prop · H30379 · 2016-01-19 00:00:00 — 19 § Om domstolen i ett fall som avses i 17 § andra stycket och 18 § inte prövar den nya frågan, får domstolen överlämna frågan till för prövning. 20 § Om det finns flera frågor i ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt i någon av frågorna trots att handläggningen av övriga frågor inte är klar. 21 § Om det är lämpligt med hänsyn till utredningen i ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt om 1.en eller flera omständigheter som var för sig har omedelbar betydelse för utgången i målet, eller 2.hur en uppkommen fråga, som främst har betydelse för rätts- tillämpningen, ska bedömas vid avgörandet av målet. Domstolen bestämmer om beslutet ska få överklagas direkt eller först i samband med domstolens beslut i själva målet. Om domstolen bestämmer att ett särskilt beslut får överklagas direkt, får domstolen besluta att målet i övrigt ska vila till dess att det särskilda beslutet har fått laga kraft. 22 § Förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig förhandling i ett mål om tulltillägg eller förseningsavgift om en enskild begär det. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas, om avgift inte kommer att tas ut. 23 § Om talan om betalningsskyldighet enligt 59 kap. 13 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) har väckts genom ansökan mot en företrädare för en juridisk person, ska det som sägs i detta kapitel om skattskyldig, klagande, enskild, part eller motpart även gälla företrädaren. 24 § Frågor om bevissäkring prövas av den förvaltningsrätt inom vars domkrets beslut om bevissäkring ska verkställas eller har verkställts. 25 § Frågor om betalningssäkring prövas av den förvaltningsrätt som är behörig enligt 46 kap. 19 § skatteförfarandelagen (2011:1244) eller den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om den tull, skatt, ränta eller avgift som betalningssäkringen gäller. 26 § Om , efter att ha godtagit en ansökan enligt artikel 22.2 i förordning (EU) nr 952/2013, inte har meddelat ett beslut inom den tidsfrist som avses i artikel 22.3 i den förordningen, får den sökande begära förklaring av allmän förvaltningsdomstol att ärendet onödigt uppehålls. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Om inte har meddelat ett beslut inom en månad från det att domstolen har lämnat en förklaring, ska ansökan anses ha avslagits. Särskilda bestämmelser Åtgärder vid nöd eller olycka 1 § Den som på grund av nöd eller av något annat tvingande skäl undandrar varor eller transportmedel från tullövervakning, ska underrätta om detta. En underrättelse enligt första stycket får göras till i fråga om fordon och luftfartyg och till i fråga om fartyg. 2 § Om ett transportmedel som omfattas av tullövervakning eller medför varor som omfattas av tullövervakning förolyckas, ska den som har någon handling som avser transportmedlet eller varorna genast lämna handlingen till . En handling enligt första stycket får lämnas till , om transportmedlet är ett fartyg. 3 § Beslut om att en flygplats ska få bedriva flygtrafik med tredjeland fattas av regeringen. 4 § Om vid tillämpningen av tullagstiftningen, förordning (EG) nr 1889/2005 eller förordning (EU) nr 608/2013 ska underrätta någon om innehållet i en handling eller om något annat, får det ske genom delgivning. Delgivning bör användas bara om det behövs med hänsyn till omständigheterna. 5 § kan förena ett föreläggande med vite 1.när verket med stöd av tullagstiftningen förelägger någon att vidta en åtgärd som behövs för kontrollverksamhet, samt –inte har lämnat uppgift som krävs enligt tullagstiftningen, eller –inte har fullgjort sådan skyldighet som föreskrivs i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, eller i 4 kap. 4, 7, 32 eller 33 §. 6 § Bestämmelserna i 5 § gäller inte om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas om vite eller, i förekommande fall, dennes ställföreträdare har begått en gärning som är straffbelagd eller kan leda till tulltillägg och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. 7 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande döms inte till ansvar enligt 5 kap. 2 § för en gärning som omfattas av föreläggandet. 8 § I ärenden och mål om tull, skatt som ska betalas till , ränta, tulltillägg och avgift enligt denna lag tillämpas bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244) om 1.ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning i 43 kap., 68 kap. 2 § och 71 kap. 4 §, samt 2.bevissäkring och betalningssäkring i 3 kap. 8 §, 45 kap. 2–16 §§, 46 kap., 68 kap. 1 och 3 §§ samt 69 och 71 kap. Vid tillämpningen av första stycket ska det som sägs i skatte- förfarandelagen om i stället gälla . Vidare ska det som sägs om i 69 kap. 3 och 11 §§ i stället gälla . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs tullagen (2000:1281). 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om a)betalning, indrivning, återbetalning och eftergift av tull och annan skatt än tull som ska tas ut vid import avseende varor som har eller borde ha deklarerats för övergång till fri omsättning före ikraftträdandet, b)ränta som hänför sig till tid före ikraftträdandet, c)tullkontroller som inletts före ikraftträdandet, och d)förseningsavgift i fråga om deklarationer som skulle ha lämnats före ikraftträdandet. Förslag till lag om vissa tullbestämmelser Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen, i fråga om – bindande besked, – varors klassificering, ursprung och tullvärde, – varors tullstatus, och – transitering, särskild användning och förädling av varor. Vissa bestämmelser om autonoma åtgärder för militär utrustning finns i rådets förordning (EG) nr 150/2003 av om upphävande av importtullar på vissa vapen och militär utrustning. Ytterligare kompletterande bestämmelser finns i tullagen (2016:000). 2 § Uttryck som används i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen samt i tullagen (2016:000). 3 § Bestämmelser om beslut om bindande besked finns i artiklarna 33–37 i förordning (EU) nr 952/2013. 4 § Bestämmelser om anlitande av och kostnader för särskild sakkunnig vid handläggning av bindande besked finns i 4 kap. 5 § och 1 kap. 14 § tullagen (2016:000). Varors klassificering, ursprung och tullvärde 5 § Bestämmelser om varors klassificering, ursprung och tullvärde finns i artiklarna 56–76 i förordning (EU) nr 952/2013. 6 § Om en uppgift i ett ursprungsbevis för förmånsbehandling eller i en ansökan om ett sådant ursprungsbevis behöver kontrolleras, ska bestämmelserna i 1 kap. 14 §, 4 kap. 5, 16, 17 och 24–41 §§ samt 7 kap. 5 och 6 §§ tullagen (2016:000) tillämpas. 7 § Bestämmelser om varors tullstatus finns i artiklarna 153–157 i förordning (EU) nr 952/2013. Transitering, särskild användning och förädling av varor 8 § Bestämmelser om transitering, särskild användning och förädling av varor finns i artiklarna 226–228, 231–236 och 250–262 i förordning (EU) nr 952/2013. Vissa ytterligare bestämmelser om dessa förfaranden finns i artiklarna 210–225 i den förordningen. Bestämmelser om transitering finns även i konventionen om ett gemensamt transiteringsförfarande och i tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (). 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för näringsidkare att lämna uppgift om genomsnittliga priser på importerade varor samt om importkvantiteter och transportkostnader avseende sådana varor i samband med bestämmande av tullvärde på vissa lättfördärvliga varor. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs att 4, 8, 9, 11, 13, 17 och 18 §§ lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ska ha följande lydelse. Den som för in en vara från ett annat EU-land till ska anmäla varan till om varan omfattas av ett förbud mot införsel eller ett villkor för införsel som inte är uppfyllt eller om varan förs in med stöd av ett tillstånd som meddelats på grund av en oriktig uppgift eller en utelämnad föreskriven uppgift. En sådan anmälan ska göras också av den som för ut en vara från till ett annat EU-land om varan omfattas av ett förbud mot utförsel eller ett villkor för utförsel som inte är uppfyllt eller om varan förs ut med stöd av ett tillstånd som meddelats på grund av en oriktig uppgift eller en utelämnad föreskriven uppgift. Den som från ett annat EU-land till för in eller från till ett sådant land för ut en vara som avses i 3 § 1, 3, 8, 10 eller 11, eller 15 när det gäller tillståndspliktiga sprängämnesprekursorer enligt 3 § lagen (2014:799) om sprängämnesprekursorer, ska dock alltid anmäla varan till ska göras utan dröjsmål vid ska göras utan dröjsmål till Regeringen eller, efter regeringens Regeringen eller, efter regeringens första och andra styckena. första och andra styckena. En tulltjänsteman får undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, för att kontrollera om sådana förbud eller villkor som anges i 4 § första stycket iakttagits och om anmälningsskyldigheten enligt 4 § andra stycket fullgjorts riktigt och fullständigt. En sådan försändelse får öppnas, om det finns anledning att anta att den innehåller en vara 1Senaste lydelse 2014:800. 2Senaste lydelse 2003:811. En tulltjänsteman får undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, och motsvarande försändelser förmedlade av kurirföretag, för att kontrollera om sådana förbud eller villkor som anges i 4 § första stycket iakttagits och om anmälningsskyldigheten enligt 4 § andra stycket fullgjorts riktigt och fullständigt. som avses i 3 § och att denna vara kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling samt försändelsen finns hos eller på utväxlingspostkontoret. En försändelse enligt första stycket får öppnas, om det finns anledning att anta att den innehåller en vara som avses i 3 § och att denna vara kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling samt försändelsen finns hos , på ett utväxlingspostkontor eller vid ett kurirföretags första sorteringster- minal. Beslut om att med stöd av 8 § öppna brev och andra sådana försändelser som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för . Om en försändelse innehåller ett för- troligt meddelande, skall detta tillslutas och skickas vidare till mottagaren. Beslut om att med stöd av 8 § öppna postförsändelser och försändelser förmedlade av kurirföretag som kan antas inne- hålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för . Om en försändelse innehåller ett förtroligt meddel- ande, ska detta tillslutas och skickas vidare till mottagaren. En chefstjänsteman som för- förordnats för uppgiften av chefen ordnats för uppgiften av chefen för för får besluta att en får besluta att en postförsändelse som väntas till ett postförsändelse som väntas till ett visst postkontor och som kommer visst brevbärarkontor och som från ett annat EU-land skall hållas kommer från ett annat EU-land ska hållas kvar av postbefordrings- när den kommer till postkontoret, företaget när den kommer till 1. det finns anledning att anta att försändelsen innehåller narkotika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och 2. det är nödvändigt för att 2. det är nödvändigt för att beslag skall kunna ske. beslag ska kunna ske. 3Senaste lydelse 2004:208. 4Senaste lydelse 2004:208. Ett beslut om kvarhållande ska Prop. 2015/16:79 gälla en begränsad, . Bilaga 9 Beslutet får verkställas omedel-bart, men ska prövas av chefen för . Ett beslut om kvarhållande skall meddelas att gälla viss angiven, . Beslutet får verkställas , men skall prövas av chef eller av verkets chefsjurist. Postbefordringsföretaget är skyldigt att på begäran av till verket överlämna en försändelse som kvarhållits enligt första stycket. Vid kontroll enligt denna lag skall den vars uppgifter skall kontrolleras, eller för vars räkning varan införs eller utförs, ge den som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan och transportmedlet och utan kostnad tillhandahålla de varuprov som behövs. Den som utför kontrollen skall också lämnas tillträde till de lokaler och andra utrymmen som används för den transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. Den vars uppgifter skall kon- trolleras eller för vars räkning varan införs eller utförs skall svara för den transport av varan som behövs samt för uppackning och återinpackning. Han skall även tillhandahålla någon som hjälper till vid provtagning och vägning. Den som åsidosätter dessa skyldigheter skall enligt beslut av ersätta staten för dess kostnader för åtgärderna i fråga. Vad som sägs i 5 kap. 23 § tullagen (2000:1281) om indrivning av tull skall gälla även sådan ersättning. får besluta om befrielse helt eller delvis från ersättningsskyldig- heten. Vid kontroll enligt denna lag ska den vars uppgifter ska kontrol- leras, eller för vars räkning varan införs eller utförs, ge den som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan och transport- medlet och utan kostnad tillhanda- hålla de varuprov som behövs. Den som utför kontrollen ska också lämnas tillträde till de lokaler och andra utrymmen som används för den transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. Den vars uppgifter ska kon- trolleras eller för vars räkning varan införs eller utförs ska svara för den transport av varan som behövs samt för uppackning och återinpackning. Samma person ska även tillhandahålla någon som hjälper till vid provtagning och vägning. Den som åsidosätter dessa skyldigheter ska enligt beslut av ersätta staten för dess kostnader för åtgärderna i fråga. Vad som sägs i 2 kap. 17 § tullagen (2016:000) om indrivning av tull ska gälla även sådan ersättning. får besluta om befrielse helt eller delvis från ersättningsskyldigheten. 5 Senaste lydelse 2000:1301. får ta hand om en får ta hand om en vara om det behövs för att vara om det behövs för att genomföra en kontroll enligt denna genomföra en kontroll enligt denna får även ta hand om får även ta hand om en vara på den grunden att varan en vara på den grunden att varan inte får föras in till eller ut från inte får föras in till eller ut från landet till följd av att varan landet till följd av att varan omfattas av ett sådant förbud eller omfattas av ett sådant förbud eller villkor som avses i 4 § första i 4 § första stycket eller att varan förs in eller stycket eller att varan förs in eller ut med stöd av ett tillstånd som ut med stöd av ett tillstånd som föranletts av oriktig uppgift eller föranletts av oriktig uppgift eller underlåtenhet att lämna före- underlåtenhet att lämna före- läggas upp på tillfälligt lager. läggas upp på en anläggning för kostnader som haft för varans uppläggning och förvaring som haft för varans skall ersättas av den som för in eller för ut varan. ersättas av den som för in eller för kan besluta att varan inte får tas ut från lagret förrän kostnaderna ersatts eller säkerhet ställts för dem. får besluta om befrielse helt eller delvis från ersättnings- skyldigheten, om det finns särskilda skäl. har rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som för ut sådana varor som nämns i 3 § 1, 3 och 7 samt hos den som för in sådana varor som nämns i 3 § 3. Vid sådana kontrollbesök och revisioner tillämpas 6 kap. 25–38 §§ och 10 kap. 4 § tullagen (2000:1281). har rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som för ut sådana varor som nämns i 3 § 1, 3 och 7 samt hos den som för in sådana varor som nämns i 3 § 3. Vid sådana kontrollbesök och revisioner tillämpas 4 kap. 26–41 §§ och 7 kap. 5 § tullagen (2016:000). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 8 och 9 §§ i den nya lydelsen tillämpas på kontroller som inleds efter ikraftträdandet. 6Senaste lydelse 2000:1232. 7Senaste lydelse 2011:468. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 § lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet ska ha följande lydelse. Uppgifter i databasen får lämnas ut till en enskild på medium för automatisk behandling endast om regeringen har meddelat före- skrifter om det. Utöver vad som följer av tullagstiftningen enligt artikel 5.2 i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen, i den ursprungliga lydelsen, får uppgifter i databasen lämnas ut till en enskild på medium för automatisk behandling endast om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . En ny svensk tullagstiftning Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 2.lag om vissa tullbestämmelser, 3.lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, 4.lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren från samt rättssakkunnige och departementssekreteraren , båda från . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen lämnas förslag till lagändringar som framför allt ska komplettera och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (tullkodexen). De kompletterande bestämmelserna föreslås i allt väsentligt införas genom två nya lagar; dels en tullag och dels en lag om vissa tullbestämmelser. Det kan sättas i fråga om uppdelningen främjar tydlighet och enhetlighet i regleringen. De två lagarnas struktur skiljer sig åt väsentligt. I förslaget till tullag har upplysningsbestämmelser om tullkodexen och dess tillämpnings- föreskrifter, liksom upplysningsbestämmelser om andra författningar och verkställighetsföreskrifter, begränsats till ett minimum (se remissen s. 114). Lagen om vissa tullbestämmelser innehåller nästan uteslutande sådana upplysningsbestämmelser. Lagen om vissa tullbestämmelser anges innehålla bestämmelser som kompletterar tullkodexen och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen i fråga om bindande besked, varors klassificering, ursprung och tullvärde, varors tullstatus samt transitering, särskild användning och förädling av varor. Lagen saknar dock materiella bestämmelser som rör angivna frågor eller förfarandet vid hantering av sådana frågor. Den kompletterande regleringen finns i tullagen och hänvisning sker till den lagens bestämmelser (se 1, 4 och 6 §§ i lagen om vissa tullbestämmelser). Uppdelningen på två lagar har samband med ansvarsfördelningen inom som innebär att har huvudansvaret för tullagstiftningen och att ansvarar för vissa delar Några sakliga skäl för att behålla uppdelningen på två lagar har i övrigt inte redovisats i remissen (se remissen s. 62). också beaktas att tullagstiftningen på EU-nivå inte gör någon sådan åtskillnad och att en betydande del av de bestämmelser som ska gälla är gemensamma för de sakfrågor som enligt förslaget delas upp på två Uppdelningen leder, som vissa remissinstanser också har påpekat, till att regleringen blir mer svårtillgänglig. Uppdelningen är enligt Lagrådets mening olämplig och onödig. Regleringen bör samlas i den nya tullagen. (Se även Lagrådets yttrande i prop.1999/2000:126 s. 271). Detta kan ske utan några genomgripande förändringar av tullagen (se vad som anförs nedan under 1 kap. 1 § tullagen och under lagen med vissa tullbestämmelser). Den nya tullagen bygger i stor utsträckning på den gällande tullagen och många bestämmelser har förts över till den nya lagen. den nya lagen är mycket kortfattade. till motsvarande bestämmelser i gällande tullag. Hänvisningarna till gällande lag är i vissa fall inte korrekta, t.ex. på så sätt att det anges att den föreslagna paragrafen i sak motsvarar en tidigare gällande bestämmelse, trots att sakliga ändringar gjorts. sambandet mellan föreslagna paragrafer och reglering på EU-nivå ofta För att underlätta tillämpningen av den nya lagen förordar Lagrådet att remissen inom ramen för det fortsatta lagstiftningsarbetet utvecklas och korrigeras i dessa delar så att det klart framgår när en bestämmelse utan sakliga förändringar har förts över från gällande tullag och i vilka fall justeringar skett och vad dessa innebär. för sakliga ändringar redovisas. Slutligen bör bestämmelsernas koppling till EU-regleringen redovisas tydligare. I lagrådsremissen berörs de problem som uppkommer om ett förfarande kan träffas av såväl tulltillägg som av sanktion av annat slag. innehåller inga förslag till ändrad lagstiftning inom det aktuella området. En hänvisning görs till det arbete som bedrivs inom EU. till den bedömning som gjorts i prop. 2014/15:131 rörande skattetilläggen, nämligen att sanktionerna på tullområdet bör ses över. Lagrådet finner det angeläget att så sker . 1 kap. 1 § Se vad Lagrådet har anfört inledningsvis om att samla den kompletterande regleringen i tullagen. Om så sker blir upplysningen i paragrafens andra stycke onödig och bör utgå. 1 kap. 2 § Denna bestämmelse kan enligt Lagrådets mening utgå. 1 kap. 3 § I bestämmelsen anges, på samma sätt som i nu gällande tullag (2000:1281), att det som sägs om tull även gäller annan skatt som ska tas ut för varor vid import och som ska betalas till , om inte något annat uttryckligen anges. Denna bestämmelse, tillsammans med den bestämmelse som finns i 2 kap. 1 § andra stycket och som anger att i första stycket avsedda skatter om inte annat föreskrivits ska fastställas och betalas enligt det förfarande som gäller för tull, innebär att såväl tullagens regler i allmänhet som tullkodexens förfaranderegler blir tillämpliga även på skatter som betalas till . I åtskilliga bestämmelser i tullagen finns emellertid också en koppling till vad som benämns ”tullagstiftningen”. I exempelvis 4 kap. 24 § anges att får rikta förelägganden mot den som kan antas vara deklarations- eller uppgiftsskyldig enligt tullagstiftningen, och i 7 kap. 4 § anges att vid tillämpning av tullagstiftningen får använda delgivning. I artikel 5.2 i tullkodexen definieras tullagstiftningen som det regelverk som utgörs av bl.a. tullkodexen och de bestämmelser för att komplettera eller genomföra den som antagits på unionsnivå eller nationell nivå. Vid föredragningen har fråga uppkommit om denna definition kan anses omfatta även det korresponderande regelverk som ska användas vid uppbörd av skatt vid import. För att undvika osäkerhet i detta hänseende föreslår Lagrådet att 3 § kompletteras med en andra mening av följande lydelse. Vidare ska det som sägs om tullagstiftningen gälla även de motsvarande regler som vid import ska tillämpas på annan skatt än tull. 1 kap. 5 § Lagrådet anser att sista stycket bör omformuleras enligt följande. I verksamhet gäller lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. 1 kap. 6 § Enligt Lagrådets mening bör första stycket 1 b inledas med ”inte har lämnat eller inte kommer att lämna … ”. Vidare bör, för tydlighetens skull, andra stycket avslutas med ” … till grund för antagandet enligt första stycket 1”. 1 kap. 12 § I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Lagrådet förordar att bestämmelsen ges följande lydelse. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkor för att ett tullombud ska få tillhandahålla tjänster i . 1 kap. 14 §