av ett första asylland eller ett säkert tredjeland för sökanden. en asylansökan är uppenbart ogrundad kan endast göras efter att ansökan har prövats materiellt. I de fall sökanden har förklarats vara skyddsbehövande i en annan EU-stat, eller om det finns ett första asylland eller ett säkert tredjeland för sökanden, ska ansökan avvisas enligt 5 kap. 1 b §. Någon ändring i sak i övrigt av när en ansökan ska anses uppenbart ogrundad är inte avsedd. Av den nya andra meningen i första stycket framgår att avvisning med omedelbar verkställighet får beslutas om en asylansökan avvisas på grund av att sökanden har förklarats vara flykting eller alternativt skyddsbehövande i en annan EU- stat, eller på grund av att det finns ett första asylland för sökanden. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 6 § beslut om avvisning får verkställas även om det har över- klagats. Detsamma gäller för beslut enligt 8 kap. 17 § första stycket 3 eller andra stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om avvisning. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Ändringen innebär att beslut om avvisning enligt 8 kap. 17 § första stycket 3 får verkställas även om beslutet har överkla- gats. har gällt att ett sådant beslut inte har fått verkställas innan det har fått laga kraft, om inte har beslutat om avvis- ning med omedelbar verkställighet enligt 8 kap. 19 §. 7 § beslut om avvisning enligt 8 kap. 17 § första stycket 1 eller 2 eller utvisning får verkställas även om beslutet inte har fått laga kraft, om 1.utlänningen har förklarat sig nöjd med beslutet (nöjdförklaring), eller 2.Migrationsverket enligt 8 kap. 19 § har beslutat att verkets beslut om avvis- ning får verkställas trots att det inte fått laga kraft. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av vissa av beslut. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Ändringen görs till följd av att bestämmelsen i 6 § ändras på så sätt att beslut om avvisning enligt 8 kap. 17 § första stycket 3 får verkställas även om beslutet har överklagats. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 8 a § Om en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a §, får ett beslut om avvisning eller utvisning inte verkställas innan ansökan har prövats och då avsla- gits genom ett beslut som har fått laga kraft eller innan ett beslut att avvisa ansö- kan enligt 5 kap. 1 b § har fått laga kraft. Första stycket gäller inte om har beslutat om omedelbar verkställighet enligt 8 kap. 19 §. Då gäller i stället att beslutet om avvisning får verkställas när ansökan om uppehållstillstånd har avslagits eller avvisats av . Om beslutet om avvisning överklagas ska den migrationsdom- stol som ska pröva överklagandet pröva om verkställigheten av avvisningsbeslu- tet tills vidare ska avbrytas (inhibition). Beslutet om avvisning får inte verkställas innan denna prövning har gjorts. Ett avvisningsbeslut som gäller ett ensamkom- mande barn får dock aldrig verkställas förrän tidigast från den dag då barnet fick del av beslutet. Första och andra styckena hindrar inte att utlänningen överlämnas, utlämnas eller överförs till en annan stat eller internationell domstol eller tribunal för att lagföras eller avtjäna en frihetsberövande påföljd. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om avvisning och utvisning när en utlänning har ansökt om uppehållstill- stånd som flykting eller annan skyddsbehövande. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen genomför delvis artikel 25.6, 46.6 och 46.8 i det omarbetade asylprocedurdirektivet. Ändringarna i andra stycket görs bl.a. till följd av att bestämmelsen i Prop. 2016/17:17 8 kap. 19 § ändras på så sätt att en asylansökan inte ska kunna anses vara uppenbart ogrundad om sökanden har förklarats vara flykting i en annan EU-stat eller om det finns ett första asylland eller ett säkert tredjeland för sökanden. I dessa fall ska ansökan avvisas enligt 5 kap. 1 b §. Om ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet överklagas ska vidare behörig migrationsdomstol på eget initiativ pröva om den omedelbara verkställigheten tills vidare ska avbrytas (inhibition). denna prövning görs får verkställighet inte ske. Domstolen ska göra prövningen skyndsamt. Om sökanden därefter skulle begära en ny inhibitionspröv- ning gäller vanliga regler om inhibition i förvaltningsprocesslagen. En begäran om inhibition från klaganden efter att domstolen en gång har prövat frågan om verkställigheten tills vidare ska avbrytas innebär därmed inte i sig att verkställighet inte får ske. Den nya bestämmelsen avser inte överklagande till Migrationsöverdomstolen. kommer alltjämt att med stöd av de allmänna inhibitionsbestämmelserna kunna besluta om inhibition i de fall utlänningen inte överklagar eller innan ett överklagande lämnas in. Ändringarna innebär även att ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet som avser ett ensamkom- mande barn inte kan verkställas förrän tidigast från den dag då barnet fick del av beslutet. Ändringen i tredje stycket innebär att inte heller andra stycket ska hindra att en utlänning överlämnas, utlämnas eller överförs till en annan stat eller internationell domstol eller tribunal för att lagföras eller avtjäna en frihetsberövande påföljd. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 8 b § Om en utlänning har utvisats på grund av brott gäller inte 8 a § första stycket. Då gäller i stället att beslutet om utvisning får verkställas när ansökan om uppehållstillstånd har avslagits eller avvisats av . Första stycket hindrar inte att utlänningen överlämnas, utlämnas eller överförs till en annan stat eller internationell domstol eller tribunal för att lagföras eller avtjäna en frihetsberövande påföljd. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om utvisning när en utlänning som har ansökt om uppehållstill- stånd som flykting eller annan skyddsbehövande har utvisats på grund av brott. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Första stycket motsvarar delvis hittillsvarande 8 a § andra stycket. I förhållande till den paragrafen har lagts till att även situationer där verket avvisar ansökan omfattas. Detta är en följd av att bestämmelsen i 8 kap. 19 § ändras på så sätt att en asylansökan inte ska kunna anses vara uppenbart ogrundad om sökanden har förklarats vara flykting i en annan EU-stat eller om det finns ett första asylland eller ett säkert tredjeland för sökanden. I dessa fall ska ansökan avvisas enligt 5 kap. 1 b §. Andra stycket motsvarar 8 a § tredje stycket. Bestämmelsen tydliggör att en utlänning får överlämnas, utlämnas eller överföras till en annan stat eller internationell domstol eller tribunal för att lagföras eller avtjäna en frihetsberövande påföljd utan hinder av vad som föreskrivs i första stycket. 10 § När omprövar ett avvisningsbeslut ska verket pröva om inhibition ska beslutas. Paragrafen innehåller en bestämmelse om inhibition. finns i avsnitt 6.5. Paragrafens hittillsvarande första stycke upphävs till följd av att frågan om inhibition vid överklagande av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet nu ska prövas av migrationsdomstol enligt 8 a §. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 13 § Om det i andra fall finns särskilda skäl till det, får besluta Bestämmelser om inhibition finns också i 8 a, 16 a och 18–20 §§. Paragrafen innehåller en bestämmelse om inhibition. Ändringen i andra stycket är en följdändring som motiveras av att det införs en bestämmelse om inhibition i 12 kap. 8 a §. 19 § Om ett beslut om uppehållstillstånd inte kan meddelas enligt 18 §, ska ta upp frågan om uppehållstillstånd till ny prövning om utlän- ningen i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning som fått laga kraft åberopar sådana nya omständigheter som 1.kan antas utgöra ett bestående sådant hinder mot verkställigheten som avses i1, 2 eller 3 §, och 2.inte kunnat åberopas av utlänningen tidigare, eller utlänningen visar giltig ursäkt för att inte ha åberopat omständigheterna tidigare. Är förutsättningarna enligt första stycket inte uppfyllda, ska besluta att inte bevilja ny prövning. Första stycket gäller inte om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § och en sådan ansökan inte tidigare under utlänningens vistelse i har prövats genom ett beslut som har fått laga kraft. I ett sådant fall ska Migrations- verket pröva ansökan och besluta om inhibition i verkställighetsärendet. Av 16 § lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i framgår att första stycket inte gäller –om utlänningen endast åberopar sådana omständigheter som kan ligga till grund för skyddsbehov enligt 4 kap. 2 a §. Paragrafen, som är utformad enligt Lagrådets förslag, behandlar prövning av nya omständigheter. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.3 och 6.5. Paragrafen genomför artiklarna 33.2 d, 40.2, 40.3, 40.4 och 40.5 i det omarbetade asylprocedurdirektivet. Paragrafen ändras på så sätt att hittillsvarande tredje stycket upphävs. Regleringen flyttas till första och andra stycket i den nya 19 a §. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 19 a § Om utlänningen i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning som har fått laga kraft åberopar sådana nya omständigheter som avses i 19 § första stycket, får beslutet om avvisning eller utvisning inte verk- ställas innan har avgjort om ny prövning ska ske. Om beviljar ny prövning får beslutet om avvisning eller utvisning inte verkställas innan frågan om uppehållstillstånd har avgjorts genom ett beslut som har fått laga kraft. Om inte beviljar ny prövning Prop. 2016/17:17 och beslutet gäller ett ensamkommande barn får beslutet om avvisning eller utvisning verkställas tidigast från den dag då barnet fick del av beslutet. Om utlänningen överklagar ett beslut att inte bevilja ny prövning och frågan om ny prövning inte har avgjorts tidigare, ska den migrationsdomstol som ska pröva överklagandet pröva om inhibition ska beslutas. eller utvisning får inte verkställas innan denna prövning har gjorts. Paragrafen, som är ny, behandlar verkställighet av beslut när nya omständigheter har åberopats.