prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — kan förslaget i viss mån försämra konkurrensen och minska intäkterna för företag som tillhandahåller reparation och underhåll av vitvaror enbart i verkstad och företag som säljer nya vitvaror i förhållande till företag som tillhandahåller reparation och underhåll av vitvaror i bostaden. är det i många fall relativt billigt och enkelt att köpa nytt jämfört med att reparera vitvaror som har gått sönder. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 tar dock mindre råvaror och energi i anspråk och ger lägre utsläpp än produktion av nya varor och dessutom minskar det mängden avfall. Med en skattereduktion som reducerar arbetskost- naderna för reparationer och underhåll av vitvaror ökar incitamenten att reparera och underhålla i stället för att köpa nytt. Detta bedöms leda till att fler väljer att använda sina vitvaror , vilket i sin tur leder till en förbättrad resurshushållning och till att miljöbelastningen från produktion av motsvarande mängd nya vitvaror minskar. Flera remissinstanser, däribland , och Avfall , har påpekat att det, framför allt för vitvaror som drar mycket energi såsom kyl och frys, ur ett livscykel- perspektiv inte är självklart att det är bättre för miljön att fler väljer att använda sina vitvaror . Detta för att den tekniska utvecklingen i energieffektivitets- hänseende har gått mycket fort . I en rapport på uppdrag av Naturskyddsföreningen62 analyserades när det är optimalt ur ett miljöperspektiv att byta ut kyl och frys. Slutsatsen var att kylskåpsmodeller äldre än 2005 och frysskåpsmodeller äldre än 2007 av miljöskäl borde bytas ut mot de effektivaste modellerna på marknaden. Utöver detta har några remissinstanser belyst risken för att skadliga ämnen kan få ökad livslängd om fler väljer att reparera vitvaror i större utsträckning. Kemikalieinspektionen påpekar att det i så fall ställer ökade krav i avfallsledet när varorna ska tas omhand för återvinning eller slutligt omhändertagande. Precis som remissinstanserna anför är det inte i samtliga fall bättre att reparera än att köpa en ny vara. En vara kan vara så pass gammal att det är uppenbart att dess konstruktion ger upphov till betydligt mer påverkan på miljö och hälsa än nyare produkter även om varan repareras. Bedömningen är dock att vitvaror byts ut även om miljönyttan av att reparera dem är större. En skattereduktion för reparation och underhåll av vitvaror kan minska förekomsten av dessa fall samt öka medvetenheten om effekter på miljö och klimat av att reparera i stället för att köpa nytt. Normalt sett torde dessutom inte 62 Undersökning miljöbelastning kyl och frys, Miljögiraff 2013. reparation av tekniskt påtagligt föråldrade vitvaror framstå som ekonomiskt attraktivt ens med den föreslagna skattereduktionen. Förslaget bedöms vidare kunna leda till att konsumenterna i högre utsträckning väljer att köpa produkter av högre kvalitet med större reparations- möjligheter, vilket ytterligare kan bidra till minskad miljöbelastning. Effekter för sysselsättning och antalet arbetade timmar Införande av en skattereduktion för reparation och underhåll av vitvaror förväntas öka efterfrågan på arbetskraft i branschen och därmed sysselsättningen på kort sikt. Då förslaget bedöms öka efterfrågan på arbetskraft med en relativt god anknytning till arbets- marknaden förväntas dock effekten på den varaktiga sysselsättningen i ekonomin i sin helhet vara liten. Denna bedömning delas av , , och marknads- och utbildningspolitisk utvärdering. Elektriska Hushållsapparater Leverantörer (EHL) anför att större kunskap krävs för att reparera vitvaror och att det har lett till att antalet verkstäder har minskat. EHL påpekar att branschen tidigare genomfört KY-utbildningar, men att de lades ned då KY- myndigheten ansåg att det inte fanns behov av fler tekniker. Arbetsförmedlingen anser dock att efter språkundervisning kan denna typ av åtgärd vara en väg in på arbetsmarknaden för nyanlända med lämplig bakgrund och därmed stödja en grupp med svag anknytning till arbets- marknaden. Förslaget bedöms inte påverka antalet arbetade timmar bland köparna i någon större utsträckning. Detta för att många av tjänsterna som omfattas i många fall sannolikt inte skulle utförts av köparen själv utan en skattereduktion samt för att tjänsterna generellt sett inte är sådana som utförs återkommande . Vad gäller fördelningseffekter är det inte möjligt att studera vilka som köper reparations- och underhållstjänster för vitvaror då data på den detaljnivån saknas. För att erhålla en skatte- reduktion krävs dock att det finns skatt att reducera vilket innebär att det för personer med låga inkomster generellt sett är svårare att ta del av en skattereduktion. Vad gäller användandet av husavdraget visar statistik från att För ROT-avdraget var samma andel . Andelen användare i olika inkomstgrupper ökar dock med inkomsten. För RUT-avdraget var andelen för dem med årsinkomster mellan och . För ROT- avdraget var samma andelar respektive . Även om reparation och underhåll av vitvaror tillhör en annan kategori av tjänster kan ovanstående indikera att en skattereduktion för dessa tjänster eventuellt kan ha negativa fördelningseffekter sett till disponibel inkomst. LO påpekar att ett RUT-avdrag för reparation av vitvaror skulle få negativa fördelningseffekter genom att det nästan bara kan utnyttjas av ägare till småhus och bostadsrätter. Ansvaret för att reparera vitvaror i hyreslägenheter är hyresvärdens. Då andelen som äger sin bostad ökar med inkomsten är det möjligt att förslaget därmed kan få negativa effekter för fördelningen. Det är inte möjligt att studera könsfördelningen för sysselsättning och företagande i exakt den bransch som utför reparations- och underhålls- tjänster för vitvaror då data på den detaljnivån saknas. Inom näringsgrenen reparation och service avseende hushållsapparater samt utrustning för hem och trädgård är dock män överrepresenterade som ägare av företag samt som andel av de sysselsatta.63 Enligt SCB:s tidsanvändningsundersökning /11 lägger män mer tid på reparationer och underhåll i hemmet än kvinnor.64 Eventuella förändringar av det obetalda hemarbetet för- väntas därför främst uppkomma bland män. Vad gäller köparna av tjänsten är det med tillgänglig statistik svårt att uppskatta hur stor andel kvinnor respektive män som köper denna tjänst. 63 Källa: databaser . Egna beräkningar utifrån SNI2007-kod 95.220. 64 – En undersökning om svenska folkets tidsanvändning /11, Levnadsförhållanden rapport 123, . P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Sammanfattningsvis förväntas utvidgningen av RUT-avdraget gynna män vad gäller syssel- sättning och företagande. I den mån reparationer utförda av företag ersätter hemarbete till följd av utvidgningen minskar mäns obetalda hemarbete med dessa reparationer. antog riktlinjer för skattepolitiken (prop. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254). Av riktlinjerna framgår att en viktig princip för skattepolitiken är att regelverket ska vara förenligt med . Förslaget bedöms vara förenligt med det EU-rättsliga regelverket. Införande av en skattereduktion för reparation och underhåll av vitvaror i bostaden kommer att medföra en ökad administration för . kommer att få ett ökat antal begäran om utbetalning från de som utför tjänsterna och fler personer kommer att begära skattereduktion i sin självdeklaration. Därutöver tillkommer vissa engångskostnader för information och för att anpassa system- stödet. Förslaget medför således en viss kostnadsökning för . Tillkommande utgifter för ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Antalet mål i de allmänna förvaltnings- domstolarna rörande RUT-avdrag har varit relativt begränsat. En komplettering med reparation och underhåll av vitvaror bedöms inte påverka måltillströmningen hos domstolarna nämnvärt. Förslaget bedöms sammantaget inte påverka de allmänna förvaltningsdomstolarna annat än marginellt. Eventuella kostnads- ökningar får därför behandlas inom befintliga ramar. 6.5Avdrag för resor till och från arbetet 6.5.1Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Höjd beloppsgräns vid avdrag för resor till och från arbetet tagits fram. Den innehåller förslag om höjd beloppsgräns för avdrag för resor. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 8, avsnitt 1. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Promemorians lagförslag finns i bilaga 8, avsnitt 2. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 8, avsnitt 3. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2016/02228/S1). I detta avsnitt behandlas promemorians förslag. Förslaget om höjd beloppsgräns för avdrag för resor är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande. lokaltrafikbolag, har ökat så pass mycket att det ger stöd för att höja beloppsgränsen. i (LO) avstyrker förslaget och anser att det högre priset på SL:s månadskort inte är något skäl till att höja beloppsgränsen eftersom ett månadskort på SL, räknad , även efter höjningen hamnar under den nuvarande beloppsgränsen. En höjning av beloppsgränsen till innebär en höjning . Transportkostnader i konsument- prisindex har bara ökat . Ökade transportkostnader är således inte heller något skäl till att höja beloppsgränsen. LO anför vidare att motivet för att höja beloppsgränsen främst synes vara att öka skatteintäkterna. 6.5.2Höjd beloppsgräns för avdrag för instanserna har yttrande inkommit från Svensk resor till och från arbetet Regeringens förslag: Beloppsgränsen över vilken utgifter för inställelseresor samt för resor mellan bostaden och arbets- respektive utbildningsplatsen får dras av höjs från till . Den nya beloppsgränsen gäller fr.o.m. och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. tillstyrker förslaget men anser att en höjning av beloppsgränsen till hade varit bättre. Detta då antalet möjliga avdrag avseende arbetsresor skulle minska vilket skulle innebära förenkling av hanteringen och att resurser därmed skulle kunna frigöras för att användas till andra ändamål. Därtill skulle det även innebära en förenkling för skattebetalarna. tillstyrker förslaget och anför att det bedöms vara av administrativ karaktär och inte påverka valet av färdsätt. Trafikanalys har inget att invända mot förslaget men påpekar att det vore angeläget att göra en mer genomgripande översyn av bestämmelserna för reseavdrag. () anser inte att utredningen visar att reseutgifterna i lokaltrafik, eller hos övriga Kollektivtrafik som ställer sig helt avvisande till att höja beloppsgränsen och gör bl.a. gällande att regeringen bör tillsätta en utredning som syftar till att göra reseavdraget avståndsberoende och färdmedelsneutralt. Skälen för regeringens förslag: Avdrag för skäliga utgifter för resor mellan bostaden och arbets- respektive utbildningsplatsen (arbets- resor) ska göras om arbets- och utbildnings- platsen ligger på ett sådant avstånd från den skattskyldiges bostad att denne behöver använda något transportmedel. Avdrag för utgifter för särskilda resor i samband med att den skatt- skyldige börjar eller slutar en tjänst (inställelse- resor) ska dras av om resorna företagits mellan två platser inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet. Rätten till avdrag för utgifter för arbets- och inställelseresor är begränsad på så sätt att avdrag endast får göras till den del utgifterna sammanlagt överstiger . Motivet för beloppsgränsen är att utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen i inte obetydlig grad kan hänföras till privata levnadskostnader, vilka inte bör få dras av vid beskattningen. Beloppsgränsen innebär dess- utom stora förenklings- och administrativa vinster. MRF och LO anför att ökade transport- kostnader inte är skäl för att höja belopps- gränsen. Regeringen konstaterar att belopps- gränsen inte är indexerad. Det innebär att den med jämna mellanrum behöver justeras för att inte urholkas. Beloppsgränsen höjdes senast fr.o.m. (prop. 2011/12:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. Någon justering av beloppsgränsen har således inte skett på som reseutgifterna i kommer att stiga för dem som reser med lokaltrafik. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med vad som föreslogs i promemorian, att beloppsgränsen bör höjas till . De synpunkter som Trafikanalys och Svensk Kollektivtrafik framför om behovet av en översyn av bestämmelserna om avdrag för resor till och från arbetet faller utanför ramen för detta lagstiftningsärende. Förslaget föreslås träda i kraft och tillämpas första gången för beskatt- ningsår som börjar efter . Förslaget föranleder en ändring i 12 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229), se avsnitt 3.12. Förslaget att höja beloppsgränsen över vilken utgifter för inställelse- resor samt för resor mellan bostaden och arbets- och utbildningsplatsen får dras av beräknas leda till ökade skatteintäkter för kommuner och landsting samt för staten då det leder till en ökning av den beskattningsbara förvärvs- inkomsten. En höjd beloppsgräns beräknas öka skatteintäkterna med , varav avser kommuner och landsting, . Effekter för myndigheter och företag Förslagen bedöms inte medföra några ökade kostnader eller ökad arbetsbörda för vare sig eller de allmänna förvaltnings- domstolarna. Förslagen bedöms inte heller medföra några konsekvenser för företagen. En höjning av beloppsgränsen medför att kost- naden för vissa arbetsresor ökar. Detta kan leda till att rörligheten på arbetsmarknaden minskar vilket i sin tur kan påverka sysselsättningen negativt. Storleken på den föreslagna höjningen är emellertid begränsad och bedöms därför få inga eller endast marginella effekter på syssel- sättningen. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 gjorde ca 902 000 personer avdrag för resor till och från arbetet. En höjning av beloppsgränsen innebär att kostnaden för resor till och från arbetet ökar för de som skulle fått reseavdrag vid oförändrad belopps- gräns. Kostnadsökningen blir högst multiplicerat med den för den enskilde aktuella marginalskatten. En höjning av beloppsgränsen innebär vidare att antalet som når upp till gränsen och därmed kan ges avdrag minskar något. Förslaget bedöms inte få några konsekvenser för miljön. Val av färdsätt påverkas av flera olika faktorer varav kostnaden är en. Den föreslagna höjningen av beloppsgränsen gäller både för resor med kollektivtrafik och med bil. För de som gör avdrag för resor får därför höj- ningen ingen betydande förändring i relativpriset mellan färdsätten. Höjningen av beloppsgränsen bedöms således inte påverka valet av färdsätt. Vid en utebliven höjning av beloppsgränsen kommer prisökningar på resor med kollektiv- trafik att innebära att fler personer kommer att hamna över beloppsgränsen. För dessa personer skulle möjligheten till reseavdrag sänka kost- naderna för arbetsresor med kollektivtrafik. Om hela den, i detta fall, uteblivna höjningen av beloppsgränsen utnyttjas motsvarar detta en sänkning av årskostnaden med aktuell marginal- skatt multiplicerad med . Även om detta leder till en förändring av relativpriset, bedöms denna inte vara tillräckligt stor för att påverka valet av färdsätt i någon större utsträck- ning. En höjning av beloppsgränsen från till bedöms i genomsnitt påverka samtliga inkomstgrupper negativt vad gäller ekvivalerad disponibel inkomst, som är ett mått på ekonomisk standard (se diagram 6.3). Ju högre ekonomisk standard desto större är den procentuella effekten, med undantag för inkomstgrupp 10. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Diagram 6.3 Procentuell förändring av ekvivalerad disponibel inkomst (ekonomisk standard) 2017 till följd av höjd beloppsgräns, över inkomstgrupper -0,005 -0,010 -0,015 -0,020 -0,025 Källor: och egna beräkningar. Färre kvinnor än män gör avdrag för resor till och från arbetet. gjorde ca 394 000 kvinnor och ca 508 000 män avdrag för resor till och från arbetet. Detta innebär att fler män än kvinnor påverkas av förslaget. Förslaget bedöms emellertid påverka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män endast marginellt, då storleken på höjningen är begränsad. Mäns genomsnittliga disponibla inkomst bedöms påverkas något mer negativt än kvinnors (se diagram 6.4). Diagram 6.4 Procentuell förändring av individuell disponibel inkomst 2017 till följd av höjd beloppsgräns efter kön och ålder -0,005 -0,010 -0,015 -0,020 -0,025 -0,030 Källor: och egna beräkningar. Skatt på arbetsinkomster – socialavgifter m.m. 6.6Växa-stöd för den först anställda – sänkta arbetsgivaravgifter för enskilda näringsidkare (tillfälligt 2017–2021) 6.6.1Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Växa-stöd för den först anställda – sänkta arbetsgivaravgifter för enskilda näringsidkare tagits fram. Den innehåller förslag om nedsatta arbetsgivaravgifter för enmansföretag som anställer en första person. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 9, avsnitt 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 9, avsnitt 2. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 9, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2016/01152/S1). I detta avsnitt behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 9, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9, avsnitt 5. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentaren till förslaget till lag om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag – 2021, avsnitt 6.31. infördes en tillfällig nedsättning av arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt för enmansföretag som anställer en person (prop. 2005/06:164, bet. 2005/06:SfU11, rskr. 2005/06:228). Reglerna skulle gälla t.o.m. . avsågs enskilda näringsidkare och handelsbolag med högst två delägare som inte haft någon anställd efter . Vidare avsågs med enmansföretag aktiebolag som haft högst en anställd under förutsättning att denna anställde också var delägare, eller närstående till en delägare, i bolaget. Nedsättningen innebar i huvudsak att enmansföretag under vissa förhållanden och endast behövde betala ålderspensionsavgiften på på ersättning till den första person som anställdes i företaget utöver företagaren. Nedsättningen gällde till den del ersättningen till den nyan- ställde inte översteg . Lagstiftningen föregicks av att dåvarande Verket för näringslivsutveckling () och avlämnade rapporten Den första anställningen – hinder och möjligheter för soloföretag att anställa en första person (R 2005:01). Av rapporten fram- gick bl.a. att det fanns få enmansföretag i som hade erfarenhet av att ha haft någon anställd. av företagen utan anställda i hade tidigare haft anställd personal. Nuteks undersökning visade emellertid att de företag som redan hade någon anställd var mer benägna att anställa ytterligare personer. Detta indikerade att när väl tröskeln att anställa den första personen var övervunnen så ökade benägenheten för företagen att anställa ytter- ligare personer . Om enmansföretag anställer en första person kan det därför vara det första steget in i en positiv spiral där antalet anställda successivt ökar i takt med att verksam- heten utvecklas. Den tillfälliga nedsättningen slopades av den förra regeringen vid utgången av 2006 (prop. 2006/07:1, bet. 2006/07:FiU1, rskr. 2006/07:9). 6.6.3.1 Socialavgifter och allmän löneavgift Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivar- avgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter betalas i första hand av arbetsgivare medan egen- avgifter normalt betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksamhet, dvs. enskilda näringsidkare och fysiska personer som är del- ägare i handelsbolag. Regler om socialavgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980). Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, ytterligare en avgift betalas av arbetsgivare och enskilda näringsidkare. Den allmänna löneavgiften inför- des ursprungligen för att finansiera EU-inträdet men används nu i första hand i allmänt budget- P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Den allmänna löneavgiften debiteras i samband med, och på samma underlag som, socialavgifterna. Författnings- tekniskt ingår den allmänna löneavgiften varken i arbetsgivaravgifterna eller i egenavgifterna men eftersom den inte särskiljs i debiteringsför- farandet brukar den i dagligt tal ingå i begreppet socialavgifter. För fördelar sig avgifterna enligt tabell 6.2. Tabell 6.2 Avgiftsnivåer 2016 6.6.3.2 Särskild löneskatt på förvärvsinkomst Enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster ska särskild löneskatt betalas för vissa förvärvsinkomster. Skatten skulle i sin ursprungliga utformning tas ut på alla inkomster som inte grundar rätt till socialförsäk- ringsförmåner. Skattesatsen var beräknad så att den skulle motsvara skatteinslaget i socialavgift- erna, dvs. svara mot den del av socialavgifterna som inte ger rätt till någon motsvarande social- försäkringsförmån. För personer som vid årets ingång fyllt och som omfattas av det reformerade ålders- pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, gäller enligt socialavgiftslagen (2000:980) att bara ålderspensionsavgiften och inte övriga socialavgifter ska betalas på lön och andra avgiftspliktiga inkomster. Av denna anledning gällde att särskild löneskatt skulle betalas på lön och annan ersättning för arbete till dessa personer. Med hänsyn till att ålders- pensionsavgift betalades togs dock särskild löneskatt ut i stället för enligt huvudregeln. För personer som är födda eller tidigare – som därmed inte omfattas av det reformerade ålderspensions- P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 systemet och för vilka inga socialavgifter ska betalas – togs särskild löneskatt ut . slopades den särskilda löneskatten för personer som vid årets ingång fyllt och är födda eller senare och 2008 slopades den särskilda löneskatten även för personer födda och tidigare. ska särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster åter betalas på ersätt- ning som ges ut till anställda som vid årets ingång har fyllt , dock med en lägre skatte- sats . För dessa personer tas särskild löneskatt ut på löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar. Av för- enklingsskäl är skattesatsen lika för personer som vid årets ingång har fyllt , dvs. oavsett om de omfattas av det reformerade pensions- systemet eller inte. 6.6.3.3 Finansiering av trygghetssystem Socialavgifterna är i principiellt hänseende för- säkringsavgifter men det faktiska försäkrings- inslaget varierar mellan försäkringsslagen och för flertalet försäkringar saknas en direkt koppling mellan avgiften och förmånen. för att finansiera inkomstpensionen. Resterande betalas in till systemet för premiepension där avgiftsintäkterna fonderas individuellt för varje försäkrad. Arbetsgivarens respektive den egenavgiftsskyldiges del av avgiftsinbetalningen sker i form av ålders- pensionsavgift om av avgifts- underlaget enligt socialavgiftslagen. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet är ett fristående försäkringssystem vid sidan av statens budget. Utgående inkomst- och tilläggs- pensioner i fördelningssystemet ska löpande finansieras av inbetalade avgifter samt tillgång- arna i AP-fonderna. Det är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där eventuella anpassningar sker på förmånssidan – inte genom en förändrad avgiftssats. Premiepensionen är ett fullfonderat system. Ingen skattefinansiering ska således ske utan systemet är helt slutet i detta avseende. En grundläggande princip bakom pensionssystemet är att varje intjänad pensions- rättighet ska motsvaras av en beslutad och inbetald avgift av en mot rättigheten svarande storlek. Om detta villkor bryts kan inte systemet garantera sin långsiktiga hållbarhet finansiellt.