prop · H40350 · 2016-11-28 00:00:00 — Många delar av landet kännetecknas av glesare miljöer och kunskap behövs om hur dessa miljöer kan ges möjlighet att bidra till hållbar tillväxt och jobb i hela landet. På landsbygden kan förutsättningarna för företagande vara svårare på grund av glesheten. De faktorer som är betydande för tillväxten i företag är desamma för och rurala företag men de områdena har fördelar genom sin täthet och ett mer diversifierat näringsliv. Det offentliga bör därför verka för att överbrygga dessa hinder för att stärka företagsfrämjande i hela landet. 11.2.7Upphandlingsmyndigheten, nytt regelverk om upphandling och en nationell upphandlingsstrategi Offentlig upphandling kan vara en drivkraft för innovation. De offentliga inköpen genom upphandling omfattar vilket utgör knappt en femtedel av BNP. Målen med den offentliga upphandlingen är att den ska vara effektiv, rättssäker och ta tillvara konkurrensen på marknaden som innovativa lösningar främjas samt miljöhänsyn och sociala hänsyn beaktas. I propositionen Nytt regelverk om upphandling (prop. 2015/16:195) föreslår regeringen nya regler om upphandling. Regeringen har inrättat som ska ge stöd till upphandlande myndig- 2016/17:50 heter och enheter för att öka kompetensen om innovationsupphandling. Regeringen har även tagit fram den nationella upphandlingsstrategin. Det nya regelverket innehåller ett antal förändringar som syftar till att främja innovationsupphandlingar, bl.a. ett nytt upphandlingsförfarande som särskilt är avsett för långsiktiga samarbeten mellan främst staten och näringslivet, s.k. innovationspartnerskap. Partnerskapet syftar till att utveckla en vara, tjänst eller byggentreprenad som ännu inte finns på marknaden. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Med stöd av den nationella upphandlingsstrategin vill regeringen bl.a. göra innovationsupphandling till en naturlig del av de upphandlande myndigheternas och enheternas verksamhetsutveckling. Strategin ska underlätta och vara ett stöd för företrädare och medarbetare på myndigheter, kommuner och landsting. För att ge upphandlande myndigheter och enheter de bästa förutsättningarna för att utveckla sin upphandling och genomföra de målsättningar som lyfts fram i strategin har fått ett särskilt uppdrag av regeringen att verka för att strategin genomförs och får genomslag. 11.2.8EU:s statsstödsregler för forskning, utveckling och innovation En väsentlig förutsättning för statlig samfinansiering av forskning som bedrivs av företag är att följs. Enligt dessa är statliga stöd till företag i princip förbjudna. Kontrollen av statliga stöd inom EU är en viktig del av konkurrenspolitiken och ett nödvändigt skydd för effektiv konkurrens och fri handel. Genom ett gemensamt regelverk är syftet att nå lika konkurrensvillkor för företagen inom EU och förhindra att medlemsstaterna deltar i en kostsam bidragskapplöpning, som i längden skulle vara ekonomiskt ohållbar för enskilda medlemsstater. Samtliga satsningar i denna proposition är utformade i enlighet med statsstödsreglerna. Syftet med statsstödsreglerna för forskning, utveckling och innovation Statliga stöd snedvrider konkurrensen som en hård konkurrens är av avgörande betydelse för en marknadsdriven stimulans av in- vesteringar i forskning, utveckling och innovation. För att kunna be- gränsa konkurrenssnedvridningarna måste tillåtna statliga stöd därför utformas med eftertanke. I annat fall kan de bli kontraproduktiva och leda till mindre satsningar på forskning, utveckling och innovation och lägre ekonomisk tillväxt. Om stödet leder till en uppmjukad budget- disciplin hos stödmottagaren kan det också leda till att stödmottagarens incitament till innovationer minskar. Vidare kan det statliga stödet hjälpa ineffektiva företag eller göra det möjligt för mottagaren att ytterligare befästa ett utestängande agerande eller sin dominerande ställning på Dessutom är statliga stöd effektiva instrument endast om de omgivande förutsättningarna är gynnsamma. Det måste t.ex. finnas ett fungerande system för immateriella rättigheter, ett företagsvänligt klimat med regler som främjar forskning och innovation samt en finansmarknad som ger nödvändigt kapital. Statliga stöd har emellertid en viktig roll att spela när det gäller att uppväga marknadens misslyckanden. taget innebär detta att de stöd som ges bör vara välriktade, effektiva och Prop. 2016/17:50 ge ett tydligt mervärde för samhällsekonomin. Rättslig grund för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation I fördraget om Europeiska unionens funktionssätt regleras statsstödsreglerna i artiklarna 107–109. Av artikel 107.1 framgår att stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, inte är tillåtet om stödet påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Med statliga medel menas alla offentliga medel, dvs. även t.ex. kommunala. I artikel 107.2–107.3 anges dock undantag från detta förbud för sådana stöd som i vissa fall bör vara förenliga med den inre marknaden. Att främja forskning, utveckling och innovation är ett viktigt unionsmål som fastställs i artikel 179 i fördraget. Enligt denna artikel ska EU ha som mål att stärka unionens vetenskapliga och tekniska grund genom att åstadkomma ett europeiskt forskningsområde med fri rörlighet för forskare, vetenskapliga rön och teknik, att främja utvecklingen av unionens konkurrensförmåga, inbegripet inom unionens industri, och att underlätta alla forskningsinsatser som anses nödvändiga. I artiklarna 180–190 i fördraget fastställs dels vilka verksamheter som ska bedrivas i det avseendet, dels målen för och genomförandet av det fleråriga ramprogrammet. Enligt artikel 108 ska Europeiska kommissionen fortlöpande granska alla stödåtgärder som medlemsstaterna vidtar. Medlemsstaterna är också skyldiga att underrätta kommissionen om sina planer på att ändra gamla stödåtgärder eller vidta nya. Kommissionen har utfärdat ett antal förordningar på området. Kommissionen har också antagit riktlinjer, rekommendationer, rambestämmelser m.m. för att underlätta tolkningen och tillämpningen av statsstödsreglerna. Den s.k. allmänna gruppundantagsförordningen (kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget, EUT L 187/1 26.6.2014) innehåller bestämmelser som reglerar medlemsstaternas möjligheter att stödja forskning, utveckling och innovation (se särskilt avsnitt 4, artiklarna 25– 30). Förordningen möjliggör enklare administrativ hantering av sådana stöd som i sin utformning följer etablerad och i förordningen specificerad praxis. Inom detta område ingår bl.a. stöd till olika former av forsknings- och utvecklingsprojekt, investeringsstöd till forskningsinfrastruktur, stöd till innovationskluster, innovationsstöd till små och medelstora företag, stöd till processinnovation och organisationsinnovation samt stöd till forskning och utveckling inom fiskeri- och vattenbrukssektorn. För att kunna kvalificeras som gruppundantagna stöd måste dessa uppfylla de på förhand givna villkor som närmare specificeras i förordningen och också hanteras i enlighet med denna. 2016/17:50 Rambestämmelserna för stöd till forskning, utveckling och innovation I de fall en medlemsstat önskar ge stöd som inte täcks av det enklare förfarandet i den allmänna gruppundantagsförordningen, finns också möjligheter att – efter anmälan till och förhandsgodkännande av Europeiska kommissionen – bevilja stöd i enlighet med rambestämmelserna (gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation, EUT C 198/1, 27.6.2014). Detta rör bl.a. mer tekniskt komplicerade stödordningar som inte följer förordningens på förhand klart definierade villkor, eller då medlemsstaten önskar bevilja högre stödnivåer eller ha andra stödberättigade kostnader än vad den allmänna gruppundantagsförordningen tillåter. För att kommissionen ska kunna godkänna sådana stöd ställs dock också högre krav på att medlemsstaten ska kunna visa att stödet är lämpligt, proportionerligt och ger incitamentseffekt. Europeiska kommissionens bedömning av stödets förenlighet med den gemensamma marknaden innebär främst en avvägning mellan stödets positiva respektive negativa effekter, vilket kallas ett avvägningstest. Avvägningen sker i tre steg utifrån följande huvudfrågor: Har det statliga stödet ett klart definierat mål av gemensamt intresse? Är stödet utformat så att detta mål kan uppnås? Är snedvridningen av konkurrensen och effekterna på handeln begränsade så att det sammanlagda resultatet blir positivt? För att ett stöd ska kunna förklaras förenligt av kommissionen måste det vara nödvändigt och proportionerligt för att uppnå ett visst mål av gemensamt intresse såsom ökad verksamhet inom forskning, utveckling och innovation. I huvudsak reglerar ramverket (i) stöd till forsknings- och utvecklingsprojekt inriktade på marknadsmisslyckanden, (ii) stöd för genomförbarhetsstudier vilket syftar till att komma till rätta med ett marknadsmisslyckande som i huvudsak beror på bristfällig och asymmetrisk information, (iii) stöd till byggande och modernisering av forskningsinfrastrukturer, huvudsakligen för att åtgärda ett marknadsmisslyckande som härrör från samordningssvårigheter, (iv) stöd till innovation, som i första hand är inriktat på marknadsmisslyckanden som avser positiva externa effekter (spridningseffekter i form av kunskap), samordningsproblem och, i mindre utsträckning, asymmetrisk information samt (v) stöd till innovationskluster. I detta avsnitt redogörs för konsekvenserna av bedömningarna och förslagen att utbildningsbidraget bör avskaffas som studiefinansiering för doktorander och att bilagan till högskolelagen bör ändras för att fr.o.m. ge rätt att utfärda gemensamma examina. Vilka berörs av bedömningarna och förslagen? Bedömningarna och förslagen berör statliga universitet och högskolor samt doktorander och lärare vid dessa lärosäten. och förslag i fråga om att utbildningsbidraget avskaffas berör även I fråga om avskaffandet av utbildningsbidraget konstaterar i sitt remissvar på betänkandet Trygghet och attraktivitet – en forskar- karriär för framtiden (SOU 2016:29) att dessa bedömningar och förslag inte får effekter av sådan betydelse för företag att väljer att Konsekvenser för doktorander och lärare De tidigare förändringar av utbildningsbidraget som beskrivs i avsnitt 7.1 har lett till att andelen doktorander med utbildningsbidrag har minskat och att andelen anställda doktorander har ökat. byrån hade av de aktiva doktoranderna utbildnings- Den andel av doktoranderna som har anställning har fattas doktoranderna av samma sociala trygghetssystem som andra anställda vid statliga universitet och högskolor. avskaffas som studiefinansiering för doktorander förväntas mot denna bakgrund leda till att fler doktorander kommer att vara anställda vid statliga universitet och högskolor och därmed få förbättrade Den föreslagna ändringen i bilagan till högskolelagen (1992:1434) följer av att regeringen har föreskrivit att fr.o.m. den 1 ska benämnas universitet. Ändringen innebär inget annat än att det anges att har rätt att utfärda gemensamma examina enligt 1 kap. 17 § högskolelagen. Då redan har en sådan rätt bedöms ändringen inte medföra några konsekvenser för studenter, doktorander och lärare. Konsekvenser för universitet och högskolor finns endast ett fåtal doktorander som har utbildningsbidrag som studiefinansiering vid statliga universitet och högskolor. regeringen att konsekvenserna för lärosätena av att utbildningsbidraget avskaffas som studiefinansiering blir ytterst marginella. för i som inte har använt utbildningsbidrag som studiefinansiering för doktorander . Den föreslagna ändringen i bilagan till högskolelagen (1992:1434) be- döms inte medföra några konsekvenser för universitet och högskolor. Ekonomiska konsekvenser för statsbudgeten Utgångspunkten är att eventuella merkostnader till följd av regeringens bedömningar och förslag i fråga om utbildningsbidraget ska finansieras inom befintlig budget. Det kan ske inom det ramanslag som finns för forskning och utbildning på forskarnivå vid respektive universitet eller högskola eller med medel för forskning och utbildning på forskarnivå som lärosätet tilldelas av externa finansiärer. Eftersom det endast finns ett fåtal doktorander vid universitet och högskolor som har utbildningsbidrag som studiefinansiering bedömer regeringen att konsekvenserna av att avskaffa utbildningsbidraget som 2016/17:50 studiefinansiering vid statliga universitet och högskolor och vid i blir ytterst marginella. Avskaffandet innebär visserligen att de doktorander som anställs i samband med att utbildningsbidraget tas bort får tillgång till förmåner som andra arbetstagare har, såsom föräldraförsäkring, sjukförsäkring och ålderspension. Dessa förmåner baseras dock i regel på inkomst och på de sociala avgifter som arbetsgivaren betalar, vilket bidrar till finansiering av systemet. Av ovanstående skäl beräknas bedömningen och förslaget i fråga om att avskaffa utbildningsbidraget inte ha några konsekvenser för statsbudgeten. Den föreslagna ändringen i bilagan till högskolelagen medför inte några ekonomiska konsekvenser för statsbudgeten. Regeringen uppskattar att de bedömningar och förslag som presenteras i denna proposition i fråga om utbildningsbidraget kommer att främja jämställdheten vid statliga universitet och högskolor och vid i . Öppenhet och tydlighet i processer för antagning av doktorander är några viktiga faktorer i detta sammanhang. Regeringen bedömer att de förändringar som följer av regeringens bedömningar och förslag i denna proposition kommer att ske på ett sätt som inte står i konflikt med medlemskap i . 13.1Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken 7 § En i bosatt person som lämnar landet för att studera i ett annat land ska fortfarande anses vara bosatt här så länge han eller hon genomgår en studiestödsberättigande utbildning. Den som kommer till för att studera ska inte anses vara bosatt här. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, innehåller bestämmelser om vilka personkategorier som ska anses bosatta i när de lämnar landet för att studera i ett annat land eller kommer till för att studera. Ändringen i första stycket innebär att utbildningsbidrag för doktorander inte längre anges som grund för att en person som lämnar landet för att studera i ett annat land fortfarande ska anses bosatt i . Ändringen i andra stycket innebär att utbildningsbidrag för doktorander inte längre anges som grund för att en person som kommer till för att studera ska anses vara bosatt här. 20 § Den som får någon av följande förmåner är försäkrad för inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning enligt 6 § 5, inkomstgrundad ålderspension enligt 6 § 8 och inkomstrelaterad efterlevandeförmån enligt 6 § 9 och 11: 1.vårdbidrag enligt 5 kap. 9 § 5, som inte enbart avser merkostnader, 2.dagpenning från arbetslöshetskassa, 3.aktivitetsstöd till den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program, 4.ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), 5.dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och till andra som får dagpenning enligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga, och 6.stipendium som enligt 11 kap. 46 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, anges vem som är berättigad till vissa speciella försäkringar. Paragrafen ändras så att den tidigare punkten 4 tas bort, vilket innebär att utbildningsbidrag inte längre anges utgöra grund för dessa försäkringar. Efterföljande punkter numreras om. 13 § Som inkomst av anställning räknas följande sociala förmåner: 2.Vårdbidrag, i den utsträckning bidraget inte är ersättning för merkostnader. 3.Ersättning från i form av sjuklönegaranti enligt 20 § lagen (1999:1047) om sjuklön. 4.Sjukpenning eller motsvarande ersättning enligt denna balk eller annan författning eller på grund av särskilt beslut av regeringen. Detta gäller i den utsträckning ersättningen har trätt i stället för en försäkrads inkomst som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. 5.Inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning. 6.Livränta på grund av arbetsskada eller annan skada som avses i 41–44 kap. 8.Dagpenning från arbetslöshetskassa. 9.Aktivitetsstöd till den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt Ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF). Dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och till andra som får dagpenning enligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga. Bidrag från och i den utsträckning som regeringen föreskriver det. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, innehåller en uppräkning av vilka sociala förmåner som räknas som inkomst av anställning. Paragrafen ändras så att punkten 10 tas bort, vilket innebär att utbildningsbidrag inte längre anges som social förmån. Efterföljande punkter numreras om. 2016/17:50 13.2 Förslaget till lag om ändring i högskolelagen I denna bilaga anges de högskolor som enligt 1 kap. 17 § får utfärda en gemensam examen. (universitet) Kungl. Tekniska högskolan (universitet) I bilagan, som behandlas i avsnitt 6.3.2, anges de statliga högskolor som enligt 1 kap. 17 § högskolelagen (1992:1434) får utfärda en gemensam examen. Av 1 kap. 1 § högskolelagen följer att med högskolor avses både universitet och högskolor med statlig huvudman. Bilagan ändras så att utgår ur bilagan och införs bland de uppräknade universiteten i bilagan. Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:676) Prop. 2 § Avgiften utgör av ersättning i form av 1.sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt 24–28 och 31 kap. socialförsäkringsbalken samt arbetsskadesjukpenning enligt 40 kap. nämnda balk eller motsvarande ersättning som utgetts enligt nämnda balk eller annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den utsträckning ersättningen trätt i stället för en försäkrads inkomst av anställning enligt 59 kap. 8–11 §§ socialförsäkringsbalken eller inkomst av annat förvärvsarbete enligt 59 kap. 14 § första stycket 1–3 nämnda balk, 2.föräldrapenningsförmåner enligt 11–13 kap. socialförsäkringsbalken, 3.närståendepenning enligt 47 kap. socialförsäkringsbalken, 4.ersättning enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön, 5.livränta enligt 41–44 kap. socialförsäkringsbalken eller annan motsvarande livränta som bestäms med tillämpning av 41 och 42 kap. nämnda balk, 7.vårdbidrag enligt 22 kap. socialförsäkringsbalken, i den utsträckning bidraget inte är ersättning för merkostnader, 8.dagpenning från arbetslöshetskassa, 10.aktivitetsstöd till den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program, 14.ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), 15.dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och till andra som får dagpenning enligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga, samt 16.bidrag från och i den utsträckning som regeringen så föreskriver. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, anges för vilka ersättningar en viss statlig ålderspensionsavgift ska betalas. Paragrafen ändras så att punkten 11 tas bort, vilket innebär att utbildningsbidrag inte längre anges som en ersättning för vilken statlig ålderspensionsavgift ska betalas. 13.4Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 34 § Följande ersättningar i samband med studier ska tas upp: 1. ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), och 2. utbildningsbidrag för kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärarexamen för personer som har en examen på forskarnivå. Studiestöd enligt studiestödslagen (1999:1395) ska inte tas upp. 1.statsbidrag som administreras av Specialpedagogiska skolmyndigheten för –kortare studier om funktionshinder, –kortare studier på grundskole- eller gymnasienivå som är särskilt anpassade för personer med funktionshinder, och –studier inom särskild utbildning för vuxna, 2.statsbidrag som administreras av för kortare studier i alfabetisering i samiska, eller 2016/17:50 3. kostnadsersättning till elever i gymnasial lärlingsutbildning som betalas ut av . Paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, anger vilka ersättningar i samband med studier som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Första stycket ändras så att den tidigare punkten 1 tas bort, vilket innebär att utbildningsbidrag inte längre anges som en ersättning som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Efterföljande punkter i stycket numreras om. 13.5Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395) 25 § Studiemedel får inte lämnas eller tas emot för den tid för vilken det lämnas 1.studiehjälp enligt 2 kap., 2.aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning för att delta i ett arbetsmarknadspolitiskt program, 3.sjukersättning, aktivitetsersättning eller rehabiliteringsersättning enligt socialförsäkringsbalken, 4.statsbidrag som administreras av Specialpedagogiska skolmyndigheten för –kortare studier om funktionshinder, –kortare studier på grundskole-eller gymnasienivå som är särskilt anpassade för personer med funktionshinder, och –studier inom särskild utbildning för vuxna, 5. statsbidrag som administreras av för kortare studier i alfabetisering i samiska, 6. ersättning enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, eller 7. utbildningsbidrag för kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärarexamen för personer som har en examen på forskarnivå. Studiemedel får inte lämnas för den tid då den studerande tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller fullgör utbildning till reserv- eller yrkesofficer. Studiemedel får inte lämnas för högskoleutbildning på forskarnivå om den studerande är eller har varit anställd som doktorand. Studiemedel får inte lämnas för den tid då den studerande beviljats studiestöd eller motsvarande studiefinansiering från ett annat land. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken utländsk studiefinansiering som ska omfattas av detta stycke. Regeringen får meddela föreskrifter om avvikelser från första stycket. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, innehåller bestämmelser om samordning av studiemedel med andra förmåner. Första stycket ändras så att punkten 3 tas bort, vilket innebär att utbildningsbidrag inte längre anges bland de förmåner som utgör hinder för studiemedel enligt detta stycke. Efterföljande punkter i stycket numreras om. I tredje stycket anges till vilka studerande studiemedel inte får lämnas för högskoleutbildning på forskarnivå. Stycket ändras så att det inte längre omfattar den som har eller har haft utbildningsbidrag. 13 § Årsbeloppet får sättas ned 1.om låntagaren tar emot studiehjälp eller studiemedel, 2.om låntagaren fullgör en längre grundutbildning än enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller fullgör utbildning till reserv- eller yrkesofficer, eller 3.om det i något annat fall finns synnerliga skäl. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.1.1, anger i vilka fall årsbeloppet får sättas ned. Punkten 1 ändras så att utbildningsbidrag inte längre anges som grund för nedsättning av årsbeloppet. 13.6Förslaget till lag om ändring i diskrimineringslagen (2008:567) 18 § Ett beslut av ett universitet eller en högskola med staten som huvudman får, i fråga om utbildning enligt högskolelagen (1992:1434), överklagas till på den grunden att beslutet strider mot 1.diskrimineringsförbudet i 2 kap. 5 §, om beslutet avser a.tillträde till utbildning, b.tillgodoräknande av utbildning, c.anstånd med studier eller fortsättning av studier efter studieuppehåll,