prop · H4031d10 · 2016-09-20 00:00:00 — Båda ovan nämnda betänkanden är viktiga underlag för att vården bl.a. ska bli mer samordnad och bättre kunna tillgodose patientens behov. Dessa betänkanden bereds inom . Jämlik och jämställd hälso- och sjukvård Jämlik hälso- och sjukvård innebär att alla ska erbjudas vård, på lika villkor och med gott be- mötande, oavsett kön, könsidentitet, köns- uttryck, sexuell läggning, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- nedsättning, ålder, bostadsort, utbildning eller ekonomi. Regeringen arbetar löpande för att minska ojämlikheter mellan könen på områden där sådana har visat sig finnas. Insatser för att minska sådana skillnader kan riktas antingen mot kvinnor eller män, beroende på problematik. Genom Öppna jämförelser får huvudmän, professioner och patienter insyn i och möjlighet att jämföra kvaliteten inom hälso- och sjuk- vården och identifiera områden där skillnader finns. Regeringen stöder arbetet med Öppna jämförelser på olika sätt. har i uppdrag att utveckla, publicera och sprida Öppna jämförelser inom hälso- och sjukvårds- området, bl.a. med fokus på jämlikhet i vården. Olika rapporter från bl.a. visar att det fortfarande finns oskäliga skillnader inom hälso- och sjukvården. Exempelvis är de regio- nala skillnaderna fortfarande stora när det gäller diagnostik och tillgång till rekommenderade behandlingar. Även patientens utbildningsnivå påverkar sannolikheten att överleva olika diagno- ser. Dessutom visar att tillgäng- ligheten till vård och insatser inom vården måste utvecklas för att bättre möta behoven hos perso- ner med funktionsnedsättningar. Skillnader mellan kvinnor och män I Öppna jämförelser konstateras att resultaten generellt har förbättrats för flertalet indikatorer. Dock kvarstår skillnader mellan olika landsting. Det finns fortfarande skillnader mellan kvinnor och män inom hälso- och sjuk- vården. När det gäller personer med kroniska sjukdomar som är i störst behov av vård upp- lever kvinnor att de har lägre tillgång till den vård de behöver och har lägre förtroende för vården än män. Män med kronisk sjukdom får också i 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 högre utsträckning undvikbar slutenvård än kvinnor. Se diagram 4.7 nedan. Måttet undvikbar slutenvård bygger på antagandet att ett väl fun- gerande omhändertagande inom den öppna vår- den för ett antal utvalda sjukdomstillstånd kan förhindra att patienterna behöver vårdas på sjuk- hus. Män vårdas i högre utsträckning än kvinnor inom slutenvården för dessa diagnoser. En orsak kan vara att det är vanligare att män drabbas av sjukdomar som omfattas av måttet. Undvikbar slutenvård är även vanligare bland kvinnor och män med lägre utbildning. Diagram 4.7 Antal personer med undvikbara slutenvårdstillfällen, efter utbildningsnivå, 2004–2014 Antal personer per 100 000 invånare Anm: Åldersgrupperna . Källa: (och ). Hjärt- och kärlsjukdomar är den vanligaste orsa- ken till död och en av de vanligaste orsakerna till funktionsnedsättning i . Risken för sjuk- domen kan påverkas via riskfaktorer såsom rök- ning. En minskad dödlighet och minskade skill- nader mellan landstingen, har skett . Skillnaderna mellan kvinnor och män har också minskat men män har fortfarande en betydligt högre dödlighet än kvinnor i kärlkramp och hjärtinfarkt. Diagram 4.8–4.11 visar dödlig- het efter sjukhusvårdad hjärt- infarkt respektive förstagångsstroke. Dessa mått är avsedda att mäta kvaliteten i hela vårdkedjan, från den förebyggande verksamheten till ambu- lansverksamheten, det akuta omhändertagandet och den efterföljande vården. Dödligheten efter hjärtinfarkt och stroke har minskat för kvinnor och män de senaste 10–20 åren. Skillnaderna mellan könen är små. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.8 Andel döda efter sjukhusvårdad hjärtinfarkt, efter utbildningsnivå kvinnor, 2004–2014 Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (, och Utbildnings- registret). Diagram 4.9 Andel döda efter sjukhusvårdad hjärtinfarkt, efter utbildningsnivå män, 2004–2014 Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (, och Utbildnings- registret). Diagram 4.10 Andel döda efter sjukhusvårdad förstagångsstroke, efter utbildningsnivå män, 2004–2014 Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (, och Utbildnings- registret). Diagram 4.11 Andel döda efter sjukhusvårdad förstagångsstroke, efter utbildningsnivå kvinnor, 2004–2014 Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (, och Utbildnings- registret). Minskningen av den sjukvårdsrelaterade åtgärd- bara dödligheten har planat ut, se diagram 4.12. Måttet består av dödlighet i diagnoser som valts ut därför att de bedömts vara möjliga att påverka genom tidig upptäckt och medicinska insatser. I måttet ingår dödsfall orsakade av t.ex. stroke, diabetes och cancer i livmoderhals. I riket avlider 39 personer per 100 000 invånare i de diagnoser som ingår i indikatorn. Det är även fortsatt stora skillnader mellan kvinnor och män när det gäller sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet, där död- ligheten bland män är högre i de diagnoser som ingår i måttet. Utbildningsnivån har ett samband med utfallet. Kvinnor och män med lägre utbild- ning har högre dödlighet i vissa sjukdomar än kvinnor och män med gymnasial och efter- gymnasial utbildning. Diagram 4.12 Sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet, efter utbildningsnivå, 2004–2014 Antal döda per 100 000 invånare Anm: åldersgrupperna . Källa: (och ). Regionala skillnader finns och utbildningsnivån har ett samband med utfallet av vården visar i sin rapport om Öppna jämförelser för kvinnors hälso- och sjukvård 2015 att det inom den vård som särskilt riktas till kvinnor, bl.a. graviditets- och förlossningsvård, finns tydliga skillnader både kopplat till regionala variationer och till kvinnans utbildningsnivå. I de allra flesta fall uppvisar hälso- och sjukvården ett sämre resultat för kvinnor med kort utbildning jämfört med kvinnor med längre utbildning. I några fall finns skillnader även när vården jäm- förs i relation till kvinnors etniska bakgrund. Inom området gynekologisk vård visar resul- taten att det fortfarande finns skillnader mellan olika landsting. Exempelvis är skillnaderna mellan olika landsting påtagliga när det gäller användandet av eftersträvansvärd s.k. mini- malinvasiv teknik i samband med operationer av äggstockar och äggledare samt borttagande av livmoder. Tekniken medför bl.a. kortare vård- tider och snabbare återhämtning för patienten. När det gäller cancersjukvården visar resultaten att den relativa femårsöverlevnaden vid såväl äggstockscancer som bröstcancer fortsätter att öka. Kvinnor med högre utbildning har en högre femårsöverlevnad jämfört med kvinnor med lägre utbildning. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tillgängligheten till vården varierar En god tillgänglighet till hälso- och sjukvården är en förutsättning för patienternas tillfreds- ställelse. Tillgängligheten varierar dock både inom olika sjukdomsområden och mellan olika landsting. Många landsting och verksamheter inom pri- märvården och den specialiserade vården lever upp till den nationella vårdgarantin, men det finns fortsatt variationer mellan landstingen. Vårdgarantin anger hur länge en patient som längst ska behöva vänta för att komma i kontakt med vården och få den vård som behövs. Det ska bl.a. inte dröja att få träffa en läkare i primärvården eller för att få besöka den specialiserade vården. Inom primär- vården besvarades av telefonsamtalen och av såväl de kvinnliga som manliga patienterna fick komma på ett läkarbesök . Diagram 4.13 Andel som instämmer helt eller delvis i att väntetider till besök på vårdcentral är rimliga, 2010–2015 Källa: Kommuner och Landsting (Vårdbarometern). Andelen patienter som fick komma på ett första- besök i specialiserad vård var för både kvinnor och män. av patienterna fick behandling eller åtgärd i specialiserad vård (78 pro- cent av männen och av kvinnorna) (se diagram 4.14). Dessa tidsperioder omfattas av vårdgarantin. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.14 Andel patienter som får behandling eller åtgärd i specialiserad vård Källa: Kommuner och Landsting, Väntetidsdatabasen. Den genomsnittliga totala vistelsetiden vid samt- liga akutmottagningar var och . Medianväntetiden för män är genom- gående kortare än för kvinnor. Sedan den första mätningen 2010 har vistelsetiden ökat . Mätningarna visar på stora skillnader i väntetider mellan olika sjukhus. Andelen som instämmer helt eller delvis i att väntetider till besök på vårdcentral är rimlig har sjunkit något . I diagram 4.13 visas utvecklingen fördelat på kön. Skillnaderna mellan könen är små. träffade regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) en överens- kommelse om förbättrad tillgänglighet och sam- ordning för en mer patientcentrerad vård. Över- enskommelsen syftade till att stärka förutsätt- ningarna för en god och jämlik hälso- och sjuk- vård. I enlighet med överenskommelsen tog samtliga landsting fram handlingsplaner där de identifierade insatser som de genomförde för att utveckla tillgängligheten utifrån patienternas behov av vård. Förändringar har genomförts eller kommer att genomföras som avser hälso- och sjukvårdens organisation, t.ex. förändringar i vårdutbud, förbättrad samverkan och kompetensväxling. Andra förändringar avser införande av produktions- och kapacitets- planering samt ökad användning av förbättrings- arbete. De senaste årens uppföljningar av cancer- vårdens tillgänglighet har visat att väntetiderna är långa och att de regionala skillnaderna är stora. Ett arbete med att införa standardiserade vård- förlopp i syfte att korta väntetiderna har därför påbörjats inom cancervården (se mer under avsnitt Standardiserade vårdförlopp för kortare väntetider). Uppföljningen av tillgängligheten vidareutvecklas har uppföljningen av tillgänglig- heten förbättrats men det finns fortsatt behov av vidareutveckling. fick i uppdrag att utveckla den nationella upp- följningen av hälso- och sjukvårdens tillgänglig- het. I uppdraget ingår att göra årliga mätningar av väntetider inom hälso- och sjukvården och att analysera orsaker och konsekvenser av skillnader i tillgänglighet. SKL har dessutom fått medel för att samordna uppföljningen och utvecklingen av hälso- och sjukvårdens tillgänglighet. Insatserna ska särskilt fokusera på att utveckla uppfölj- ningen av tillgängligheten inom cancervården och primärvården. Uppföljningen ger underlag till landstingen för verksamhetsutveckling och jämförelser och möjliggör på så sätt utveckling och förbättring av hälso- och sjukvårdens till- gänglighet. Hälso- och sjukvård samt tandvård till asylsökande, nyanlända och personer som vistas i landet utan tillstånd Asylsökande personer och personer som vistas i landet utan tillstånd har tillgång till hälso- och sjukvård inklusive tandvård i . Barn har rätt till fullständig vård och vuxna har rätt till vård som inte kan anstå. har gjort en analys av hälso- och sjukvårdens möjligheter och utmaningar när det gäller att tillhandahålla vård och tandvård till asylsökande och nyanlända. Analysen visar på att vården har ställts inför flera utmaningar, t.ex. att erbjuda alla asylsökande en hälsoundersökning, vaccinera asylsökande barn och att möta akuta vårdbehov särskilt inom tandvården, mödravården och barn- och ungdomspsykiatrin. Landstingen har klarat att bemöta situationen genom olika åt- gärder, men de regionala skillnaderna är stora. Bristen på tolkar är en viktig orsak till att lands- tingen har svårt att t.ex. genomföra hälsounder- sökningar. Statskontoret har följt upp landstingens skyl- dighet att erbjuda hälso- och sjukvård till perso- ner som vistas i utan tillstånd. Enligt myndigheten erbjuds den aktuella målgruppen hälso- och sjukvård inklusive tandvård i enlighet med lagstiftningen. Hälso- och sjukvård ska ges i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. För att underlätta för landstingen att tillhandahålla kun- skapsbaserad vård utvecklar de statliga myndig- heterna nationella kunskapsstöd för olika diag- noser eller behandlingar. Regeringen bidrar till utvecklingen av kun- skapsstöd på olika nivåer och till olika verksam- heter i hälso- och sjukvården. Detta har bl.a. resulterat i arbetet med programråd för olika kroniska sjukdomar och nationella vårdprogram inom ramen för det nationella cancerarbetet. Följsamheten till nationella riktlinjer utvärderas löpande. ut- värderade följsamheten till de nationella riktlinjerna för hjärtsjukvården och för diabetesvården. Utvärderingen visar att det inom svensk diabetesvård skett en stadig förbätt- ring som bl.a. insatserna för att stimu- lera patienterna till ökad fysisk aktivitet och rökstopp är otillräckliga. Utvärderingen av hjärt- sjukvården visar att det akuta omhändertagandet ständigt förbättras. noterar Social- styrelsen oskäliga skillnader i fråga om i vilken utsträckning kvinnor och män får behandling, exempelvis förekommer betydande variationer avseende behandling med pacemaker vid hjärts- vikt och implanterbar defibrillator vid hjärt- rytmsrubbningar. Behandlingarna är vanligare hos män än hos kvinnor, och i enskilda landsting är könsskillnaderna ännu större. Utvärderingen visar också att det finns utveck- lingspotential när det gäller förebyggande åtgärder. Regeringen har uppmärksammat brister i följ- samheten till nationella kunskapsstöd i stort, vilket i längden kan påverka hälso- och sjuk- vårdens möjligheter att ge en vård som är kun- skapsbaserad och likvärdig över hela landet. Av den anledningen har regeringen tillkallat en sär- skild utredare med uppdrag att överväga och lämna förslag till hur en ökad följsamhet till nationella kunskapsstöd i hälso- och sjukvården kan uppnås (dir. 2015:127). Rådet för styrning med kunskap Rådet för statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst inrättades och ska bl.a. bidra till att styr- ningen med kunskap är samordnad, effektiv och anpassad till olika professioners och huvudmäns 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Styrningen med kunskap ska också bidra till en ökad jämställdhet. I rådet ingår myndig- hetscheferna för , E-hälsomyndig- heten, , för hälsa, arbetsliv och välfärd, Inspektionen för vård och omsorg, , Myndig- heten för delaktighet, social utvärdering samt Tand- vårds- och läkemedelsförmånsverket. Rådet har bl.a. inlett ett arbete för att kartlägga myndig- heternas styrning med kunskap och ta fram förslag till förbättringar, påbörjat samarbeten inom området e-hälsa samt genomfört en för- studie om psykisk ohälsa hos äldre kvinnor och män. En huvudmannagrupp har bildats med före- trädare för kommuner och landsting i syfte att informera rådet om områden där huvudmännen har behov av statlig styrning med kunskap samt hur styrningen bör utformas och kommuniceras. Statskontoret har i uppdrag att utvärdera om syftet med förordningen (2015:155) om statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjuk- vård och socialtjänst uppnås. Statskontorets sammanfattande bedömning i en redovisad del- rapport är att myndigheterna står inför ut- maningar som kräver strategiska ställnings- taganden. Regeringen har initierat utredning med förslag avseende biobanker Regeringen vill underlätta utvecklingen och för- bättra förutsättningarna för användning av pro- ver och uppgifter i svenska biobanker, för patientens, hälso- och sjukvårdens och forsk- ningens behov. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av den lagstiftning som reglerar hanteringen av humanbiologiskt material, s.k. vävnadsprover, och information om proverna i biobanker (dir. 2016:41). ska utredaren säkerställa att hanteringen av vävnadsprover vid biobanker och information om dessa prover fortsatt sker med respekt för den enskildes personliga integritet och självbestämmande. En delredovisning ska lämnas och slutredo- visning . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Kvalitetsregister och Öppna jämförelser ger underlag för analys och förbättringsarbete på olika nivåer Uppföljning av hälso- och sjukvården är av- görande för att nå målet om en behovsanpassad och effektiv hälso- och sjukvård av god kvalitet som är jämlik, jämställd och tillgänglig. Genom bl.a. Öppna jämförelser sätter ledningar och personal fokus på kvalitet och resultat. Arbetet med Öppna jämförelser skapar förutsättningar för att analysera huruvida vården är jämlik och jämställd samt förutsättningar för förbättrings- arbete och prioriteringar. Viktiga delar i uppfölj- ningen av hälso- och sjukvården hämtas från . Information från de nationella kvalitetsregistren används även som underlag i Öppna jämförelser. finns en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL) om utveckling och finansiering av 2012–2016. omfattar överenskommelsen i statliga medel och från landstingen. Insatserna inriktas på att förbättra data- kvalitet, analyser och återkoppling. Dessutom genomförs insatser för ökad patientmedverkan, samordning av it-system och minskad dubbel- registrering. Inom ramen för överenskommelsen beviljades medel till 96 register och 12 registerkandidater. Effektmålen i överenskommelsen följs upp löpande. Den särskilda satsningen på kvalitets- register har lett till flera förbättringar. I diagram 4.15 redovisas goda exempel på utvecklingen av kvalitetsregistrens täckningsgrad som har bety- delse för registrens användbarhet. Den högre täckningsgraden har lett till att kvaliteten i re- gistren har förbättrats och att forskning baserat på registerdata har ökat. Satsningen har även lett till ökad öppenhet och tillgång till data för patienterna. Diagram 4.15 Täckningsgrad i ett antal Riks-Stroke (förstagångsfall) Anm: Täckningsgrad i i förhållande till totala antalet registreringar i . Uppgifterna finns ej tillgängliga uppdelade på kön. Källa: (Rapporteringen till och hälso- dataregistren – jämförelser av täckningsgrader2015). Ett nationellt system för kvalitetsdata i primärvården har utvecklats Den nationella uppföljningen av primärvårdens resultat är mindre utvecklad än uppföljningen av den specialiserade vården. Detta beror framför allt på att det finns begränsad tillgång till data för vård som utförs inom primärvården, vilket i sin tur försvårar uppföljningen. intro- ducerades ett nationellt system för kvalitetsdata i primärvården, ”Primärvårdskvalitet”. Systemet ger en bild av primärvårdens verksamhet och kompletterar de etablerade kvalitetsregistren. Stöd till Öppna jämförelser Regeringen stöder arbete med Öppna jämförelser. Vidare pågår utvecklings- arbete med fokus på att tillgängliggöra och främja användningen av Öppna jämförelser bland patienterna, professionerna och verksam- heterna. Ett webbaserat system för att beskriva och definiera indikatorer har utvecklats, bl.a. i syfte att öka nyttan av uppgifterna genom att göra dem mer aktuella. I utvecklingsarbetet ingår också att SKL stöder landstingen och sjuk- vårdens verksamheter så att uppgifterna kan om- sättas i lokalt förbättringsarbete. Tillsynen bidrar till att utveckla hälso- och sjukvården och Tillsynen ska bidra till god och säker vård och omsorg Inspektionen för vård och omsorg () svarar för tillsyn över hälso- och sjukvården och social- tjänsten, verksamhet som bedrivs med stöd av lagen om stöd och service till vissa funktions- hindrade (LSS), klagomålshantering mot hälso- och sjukvården och dess personal samt viss till- ståndsprövning. Tillsynen ska bidra till att be- folkningen får vård och omsorg som är säker, har god kvalitet och bedrivs i enlighet med lagar och förordningar. har effektiviserat sitt arbetssätt har en omfattande ärendehantering som bl.a. innefattar anmälningar enligt , och klagomål som riktas mot hälso- och sjukvården, , LSS och om- sorgen. har fortsatt arbetet med att effektivisera sin ärendehantering. Detta har lett till kortare handläggningstider, sjun- kande ärendebalanser och minskade styckkost- nader för nästan samtliga ärendeslag. Trots det står ärendehanteringen fortfarande för en över- vägande majoritet av IVO:s totala kostnader, bara klagomålshanteringen uppgick totalt till , dvs. närmare hälften av IVO:s förvaltningsanslag. Detta påverkar i sin tur IVO:s möjligheter att bedriva riskbaserad tillsyn inom angelägna om- råden. Migrationsströmmarna har haft inverkan på IVO:s verksamhet , särskilt när det gäller tillståndsprövning för hem för vård eller boende (HVB), där antalet ansökningar har ökat med flera bara . Inom detta område har ärendebalanserna därför inte minskat på motsvarande sätt som inom övriga områden. IVO:s insatser inom detta område har lett till undanträngningseffekter för myndighetens övriga verksamhetsområden, såsom tillsynen av och tillsynen av hälso- och sjukvården. arbetar med att utveckla sin riskbaserade tillsyn Enligt IVO:s instruktion ska myndigheten be- driva riskbaserad tillsyn på ett effektivt och en- hetligt sätt inom landet. har avsatt av myndighetens totala 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 resurser för sådan tillsyn. har inte genom- fört några nationella tillsynsinsatser . På regional nivå har särskilda tillsynsinsatser genomförts inom missbruksvården, förloss- ningsvården och samverkan mellan barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) och elevhälsan, uppföljning av familjehems- placeringar och arbetet med orosanmälningar för barn och unga. Sammantaget visar IVO:s till- synsrapport att det finns stora utmaningar inom hälso- och sjukvården främst när det gäller be- manning, kompetensförsörjningsfrågor och samverkan mellan olika aktörer inom hälso- och sjukvården och omsorgen. Detta medför patientsäkerhetsrisker i form av felbedömningar när det gäller diagnos och behandling samt brist- ande samordning och kontinuitet. Dialog och kunskapsåterföring av tillsynens resultat är en central del av tillsynsarbetet. arbetar med att förbättra och utveckla denna del av verksamheten och därigenom nå en bredare grupp av vård- och omsorgsgivare än de som uppvisar brister i verksamheten. Detta arbete har mottagits väl i kommuner och landsting. har också inlett ett långsiktigt arbete med att utveckla tillsynen för att i högre grad kunna belysa skillnader som beror på kön och för att främja ett jämställt bemötande i tillsynen. Därutöver arbetar med att utveckla ett tydligare barnrättsperspektiv på tillsynsinsats- erna. En mer ändamålsenlig klagomålshantering (S 2014:15) har lämnat sitt slutbetänkande Fråga patienten! Perspektiv på klagomål och tillsyn (SOU 2015:102) till regeringen. I slutbetänkandet lämnas förslag på hur klagomålshanteringen kan bli mer ändamåls- enlig. I utredningen föreslås också insatser för en mer patientcentrerad tillsyn och hälso- och sjuk- vård. Slutbetänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Patientsäkerhet är ett fortsatt viktigt område för regeringen. Kommuner och Landsting (SKL) har tilldelats medel för att, tillsammans med vården, genomföra mätningar av exempelvis antalet skador i vården. Det totala antalet vårdskador minskade –2015. Det visar SKL:s rapport Skador i vården – utveckling – 2015. Andelen vårdtillfällen med vårdskador var 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 högre för män än för kvinnor, något som inte setts i tidigare studier. har på regeringens uppdrag följt utvecklingen på patientsäkerhetsområdet. har bedömt att landstingen arbetar aktivt med sitt patientsäkerhetsarbete. är de regionala skillnaderna i utfall fortsatt stora. Myndigheten har även fått i upp- drag att följa utvecklingen . Regeringen har också gett i uppdrag att i samverkan med andra berörda aktörer utveckla ett samlat stöd för hälso- och sjukvården på patientsäkerhetsområdet med fokus på att minska vårdskadorna. Uppdraget ska redovisas . I syfte att minska de undvikbara skadorna är det viktigt att hälso- och sjukvården fortsätter att verka i enlighet med den nollvision för antalet vårdskador som formulerades i anslutning till den särskilda satsningen på patientsäkerhet 2011–2014. Medarbetare med rätt kompetens är hälso- och sjukvårdens viktigaste resurs och en förutsätt- ning för en god och säker hälso- och sjukvård. För att stödja landstingens och kommunernas personalplanering har i uppdrag att ta fram ett nationellt planeringsstöd.