prop · H303175 · 2016-05-24 00:00:00 — att sekretess gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. regeln innebär en presumtion för sekretess för uppgifter hos , Prop. 2015/16:175 blir utrymmet att lämna ut uppgifter därifrån begränsat. sekretess gäller enligt paragrafens andra stycke i en myndighets verksamhet som avser förande av eller uttag ur tulldatabasen enligt lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet för uppgift som har tillförts databasen. Enligt 27 kap. 6 § OSL gäller sekretessen enligt 1 och 3 §§ bl.a. inte beslut varigenom skatt, vilket inbegriper tull, bestäms. 27 kap. 7–9 §§ innehåller bestämmelser som bl.a. bryter sekretessen enligt 27 kap. 1 och 3 §§. I vissa fall måste myndigheter kunna lämna ut uppgifter till andra, exempelvis myndigheter eller enskilda. För att inte sekretess ska hindra detta, innehåller sekretessregleringen särskilda sekretessbrytande bestämmelser. I 27 kap. 7–9 §§ OSL finns bestämmelser som bryter sekretessen enligt en viss eller några få bestämmelser i 27 kap. I 10 kap. OSL finns därutöver allmänna bestämmelser som bryter sekretess. Nedan redogörs för sekretessbrytande bestämmelser som kan vara aktuella. Att sekretess till skydd för en enskild inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan enskild eller till en myndighet, om den enskilde samtycker till det, följer av 12 kap. OSL och gäller med de begränsningar som anges där (se 10 kap. 1 § OSL). Enligt 12 kap. 1 § gäller sekretess till skydd för en enskild inte i förhållande till den enskilde själv, om inte annat anges i OSL, och av 2 § samma kapitel följer att en enskild kan helt eller delvis häva sekretess som gäller till skydd för honom eller henne, om inte annat anges i den lagen. När det gäller sekretess som även gäller i förhållande till tredje man krävs, för att sekretessen ska kunna hävas i förhållandet till utomstående, att samtycke ges av samtliga enskilda som skyddas av sekretessbestämmelsen. Bestämmelsen i 10 kap. 2 § OSL reglerar s.k. nödvändigt utlämnande och innebär att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Enligt 10 kap. 3 § första stycket OSL hindrar sekretess inte att en enskild eller en myndighet som är part i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet, och som på grund av sin partsställning har rätt till insyn i handläggningen, tar del av en handling eller annat material i målet eller ärendet (partsinsyn). Tystnadsplikt innebär ett förbud mot att obehörigen röja eller utnyttja uppgifter, oavsett om det görs muntligen, genom utlämnande av hand- 2015/16:175 lingar eller på något annat sätt. Om någon bryter mot en författningsreglerad tystnadsplikt aktualiseras straffbestämmelsen i 20 kap. 3 § om brott mot tystnadsplikt. Straffet för ett uppsåtligt brott är böter eller fängelse i högst . Om brottet har begåtts av oaktsamhet är påföljden begränsad till böter. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. 10.2Regler om tystnadsplikt i tullagstiftningen I 1 kap. 7 och 9 §§ tullagen (2016:253), som trädde i kraft , finns bestämmelser om tystnadsplikt som riktar sig till privata aktörer. 1 kap. 7 § gäller förmedling av uppgifter i elektroniska dokument till och från . Den som i förmedlingsverksamhet tar del av sådana uppgifter får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om någon enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden (1 kap. 7 § andra stycket). Enligt 1 kap. 9 § får den som i verksamhet vid en anläggning för tillfällig lagring, ett tullager eller en frizon tar befattning med tulldeklarationer och andra handlingar som lämnats i enlighet med tullagstiftningen inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om någon enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. I båda bestämmelserna anges också att i det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i . Bestämmelserna motsvarar i sak reglerna i den äldre tullagen (2000:1281), 2 kap. 4 §, 3 kap. 11 § och 4 kap. 18 §. Personer som arbetar i verksamhet som omfattas av dessa bestämmelser har således redan en tystnadsplikt enligt lag. Det kan också nämnas att och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodexen) har en bestämmelse om tystnadsplikt, artikel 12. Den gäller dock inte gentemot enskilda utan gentemot tullmyndigheter. Alla uppgifter som tullmyndigheterna får vid utövandet av sin verksamhet och som är av konfidentiell natur eller tillhandahålls på konfidentiell grund ska omfattas av kravet på tystnadsplikt. De får inte röjas av de behöriga myndigheterna utan uttryckligt tillstånd av den person eller myndighet som tillhandahållit dem. Undantag gäller om myndigheterna är skyldiga eller bemyndigade att röja sådan uppgift enligt gällande bestämmelser, i samband med rättsliga förfaranden eller vid tullsamarbete. Bestämmelsen har sin motsvarighet i artikel 15 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (gemenskapstullkodexen). Ökade möjligheter till direktåtkomst för Behovet av ändrade bestämmelser om Regeringens bedömning: Det finns skäl att ytterligare justera reglerna om elektroniskt utlämnande av uppgifter i tulldatabasen till enskilda. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inga invändningar eller lämnar inga synpunkter. Kammarrätten i och Förvalt- ningsrätten i ifrågasätter behovet av författningsreglering och anser att det inte framgår tydligt i vilken utsträckning som inte redan uppfyller kraven i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodexen) eller vad föreslagna ändringar syftar till. Förvaltningsrätten frågar sig i vilken omfattning lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet (kallad tulldatalagen) och regleringen av tulldatabasen kan kvarstå oförändrade efter 2016, när den rättsliga ramen för denna uppgiftshantering då finns i EU- förordningarna, och är inte övertygad om att det finns ett utrymme eller ens ett behov av nationell reglering på detta område. Datainspektionen vill erinra om dataskyddsdirektivets bestämmelser, bl.a. att uppgifter inte får behandlas för ändamål som är oförenliga med de ändamål som uppgifterna samlades in för, och att bestämmelser i unionstullkodexen inte har företräde framför dataskyddsdirektivet utan att de behöver efterlevas sida vid sida. Därför behöver man i det fortsatta lagstiftningsarbetet utreda och analysera hur författningsförslaget förhåller sig till dataskyddsdirektivet. Skälen för regeringens bedömning: Unionstullkodexen innebär att allt uppgiftsutbyte ska ske elektroniskt. Det uppgiftsutbyte i elektronisk form som unionstullkodexen förutsätter kommer att bli omfattande och beröra alla ekonomiska aktörer, se avsnitt 4.2.2. De undantag som tillåts för att i stället utbyta uppgifter genom pappershantering är så begränsade att de saknar betydelse i sammanhanget. Det handlar om tillfälliga driftstopp i datasystem eller då typen av varuflöden eller tullformaliteter inte lämpar sig för elektronisk databehandlingsteknik och förutsätter alltid ett beslut av kommissionen om att pappershantering är tillåten. Unionstullkodexens bestämmelser om detta behandlas ovan i avsnitt 4.2 men också i propositionen En ny tullag (prop. 2015/16:79 avsnitt 8.1.1). I nämnda proposition behandlas ändringar i tulldatalagen som ökar möjligheten till utlämnande till enskilda på medium för automatiserad Bestämmelsen i 2 kap. 5 § justeras på så sätt att begräns- ningen att uppgifter i tulldatabasen får lämnas ut till en enskild på medium för automatiserad behandling endast om regeringen har meddelat föreskrifter om det, inte ska gälla för vad som följer av tullag- stiftningen enligt definitionen i 1 kap. 3 § i den nya tullagen (2016:253). 2015/16:175 Ändringen trädde i kraft . niskt utlämnande till enskilda om det följer av unionstullkodexen, bestämmelserna som kompletterar kodexen både på unionsnivå och på nationell nivå, men också om det följer av svenska tullförfattningar, se avsnitt 8.2.2 i propositionen. I samma proposition behandlas också frågan om det finns skäl för andra ändringar i tulldatalagen, varvid regeringen bedömde att det inte skulle göras några sådana i det lagstiftningsärendet. I betänkandet En ny svensk tullagstiftning (SOU 2015:5) som föregick propositionen angav Utredningen om en svensk tullagstiftning i unionen (här kallad Tullags- utredningen) angående behovet av andra ändringar på registerområdet, bl.a. frågan om direktåtkomst, att det ännu inte var helt klarlagt hur det informationsutbyte som avses i unionstullkodexen kommer att ske, att behovet av att ge direktåtkomst till någon annan än den enskilde själv med anledning av unionstullkodexen behövde utredas ytterligare, och att en sådan utredning var beroende av vad Informationshanteringsutred- ningen kom fram till, se mer i avsnitt 5.1. Regeringen delade i prop. 2015/16:79 bedömning och tillade också att då den delegerade akten och genomförandeakten hade publicerats och detaljerna för de elektroniska systemen ännu inte var fastslagna kunde en fullständig analys av regelverket på unionsnivå inte göras i det aktuella lagstiftningsärendet (se prop. 2015/16:79 avsnitt 8.2.3, s. 161). angav i sitt remissvar över betänkandet SOU 2015:5 att direktåtkomst kunde behövas och att verket genomförde en genom- lysning av frågan. genomlysning ledde till den promemoria som ligger till grund för de ändringar som presenteras i denna proposi- tion, och som ska ses som kompletteringar till de förändringar som föreslås i ovan nämnda proposition. att det finns behov av större möjligheter till direktåtkomst än vad befintlig reglering medger. Regeringen bedömer att det nu finns skäl att föreslå ytterligare ändringar i tulldataregleringen. Följande omständigheter talar för detta. (SOU 2015:39) har lämnats. Det har remitterats och bereds i Regerings- I betänkandet föreslås att åtskillnaden mellan direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande behålls. Även om betänkandet inte har lett till lagstiftning, talar i vart fall förslagen i betänkandet inte för att det i nuläget är aktuellt att begreppet direktåtkomst överges. om behov av reglering kring direktåtkomst behöver därför tas om hand. har såväl under gång som i remissvar och även i nu aktuell promemoria vidhållit att det behövs fler ändringar än de som föreslagits i prop. 2015/16:79. I promemorian beskrivs ingående de behov som bedöms finnas och grunderna för dem. remissbehandlats och det finns därmed beredningsunderlag för att behandla de presenterade förslagen. Vidare har akter som kompletterar unionstullkodexen antagits och publicerats, varigenom det finns viss ytterligare vägledning kring frågor om uppgiftslämnande. Regeringen bedömer i likhet med promemorian att den effektiva hantering som e-tullbeslutet och unionstullkodexen syftar till förutsätter ett standardiserat flöde på ett sätt som medför att utlämnande på medium för automatiserad behandling med stor sannolikhet inte alltid är tillräckligt. finns visserligen möjlighet till direktåtkomst för enskilda, vilket också används i stor utsträckning. Enskilda har tillgång till uppgifter om sig själva genom tjänsten Mina sidor via , se avsnitt 8.4.2. Genom direktåtkomsten kan enskilda lätt få överblick över sina ärenden för att enkelt kunna fullgöra sina skyldigheter. har identifierat en krets av aktörer som också behöver kunna få åtkomst till uppgifter genom direktåtkomst. Det handlar om enskilda såsom tullombud och andra ekonomiska aktörer som är direkt involverade i tullförfarandet. Dessa behöver få uppgifter på elektronisk väg om annat än sig själva, vilket också är grund för den utvidgning av möjligheten till elektroniskt utlämnande som skett (prop. 2015/16:79). Mer om dessa aktörer, se t.ex. avsnitt 4.2.3. De uppgifter som är aktuella är specificerade och väl avgränsade, se avsnitt 7.3. Ovanstående frågor bör nu enligt regeringens mening ses över. Kammarrätten i saknar en bedömning om i vilken utsträck- ning som inte redan uppfyller de krav som finns i unionstullkodexen. aktuellt lagstiftningsärende är en komplettering till vad som föreslagits i prop. 2015/16:79, vilken innehåller bedömningar av det slag som kammarrätten efterlyser, se avsnitt 8 i propositionen. Som framgår ovan anser regeringen att de i den propositionen föreslagna ändringarna inte är helt tillräckliga för att möjliggöra det uppgiftslämnande som kan krävas. Datainspektionen erinrar om att bestämmelserna i dataskyddsdirektivet måste efterlevas, bl.a. om att uppgifter inte får behandlas för ändamål som är oförenliga med de ändamål som uppgifterna samlades in för. aktuella förslag handlar inte om att fler uppgifter ska lämnas ut, att fler aktörer ska få del av dem eller att uppgifterna ska få behandlas för andra ändamål. Det handlar om att vissa av de aktörer som har rätt att få uppgifter lämnade till sig elektroniskt, ska kunna få det genom direktåtkomst. Frågor om förenligheten med ändamålsbestämmelser och unionstullkodexens relation till dataskyddsbestämmelser behandlas också i ovan nämnda proposition 2015/16:79, avsnitt 8.2.1 respektive 8.2.3. Förvaltningsrätten i frågar sig i vilken omfattning tulldatalagen och regleringen av tulldatabasen kan kvarstå oförändrade efter och är inte övertygad om att det finns ett utrymme eller ens ett behov av nationell reglering på detta område. Regeringen vill med anledning av dessa synpunkter framföra följande. Av den tullreglering på EU-nivå som har kommit på plats kan regeringen inte dra slutsatsen att behovet av en tulldatalag inte kvarstår. Tulldatalagen reglerar behandling av personuppgifter, medan den nu aktuella EU- rättsliga regleringen inte är någon sådan dataskyddsreglering, även om den innehåller vissa bestämmelser om uppgiftshantering. Däremot står det klart att vissa författningsändringar behövs, vilka denna proposition behandlar. Regeringen utesluter inte att tulldataregleringen behöver ses över på nytt, när all reglering på området är på plats, se också prop. 2015/16:79 s. 161 och 163. Utöver detta kommer samtliga registerförfattningar behöva ses över med anledning av dataskyddsreformen (se avsnitt 8.1). Något sådant är dock inte aktuellt i detta lagstiftningsärende. 2015/16:175 Enligt regeringens mening bör endast sådana ändringar avseende elektroniskt uppgiftslämnande som det finns starka skäl för föreslås. Det är vidare av stor vikt att integritetsaspekter beaktas. Ett utvidgat sätt för uppgiftslämnande bör bara avse uppgifter och mottagare där behov finns och ändringarna bör, där möjligt och lämpligt, kompletteras med integritetsskyddande bestämmelser. I detta sammanhang bör dock redan här följande betonas. Tulldatabasen innehåller nästan uteslutande uppgifter som rör juridiska personer och således i ringa utsträckning uppgifter om fysiska personers personliga förhållanden. I avsnitt 11.2 redovisas integritetsaspekter mer ingående. Vidare bör det understrykas att förslagen som behandlas i denna proposition, i likhet med förslagen som behandlas i prop. 2015/16:79, inte handlar om att fler uppgifter ska lämnas ut eller att fler mottagare ska få uppgifter. Förslagen handlar om sättet för utlämnande, närmare bestämt direktåtkomst. Ett av förslagen gäller dock en sekretessbrytande bestämmelse, som införs för att säkerställa möjligheten till direktåtkomst. Regeringens bedömning: aktuella ändringar medför inte några större risker ur ett integritetsperspektiv. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inga invändningar eller lämnar inga synpunkter. Datainspektionen saknar en närmare analys av vad förslagen får för konsekvenser för den personliga integriteten och anför att det kan förekomma integritetskänslig information rörande privatpersoner och att man i de fallen måste säkerställa ett adekvat och ingående behandlar skydd av personuppgifter. Skälen för regeringens bedömning: Som anges i avsnitt 11.1 är det i denna proposition fråga om att utöka möjligheterna till utlämnande genom direktåtkomst avseende uppgifter som redan kan lämnas ut Det är således inte fråga om att nya eller fler uppgifter ska lämnas ut, eller att fler aktörer ska få del av uppgifterna. fråga om direktåtkomst finns det ändå skäl att noga överväga effekter är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § regeringsformen). Som redogjorts för i tidigare avsnitt är uppgifterna i tulldatabasen sådana som rör import- och exportförhållanden och som är avsedda att ligga till grund för fastställande och debitering av tullar och skatter. huvudsak är det standardiserade uppgifter, t.ex. deklarant, avsändare, tullombud, varuslag och vikt. De uppgifter som registreras i tulldatabasen gäller vidare nästan uteslutande ekonomiska uppgifter och uppgifter om Det är således inte fråga om Enligt en uppskattning av gjord 2004 avser av uppgifterna näringsidkare, varav är juridiska personer och enskilda näringsidkare. De återstående uppgifterna i tulldatabasen avser fysiska personers privatimport eller bohag i samband med flyttning och liknande, se propositionen brottsbekämpning – Effektivare uppgiftsbehandling (prop. 2004/05:164 s. 100). I samma proposition har regeringen uttalat att eftersom tulldatabasen till övervägande del innehåller uppgifter om juridiska personer och det nästan uteslutande är fråga om uppgifter som är hänförliga till näringsverksamhet, kan uppgifterna i systemet enligt regeringens uppfattning generellt inte anses vara direkt känsliga ur integritetssynpunkt (s. 100). Det bör nämnas att personuppgiftslagen (1998:204) endast reglerar behandling av personuppgifter. Till skillnad från detta gäller delar av tulldatalagen även vid behandling av uppgifter om juridiska personer. Detta gäller t.ex. för vilka ändamål uppgifter får behandlas och hela 2 kap., som gäller tulldatabasen och reglerar bl.a. vilka uppgifter som får behandlas i tulldatabasen och förutsättningarna för direktåtkomst och utlämnande på medium för automatiserad behandling (1 kap. 1 § andra stycket tulldatalagen). Däremot gäller t.ex. inte 3 kap. om enskildas rättigheter. Att lagen delvis gäller även för juridiska personer har inte angetts ha grund i dataskyddshänsyn. Skälet har i stället angetts vara att det i många fall blir svårt att skilja uppgifter om juridiska personer från uppgifter om deras delägare eller ställföreträdare genom den ökade användningen av elektroniska akter och elektroniska dokument. Detta medförde enligt regeringen att framför allt elektroniska handlingar som gäller juridiska personer måste behandlas på samma sätt som de som gäller fysiska personer. Möjligheten att lämna ut uppgifter om juridiska personer automatiserat borde enligt regeringen regleras på samma sätt som uppgifter om fysiska personer även om flertalet uppgifter omfattas av sekretess, se propositionen Behandling av personuppgifter inom skatt, tull och exekution (prop. 2000/01:33 s. 86). De uppgifter som finns i tulldatabasen är alltså endast undantagsvis uppgifter om fysiska personer. Personuppgifter som är att anse som känsliga, dvs. personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening eller som rör hälsa eller sexualliv förekommer som regel inte. En av de mest berörda kategorierna som är tänkt att få uppgifter på ett enklare sätt genom nu aktuella ändringar är tullombud. Ett tullombuds behandling av uppgifter aktualiseras bara om ombudet har utsetts av en enskild för att agera för den enskildes räkning, varigenom den enskilde får anses ha gett ett samtycke till att ombudet ska kunna ta del av de uppgifter som behövs för att kunna fullgöra sitt åtagande. Det kan nämnas att för tullombudets behandling av personuppgifter gäller personuppgiftslagen. Detta tyder på att det som är aktuellt för ändrad lagstiftning inte avser integritetskänsliga uppgifter, även om detta inte kan uteslutas för en ytterst litet antal uppgifter. Datainspektionen anger att man i de fallen det kan förekomma integritetskänslig information rörande privatpersoner måste säkerställa ett adekvat och tillräckligt integritetsskydd. 2015/16:175 sättet för utlämnande ska enligt regeringens mening bara tillämpas för de uppgifter och de aktörer där det finns behov av att lämna uppgifter på det sättet. Det är också en självklar förutsättning att utlämnande av uppgifter ska ske på ett säkert sätt och att t.ex. inte andra uppgifter än sådana som ska få lämnas ut på det förenklade sättet kan bli åtkomliga. system har en hög säkerhet vad gäller identifiering och kommunicering och har uppgett att de nya system som kommer att byggas kommer att ha samma eller bättre krav på säkerhetslösningar än . Vidare bör enligt regeringens mening de förändringar som presenteras i denna proposition om större möjligheter till utlämnande genom direktåtkomst förenas med tystnadspliktsregler. Utökade möjligheter till utlämnande genom Regeringens förslag: Bestämmelsen i tulldatalagen om enskildas möjlighet till direktåtkomst ska ändras så att en enskild får ges direktåtkomst till sådana uppgifter i databasen som får lämnas ut till den enskilde, om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås att ledet ”som får lämnas ut till honom” i 2 kap. 8 § om direktåtkomst tas bort, medan den regleringen behålls i regeringens förslag, dock med en något annan lydelse. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inga invändningar eller lämnar inga synpunkter på förslagen. kan dock inte tillstyrka förslagen. Kammarrätten anser att det inte framgår tydligt vilka specifika EU-rättsliga bestämmelser som ligger till grund för förslagen och kan inte se att specificerar vilka uppgifter som ska behandlas med hjälp av elektronisk databehandlings- teknik eller på vilka sätt olika aktörer ska kunna ta del av uppgifter. Förslagen om direktåtkomst framstår mot den bakgrunden ha svag förankring i och synes gå utöver vad kräver. inte heller närmare redogjorts för om kraven enligt kan uppfyllas genom ett utlämnande på medium för automatiserad behand- Kammarrätten anser vidare att förslagen innebär att ett flertal aktörer kommer att få tillgång till uppgifter i databasen utan föregående sekretessprövning och att det är en stor förändring jämfört med dagens bestämmelser där presumtion råder för sekretess. också att det inte framgår hur behovsprövningen av direktåtkomst är tänkt att gå till. Enligt förslaget ska ges rätt att meddela föreskrifter om vilka uppgifter som ska omfattas och hur vidare reglering av direktåtkomsten ska hanteras, vilket medför att konsekvenserna av förslagen är mycket svåröverskådliga. Förslagen innebär enligt kammar- rätten en överhängande risk för att skyddet av nu sekretesskyddade uppgifter försvagas och anser att förslaget att utvidga tystnadsplikten inte förtar denna risk. Förvaltningsrätten i har ur verksamhetssynpunkt inte några invändningar mot förslagen men ställer sig lite frågande till den valda Förvaltningsrätten anser att den föreslagna nationella regleringen avseende direktåtkomst är något oklar, bl.a. eftersom den materiella regleringen delegeras så långt ner som till myndighetsnivå och finner det vara svårt att förstå hur förslagen om direktåtkomst för tullombud och ekonomiska aktörer förhåller sig till elektroniskt utbyte av uppgifter i andra medlemsstater. Om en annan medlemsstat exempelvis gett direktåtkomst i ett ärende uppkommer frågan om svenska ska göra en egen prövning av om direktåtkomst ska medges i samma ärende.