prop · H40311 · 2016-10-11 00:00:00 — Inför ministerrådsmötet i prioriterade det serbiska OSSE- ordförandeskapet ett brett spektrum av frågor inom den mänskliga dimensionen, bland annat nationella institutioner för mänskliga rättigheter, tortyrprevention och motverkande av intolerans och diskriminering på religiösa grunder. På grund av utebliven konsensus antogs inga beslut inom den mänskliga dimensionen, vilket tydligt avspeglar de politiska och värdegrundsbaserade motsättningar som finns inom organisationen. För det tyska ordförandeskapet 2016 är tolerans och icke-diskriminering, nationella minoriteter och mediefrihet huvudprioriteringar. 4.3.1Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) inrättades 1992 och har i uppdrag att bistå deltagarstaterna med att genomföra sina åtaganden inom den mänskliga dimensionen. Mer specifikt arbetar ODIHR bland annat med att främja förutsättningarna för demokratiska val samt att bistå deltagarstaterna med att bygga upp och stärka demokratiska institutioner. Andra frågor inom ODIHR:s breda mandat är jämställdhet, romers möjligheter att fullt ut åtnjuta sina mänskliga rättigheter, förenings- och mötesfrihet, religionsfrihet, situationen för försvarare av de mänskliga rättigheterna samt skyddet av de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism. Kontoret har cirka 130 anställda och har sitt säte i . Chef för kontoret är från . Valövervakningsmissionerna, som utgör ett av mer synliga verksamhetsområden, samordnas av ODIHR och genomförs i samarbete med parlamentariska församling enligt ett samarbetsavtal . har och , stödda av ett antal deltagande stater i , ifrågasatt ODIHR:s valövervakningsmetodologi och opartiskhet samt menat att ODIHR agerar politiserat. Detta tog sig tydligast uttryck i samband med parlamentsvalet i , då ODIHR såg sig nödgat att ställa in missionen efter försök från azerisk sida att begränsa valövervakningsmissionen. ODIHR bedömde att en trovärdig valövervakning inte kunde genomföras inom de ramar som Skr. 2016/17:11 fastslagits av . och EU har varit tydliga i sitt stöd för ODIHR:s internationellt erkända valövervakningsmetodologi. bidrar till ODIHR:s valverksamhet genom att skicka svenska observatörer till valövervakningsmissionerna. har även bidragit med stöd för utbildning av valobservatörer och sekunderat en expert till institutionen. 4.3.2Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) inrättades 1992 och har sitt säte i . HCNM är främsta konfliktförebyggande instrument, med huvuduppgift att i ett tidigt skede identifiera och motverka etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten eller relationerna mellan deltagande stater. HCNM verkar genom så kallad tyst diplomati, vilket innebär att regeringar i förtroende kan be om hjälp att hantera spända situationer som riskerar att leda till konflikt. Alla deltagande stater har accepterat HCNM:s mandat och därmed dennes rätt att avge rekommendationer i minoritetsrelaterade frågor. Dessa frågor handlar ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjlighet att använda sitt modersmål, utbildning på minoritetsspråk samt möjlighet att delta i och aktivt kunna påverka det politiska, sociala, ekonomiska och kulturella livet i det land där man är bosatt. HCNM är dock ingen ombudsman för minoritetsfrågor, eller inspektör av enskilda brott mot de mänskliga rättigheterna. har HCNM varit aktiv i en rad länder, inklusive i , , , och , och Kosovo. Institutionen har även gett stöd till samarbete om flerspråkig utbildning mellan länderna i . uppmärksammades 20-årsjubileet av antagandet av Haagrekommendationerna för rätten till utbildning för personer som tillhör nationella minoriteter. har särskild uppmärksamhet ägnats åt HCNM:s och ODIHR:s gemensamma rapport om situationen för de mänskliga rättigheterna på , som publicerades och som bekräftar bilden av en allvarligt försämrad situation på den ukrainska halvön efter olagliga annektering. på posten som HCNM löpte finska mandat ut . Efter att ensamt hade blockerat en förlängning av mandatet för henne står institutionen nu utan en högkommissarie. En ny process för att utse en efterträdare har inletts och förväntas avslutas . För har det under processens gång varit viktigt att signalera att en omförhandling av institutionens mandat är helt utesluten. Mediefrihetsrepresentanten () inrättades 1997 och har till uppgift att följa utvecklingen på mediefrihetsområdet i deltagarstaterna samt att 2016/17:11 verka för att principer och åtaganden om yttrande- och mediefrihet följs. I mandatet ingår även att på ett tidigt stadium identifiera och uppmärksamma problem inom dessa områden och hantera dem i samarbete med deltagarstaterna, övriga institutioner och andra relevanta organ. och EU är tydliga i sitt stöd för RFoM:s mandat, som är flexibelt nog att möta såväl existerande som nya hot mot yttrande- och mediefriheten i OSSE-området, inklusive på internet. RFoM uppmärksammar tillkortakommanden i brev och offentliga uttalanden, rapporterar regelbundet till permanenta rådet, gör besök i de deltagande staterna samt sammanställer publikationer och rekommendationer om yttrande- och mediefrihet i OSSE-området. RFoM:s arbete fokuserar särskilt på frågor som rör säkerhet för journalister, pressfrihet och yttrandefrihet på internet. Institutionen består av ett femtontal tjänstemän och har sitt säte i . har RFoM återkommande pekat på den oroande utvecklingen i flera av deltagande stater, i vilka yttrande- och mediefriheten begränsas, inklusive på internet. Vidare har RFoM uppmärksammat flertalet fall av våld mot journalister i , liksom flera fall där journalister har fängslats i strid med åtaganden om yttrande- och mediefrihet. Därtill har RFoM uppmärksammat riskerna med statligt styrd propaganda och bristande mediepluralism. RFoM har även bistått med rådgivning och juridiska analyser till deltagande stater som avser att genomföra reformer inom medielagstiftning. Ytterligare en fråga som RFoM särskilt har uppmärksammat är motverkande av näthat mot kvinnliga journalister, ett arbete som har genomförts med svenskt finansiellt stöd. har även gett finansiellt stöd till RFoM:s flaggskeppsprojekt om nya medier och medborgarjournalistik. har även sekonderat en senior rådgivare till institutionen. Nuvarande RFoM, från Bosnien och , har ett förlängt mandat som löper till . Beslutet om att förlänga hennes mandat fattades trots att hon enligt rådande ordning har suttit maximalt antal år på posten. Detta skedde sedan aktivt hade blockerat samtliga kandidater som hade nominerats till posten som ny RFoM. En ny process för att utse en efterträdare till har inletts. Liksom i frågan om förlängningen av mandatet för HCNM har det varit centralt för att under processens gång signalera att en omförhandling av det mandat som reglerar institutionens verksamhet och oberoende är helt utesluten. 4.3.4 årliga översynskonferens om den mänskliga dimensionen årliga översynskonferens om den mänskliga dimensionen (HDIM) syftar till att granska och diskutera i vilken grad deltagarstaterna uppfyller sina OSSE-åtaganden inom den mänskliga dimensionen. Eftersom åtaganden är politiskt bindande, saknas möjligheter att juridiskt kontrollera efterlevnaden av åtagandena. Det årliga mötet, som samlar både regeringsföreträdare och civilsamhällesrepresentanter från hela regionen, är därför en viktig plattform för öppen diskussion och Skr. 2016/17:11 politiskt ansvarsutkrävande. Liksom var förhandlingarna om agendan för HDIM 2015 svåra, vilket är ett uttryck för de politiska skiljelinjerna inom . Ett antal deltagande stater vill se ett förkortat möte med begränsat deltagande från civilsamhället, medan bland annat och EU vill bevara nuvarande format. Mötet 2015 slog rekord med nästan 1 400 deltagare, inklusive över 750 deltagare från enskilda organisationer, och ett stort antal sidoevenemang. Den ryska aggressionen mot och den tilltagande repressionen i dominerade fortsatt både de formella och de informella diskussionerna, som även kom att fokusera på det skarpa samtalsklimatet mellan och . Under HDIM 2015 deltog i arrangemanget av tre sidoevenemang: ett seminarium om mediefrihet, tolerans och integration med deltagande från tillsammans med och , ett seminarium om historia och historieundervisning som verktyg för att stärka respekten för mänskliga rättigheter, med deltagande av Forum för Levande Historia och den ryska enskilda organisationen samt ett evenemang om bemötande av propaganda och desinformation. fältverksamhet är väl etablerad och utgör ett instrument som ger organisationen ett tydligt mervärde. De 14 fältmissionerna stöder värdländerna i alla tre dimensioner av säkerhet på , i , inklusive , och i . Fältnärvaron omnämns generellt som missioner, oavsett om dessa i mandaten betecknas som kontor, missioner, center eller projektsamordnare. Beslut om missionernas mandat fattas med konsensus och är inte sällan föremål för svåra förhandlingar. För svensk del har det varit viktigt att missionerna kan verka fritt med flexibla mandat, inklusive i kontakter med civilsamhället, och inte minst inom den mänskliga dimensionen. bedriver betydande fältverksamhet på västra , med totalt sex fältmissioner i , Bosnien och , , , och Kosovo. år har fokus kommit att riktas mot valövervakningsfrågor, rustningskontroll och förtroendeskapande arbete, snarare än mot krishanterings- och stabiliseringsinsatser. Arbetet har även varit inriktat på frågor om nationella minoriteter och rättsstatsfrågor, inklusive stöd till Mandaten för de olika missionerna är anpassade till situationen i varje enskilt land och är i huvudsak inriktade på demokrati 2016/17:11 Fältmissionen i Kosovo utgör en del av den internationella civila FN- närvaron och är med drygt 500 anställda största fältmission (om man bortser från den särskilda observatörsmissionen i ). Missionen, som inrättades 1999, har en hög grad av självständighet. I missionens uppgift ingår bland annat att främja demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter samt att stärka respekten för rättsstatsprincipen. etablerade sin fältnärvaro i , , , och . verkar för att främja samarbete mellan länderna i , genom exempelvis projekt om regional samordning och utbildning av personal för gräns- och tullbevakning samt narkotikaspaning. arbetar också med konfliktlösning i södra efter de interetniska våldsamheterna mellan kirgiser och uzbeker . Där fanns också en OSSE-ledd insats med inriktning mot polisreform, Initiative. fältnärvaro i har bland annat bedrivit verksamhet inom gränsövervakning, anti-trafficking, anti-korruption, vapen- och narkotikabekämpning samt främjande av mänskliga rättigheter, jämställdhet och mediefrihet. har uttryckt fortsatta önskemål om att ska etablera fältnärvaro i landet. Detta har dock inte varit möjligt att tillmötesgå eftersom det saknas konsensus för ett sådant beslut bland deltagande stater. mission i inrättades . Missionen har ett brett mandat och arbetar bland annat med rättsliga reformer och för att motverka korruption. närvaro i har avvecklats på begäran och upphörde missionens verksamhet. Missionen i inrättades 1993, med syfte att underlätta arbetet för en politisk lösning av konflikten om utbrytarregionen . Arbetet har varit fortsatt svårt , främst på grund av att den transnistriska sidan har hindrat missionen från att röra sig fritt i utbrytarregionen. Härutöver har missionen bland annat arbetat med att rapportera om utvecklingen på mediefrihetsområdet i , bistå med expertis i frågor om människohandel och med att stödja ansträngningar med att reformera rättssystemet. närvaro i etablerades 1994 och består av ett kontor för projektsamordning. Kontorets övergripande uppdrag har varit att stödja arbete med demokratisk utveckling och rättsstatlighet samt främjande av mänskliga rättigheter. Fokus har riktats mot att stödja nationell dialog, Skr. 2016/17:11 koordinera och sammanföra olika aktörer som jobbar med minröjning i östra och bistå med utrustning och expertis. 6 De utdragna konflikterna Konflikten om regionen som ligger i , men till övervägande del befolkas av armenier, har pågått . utbröt stridigheter längs stilleståndslinjen. Dessa betecknas som de mest allvarliga sedan vapenvilan slöts 1994. av upptrappat våld slöts ett muntligt avtal om att återgå till vapenvilan. De uppblossande stridigheterna följde på en period av ökade väpnade incidenter med dödlig utgång längs stilleståndslinjen . verkar för en förhandlingslösning genom den så kallade Minskgruppen, som består av ett dussintal länder, däribland . Gruppens samordförande, , och , fungerar i praktiken som medlare. OSSE-ordförandeskapet har även en personlig representant för konflikten med kontor i . I uppdraget ingår bland annat att övervaka vapenvilan samt skapa förtroende mellan parterna genom att upprätthålla kontakter med politiska och militära ledare. Kärnfrågorna som behöver lösas rör främst framtida status, säkerhetsgarantier för områdets armeniska befolkning, tillbakadragande av armenska trupper från azeriskt territorium samt situationen för flyktingar och internflyktingar. möttes ländernas presidenter i . Presidenterna möttes även i och i med anledning av det allt mer spända läget efter striderna . har verkat för att EU mer aktivt ska stödja Minskgruppen i dess uppdrag att medla i konflikten. Efter kriget mellan och diskuterades olika aspekter av konflikten intensivt inom . Trots ansträngningar kunde ingen överenskommelse nås om en förlängning av mandatet för OSSE-missionen i och missionen stängdes . Oenigheten i förhandlingarna gällde främst närvaro och rörelsefrihet över hela territorium, inklusive utbrytarregionerna och . motsatte sig tillträde till utbrytarregionerna utan ett faktiskt erkännande från deltagande stater. Detta kunde inte accepteras av övriga 2016/17:11 deltagande stater, som underströk respekten för suveränitet och territoriella integritet. suspenderade 2009 möjlighet att genomföra verifikationsbesök inom ramen för Wiendokumentet, och suspenderade relationerna med inom fördraget om observationsflygningar. Inom ramen för de så kallade Genèvesamtalen bidrar genom sitt samordförandeskap med FN och EU till fortsatta samtal om konflikten. Trots regelbundna möten har man inte kommit närmare en lösning på konflikten. har vidtagit flera destabiliserande åtgärder, inte minst genom olika avtal med utbrytarrepublikerna där relationen parterna emellan har fördjupats, vilket från georgisk sida har tolkats som steg mot annektering. Både det serbiska OSSE-ordförandeskapet och det efterföljande tyska OSSE-ordförandeskapet har åter velat lyfta frågan om OSSE-närvaro i , men det har inte varit möjligt att komma vidare när det gäller möjligheten för aktörer att röra sig fritt över hela territorium. deltar lokalt i i en informell vängrupp för bestående av ett antal deltagande stater. Inom ramen för denna grupp deltog i en resa till där samtal hölls med den samlade politiska ledningen och med oppositionen. Besök genomfördes även vid den administrativa gränslinjen till . Förhandlingarna för en fredlig lösning avseende den moldaviska utbrytarregionen genomförs i det så kallade 5+2-formatet, som inkluderar representanter för , , , , , EU och . ägde dock endast informella förhandlingar rum på grund av Transnistriens vägran att delta i det formella formatet. återupptogs formella förhandlingar. Med en ny regering i och byte på ledarskapsposten i Transnistrien väcktes förhoppningar om nya möjligheter till framsteg i förhandlingsprocessen. hölls förhandlingsrundor i 5+2-formatet regelbundet, med fokus på förtroendeskapande åtgärder, dock utan att leda till betydelsefulla resultat. Planerade förhandlingar ställdes in , då parlamentsval ägde rum i . har inga formella förhandlingar ägt rum, trots försök. Informella möten mellan chefsförhandlarna i och Transnistrien har genomförts , och hölls även ett formellt möte inom ramen för 5+2 formatet i . arbetar genom fältmissionen i för en fredlig lösning på konflikten. Vid ministerrådsmötet i enades deltagarstater om ett kortare uttalande om 5+2-processen. Den svenska obligatoriska medlemsavgiften till uppgick till 2015 och 2016. Utöver den svenska andelen av den ordinarie OSSE-budgeten har även bidragit genom att ställa personal till förfogande. Under och (under hela eller delar av perioden) har sammanlagt 59 svenska personer arbetat i institutioner, fältmissioner och sekretariat. 39 av dessa har deltagit i särskilda observatörsmission i . Därtill deltog med svenska observatörer i ODIHR:s valövervakningsmissioner i . deltog sammanlagt 82 observatörer vid valobservationer i , , , , , , . deltog sammanlagt åtta svenska observatörer vid valobservationer i , och . har även sekonderat en svensk statistiker till flera av valobservationsmissionerna. Under och bidrog även finansiellt till extrabudgetära projektverksamhet, inklusive inom ramen för den verksamhet som bedrivs av (Sida). har även givit stöd till civilsamhällesorganisationerna International Partnership for Human Rights/Civic Solidarity Platform och i syfte att öka det civila samhällets möjligheter att delta i arbete. Svensk personal ställd till förfogande och har och , hela eller delar av perioden, ställt personer med följande uppgifter till förfogande (inkluderar inte kontrakterade svenskar) vid fältmissioner och institutioner: Polisrådgivare (3 st) Observatörer (39 st) Utvärdering och intern granskning Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , M , , , Hellmark , Ygeman, A , , Bah Kuhnke, Strandhäll, , , Regeringen beslutar skrivelse Verksamheten inom () och