prop · H30379 · 2016-01-19 00:00:00 — Det som sägs om beskattningsunderlag i 1 § gäller även i de fall som avses i första stycket. 3 § Om en icke-unionsvara eller dess värde förverkas, ska annan skatt än tull inte tas ut till den del varan eller dess värde förverkats. Ett tidigare meddelat beslut om sådan pålaga ska upphävas eller ändras sedan dom eller beslut som innefattar förverkande har fått laga kraft. Betald tull ska beaktas vid förverkande av en varas värde och vid bestämmande av påföljd. 3 Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 a § tullagen (2000:1281), som föreslås få ny lydelse fr.o.m. , se propositionen Vissa frågor på området för indirekta skatter 2015/16:19 s. 27). Den nya lydelsen har beaktats vid utformningen. Garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld 4 § Om det behövs för att säkerställa uppbörden, får i ett enskilt fall besluta att garanti ska ställas för annan skatt än tull som ska betalas till . Om garanti inte har ställts, utgör varan garanti för tullen och skatten så länge den står under övervakning och kontroll. Om garanti har ställts eller om varan utgör garanti, får ta ut beloppet ur garantin eller varan innan en fordran överlämnas för indrivning i enlighet med 17 §. Fastställande av import- eller exporttullbelopp 5 § Belopp som enligt tullagstiftningen ska betalas till eller betalas ut från ska avrundas till närmaste lägre hela krontal. 6 § När tullskulden har uppkommit på grund av en handling som när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till straffrättsliga förfaranden, ska den treårsperiod som avses i artikel 103.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, förlängas till . Om gäldenären har åtalats för ett brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, får gäldenären underrättas om tullskulden efter utgången av den femårsperiod som avses i första stycket, för den vara som åtalet gäller. En sådan underrättelse får ske senast under kalenderåret då åtalet väcktes. Ingen underrättelse om tullskuld får ske efter utgången av en period efter den dag då tullskulden uppkom. Om en gäldenär har avlidit, får en underrättelse ske senast efter dödsfallet. 7 § Bestämmelserna i 6 § ska tillämpas också i fall då den som har företrätt en juridisk person har åtalats för ett brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om brottet avser tull som den juridiska personen skulle ha betalat. Betalning av import- eller exporttullbelopp 8 § Betalning av tullbelopp enligt artikel 108.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, ska göras till från det att gäldenären underrättats om tullskulden, om inte anstånd med betalning enligt artikel 110 i den förordningen, i den ursprungliga lydelsen, har beviljats. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om en annan tidsfrist för betalning än den som anges i första stycket, vid sammanföring av bokföringsposter enligt artikel 105.1 andra stycket i samma förordning, i den ursprungliga lydelsen. 9 § Bestämmelserna om kreditränta i artikel 112 och om dröjsmålsränta i artikel 114 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, tillämpas även på andra skatter än tull som ska tas ut för varor vid import. Dröjsmålsräntan ska beräknas på det sätt som anges i 65 kap. 13 § första stycket och andra stycket första meningen skatteförfarandelagen (2011:1244). 10 § Ränta tas ut på andra skatter än tull som ska betalas enligt beslut vid omprövning av eller enligt beslut av allmän förvaltnings- domstol, om inte ränta tas ut enligt 9 §. Om en underrättelse enligt artikel 102.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, har fördröjts till följd av att den som tagit hand om en vara med tillämpning av ett förenklat förfarande inte lämnat kompletterande tulldeklaration inom föreskriven tid, tas ränta ut på andra skatter än tull som ska tas ut för varor vid import. 11 § Ränta enligt 9 eller 10 § tas inte ut på belopp som får dras av vid redovisning av skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200). 12 § Det som föreskrivs i tullagstiftningen om uppbörd, indrivning och återbetalning av tull tillämpas även i fråga om ränta som avses i 9 och 10 §§. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om befrielse helt eller delvis från skyldigheten att betala ränta på annan skatt än tull enligt 10 §, om det finns synnerliga skäl. 14 § Ränta som avses i 10 § första stycket ska beräknas från utgången av efter den månad då varan deklarerades för övergång till fri omsättning till och med den månad då beloppet ska betalas. Ränta på skatt som motsvarar tidigare återbetalt belopp beräknas dock från utgången av den månad då beloppet återbetalades. Räntesatsen för ränta enligt 10 § första stycket ska vara den som anges i 65 kap. 4 § första stycket eller, om det är fråga om skönsbeskattning, den som anges i 65 kap. 11 § första stycket skatteförfarandelagen (2011:1244). Ränta enligt 10 § andra stycket tas ut för den tid fördröjningen omfattar. Räntesatsen ska vara den som anges i 65 kap. 11 § första stycket skatteförfarandelagen. 15 § På belopp som betalas tillbaka i fall som anges i 20 § tillgodoförs ränta. Ränta tillgodoförs även på ränta enligt 9 och 10 §§ som betalas tillbaka. Räntan tillgodoförs från utgången av den månad under vilken beloppet betalats till och med den månad då beloppet betalas tillbaka. Räntesatsen ska vara den som anges i 65 kap. 4 § tredje stycket skatteförfarandelagen (2011:1244). 16 § Om ett beslut som föranlett ränta enligt 9 eller 10 § har ändrats på sådant sätt att ränta inte skulle ha betalats eller skulle ha betalats med lägre belopp, ska en ny beräkning av räntan göras. För mycket betald ränta ska betalas tillbaka. Ränta tas inte ut på räntebelopp enligt 9 eller 10 § som ska betalas utöver tidigare betald ränta. Om ett beslut som föranlett ränta enligt 15 § har ändrats på sådant sätt att ränta inte skulle ha tillgodoförts eller skulle ha tillgodoförts med lägre belopp, ska den som tillgodoräknats räntan betala tillbaka mellanskillnaden. Bestämmelserna i tullagstiftningen om återbetalning av tull ska då tillämpas. 17 § Om tull inte har betalats i rätt tid, ska fordran lämnas till för indrivning. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. 18 § Det som sägs om indrivning av tull i 17 § ska gälla även för ersättning för kostnad enligt artikel 189.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, och 1 kap. 14 § tredje stycket. 19 § I fråga om betalningsskyldighet för företrädare för en gäldenär som är juridisk person och som inte har betalat in tull i rätt tid och på rätt sätt tillämpas 59 kap. 13, 15–21, 26 och 27 §§, 67 kap. 4 §, 68 kap. 1 § samt 70 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). beslutar om ansvar för delägare i handelsbolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag avseende tull enligt denna lag. Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet får indrivning ske enligt 17 §. 20 § Om en ansökan om återbetalning eller eftergift av tull görs enligt bestämmelserna i artikel 121 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, ska även frågan om återbetalning eller eftergift av skatt som avses i 1 § första stycket prövas. Vid prövningen gäller artiklarna 116–120 i den förordningen, i den ursprungliga lydelsen, i tillämpliga delar. Bestämmelsen om återbetalning och eftergift på eget initiativ i artikel 116.4 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, ska tillämpas även på skatt som avses i 1 § första stycket. Vid återbetalning får avdrag göras för sådan beslutad tull och annan skatt som ska betalas till . I lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter finns också föreskrifter som begränsar rätten till återbetalning. Belopp som får dras av vid redovisning av skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) eller som medför rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11–13 och 15 §§ den lagen betalas inte tillbaka. Införsel och utförsel av varor Tullövervakning vid införsel 1 § Den som från en plats utanför det svenska tullområdet, men inom Europeiska unionens tullområde, till det svenska tullområdet för in eller låter föra in en icke-unionsvara som inte är hänförd till ett tullförfarande och som inte befordras enligt artikel 148.5 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, är skyldig att anmäla införseln till vid gränspasseringen. För kontroll av anmälningsskyldigheten har rätt att utföra de kontroller som framgår av lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. 2 § Ett transportmedel som kommer till det svenska tullområdet omfattas av tullövervakning, om det ombord på transportmedlet finns varor som omfattas av tullövervakning. Om transportmedlet kommer till det svenska tullområdet utan att medföra varor, omfattas det av tullövervakning till dess att en anmälan om transportmedlet enligt 4 § har behandlats av . Har transportmedlet tagits ut för kontroll enligt 4 kap. 16 §, omfattas det av tullövervakning till dess att kontrollen har avslutats. 3 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller luftfartyg som omfattas av tullövervakning ska på förhand meddela när transportmedlet beräknas komma till ett tullkontor eller en annan plats som anvisat eller godkänt. Föraren eller befälhavaren ska lämna uppgifter om transportmedlet och dess last. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från skyldigheterna enligt första och andra styckena. 4 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller ett luftfartyg som förs in i det svenska tullområdet ska anmäla transportmedlets ankomst till även i andra fall än det som avses i artikel 133.1 första stycket i förordning (EU) nr 952/2013. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten enligt första stycket. 5 § får förbjuda en förare av eller en befälhavare på ett transportmedel som omfattas av tullövervakning 1.att göra något annat uppehåll under färden inom det svenska tullområdet än vad som föranleds av en myndighets åtgärd, och 2.att utan medgivande ankomma med transportmedlet. 6 § får meddela förbud mot att beträda, lämna eller lasta ett transportmedel som omfattas av tullövervakning vid införsel. Ett förbud mot att beträda eller lämna ett transportmedel gäller inte för den som i sin tjänsteutövning behöver få tillträde till transportmedlet. 7 § får tillfälligt ta hand om en icke-unionsvara, om det behövs för tullövervakningen. får då läggas upp på en anläggning för tillfällig lagring eller ett tullager. får bestämma att varan inte får tas ut från anläggningen för tillfällig lagring eller tullagret förrän verkets kostnader för förvaringen har ersatts eller säkerhet har ställts för dem. ersättningsskyldig för sådana kostnader. Innehavaren av en anläggning för tillfällig lagring eller ett allmänt tullager är skyldig att ta emot varan, om det kan göras utan avsevärda 8 § Om en vara ska säljas enligt artikel 198 i förordning (EU) nr 952/2013 får detta ske genom försorg på offentlig auktion (tullauktion) eller på något annat sätt, om anser att det är Detsamma gäller om enligt 2 kap. 4 § tredje stycket ska ta ut ett belopp ur en vara som utgör garanti. Vid försäljning av varor som är föremål för införselförbud eller införselvillkor tillämpas 4 § lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. 9 § En tullauktion ska kungöras och på lämpligt sätt. Innan en vara säljs på tullauktion eller på något annat sätt, ska skicka en underrättelse, om adressen är känd, till gäldenären eller den som skulle ha varit gäldenär om varan varit tullbelagd samt till någon annan som kan antas vara ägare eller ha särskild rätt till varan. 10 § Vid tillämpning av artikel 198 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, får varorna förstöras, om 1.det finns en risk för att varorna förstörs eller minskar väsentligt i värde, eller 2.kostnaden för förvaringen av varorna är orimligt hög. Innan varorna förstörs ska om möjligt bestämmelserna om underrättelse i 9 § andra stycket tillämpas. I 2 § lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. finns ytterligare bestämmelser om förstöring av varor. Övergång till fri omsättning 11 § Avlämning från fartyg av fartygsgenererat avfall och lastrester som avses i direktiv /59/EG ska betraktas som övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i förordning (EU) nr 952/2013. 12 § Regeringen får besluta att en del av det svenska tullområdet ska vara en frizon enligt artikel 243.1 i förordning (EU) nr 952/2013. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska fastställa frizonens gränser och var dess infarts- och utfartsställen ska vara belägna. 13 § Ett transportmedel som ska avgå från det svenska tullområdet omfattas av tullövervakning, om det ombord på transportmedlet finns varor som omfattas av tullövervakning. Om transportmedlet ska avgå från det svenska tullområdet direkt till tredjeland utan att medföra varor, omfattas det av tullövervakning sedan en anmälan om detta har gjorts. 14 § Ett transportmedel som omfattas av tullövervakning ska avgå från 1.ett tullkontor, eller 2.en annan plats som anvisat eller godkänt. kan i vissa fall medge undantag från första stycket, om möjligheterna till tullövervakning och tullkontroll inte försämras. 15 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller luftfartyg som omfattas av tullövervakning ska på förhand meddela när transportmedlet beräknas avgå från ett tullkontor eller en annan plats som anvisat eller godkänt. Föraren eller befälhavaren ska lämna uppgifter om transportmedlet och dess last. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från skyldigheterna enligt första och andra styckena. 16 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller ett luftfartyg som ska föras ut ur det svenska tullområdet ska anmäla transportmedlets avgång till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten enligt första stycket. 17 § får förbjuda en förare av eller en befälhavare på ett transportmedel som omfattas av tullövervakning 1.att göra något annat uppehåll under färden inom det svenska tullområdet än vad som föranleds av en myndighets åtgärd, och 2.att utan medgivande avgå med transportmedlet. 18 § får meddela förbud mot att beträda, lämna eller lasta ett transportmedel som omfattas av tullövervakning vid utförsel. Ett förbud mot att beträda eller lämna ett transportmedel gäller inte för den som i sin tjänsteutövning behöver få tillträde till transportmedlet. Allmän princip för tullkontroller 1 § Ett beslut om en kontrollåtgärd enligt tullagstiftningen får fattas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den enskilde. Användning av våld eller tvång 2 § En tulltjänsteman får, i den utsträckning andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, använda våld eller tvång för att genomföra en åtgärd som avses i 3 kap. 7 § samt 9–11, 14, 16 och 19 §§ i detta kapitel. Våld mot person får endast användas om tulltjänstemannen möts av motstånd och det med hänsyn till ändamålet med åtgärden är försvarligt. 3 § och ska medverka i kontrollverksamhet enligt denna lag. För och samt polisman och kustbevakningstjänsteman som medverkar i kontroll- verksamhet gäller det som sägs om och tulltjänsteman i 3 kap. 5, 6, 17 och 18 §§ samt 2, 9–17 och 49–51 §§ i detta kapitel. 4 § Ett transportföretag som befordrar passagerare från tredjeland ska utan kostnad för ställa de lokaler och anordningar till verkets förfogande som enligt verkets bedömning behövs för –kontroll av fordon samt bagage, handväskor och liknande som resande för med sig, –handläggning av resandes tulldeklarationer, –förhör och kroppsvisitation samt kroppsbesiktning av resande, och –tullpersonalen under uppehåll i tjänstgöringen. Anlitande av särskild sakkunnig 5 § får anlita en särskild sakkunnig 1.om det finns anledning att anta att en uppgift som har lämnats enligt tullagstiftningen är felaktig, för att få fram den information som behövs, och 2.när en uppmaning att lämna en uppgift eller en handling om en vara inte har följts. Tullkontroll av varor och transportmedel 6 § får begära att ett transportföretag som befordrar varor, passagerare eller fordon till eller från ska lämna de aktuella uppgifter om ankommande och avgående transporter som företaget har I fråga om passagerare får endast begära uppgifter om –betalningssätt, och får begära uppgifter enligt första och andra styckena endast om uppgifterna kan antas ha betydelse för brottsbekämpande verksamhet. 7 § Transportföretaget ska skyndsamt lämna de uppgifter som verket begär enligt 6 §. 8 § Ett transportföretag får lämna uppgifter enligt 6 § på så sätt att de görs läsbara för genom terminalåtkomst. får ta del av uppgifter genom terminalåtkomst endast i den omfattning och som behövs för att kontrollera aktuella transporter. Uppgifter som hålls tillgängliga på detta sätt får inte ändras eller på annat sätt bearbetas eller lagras av . Uppgifter om enskilda personer som lämnats på annat sätt än genom terminalåtkomst ska förstöras, om de visar sig sakna betydelse för utredning av eller lagföring för brott. 9 § får preja ett fartyg inom det svenska tullområdet, om det behövs för att möjliggöra övervakning och kontroll av import eller export av varor. får föra ett fartyg till en plats inom det svenska tullområdet, om 1.fartyget under färd mellan orter inom Europeiska unionens tullområde lämnar tullområdet och därigenom avviker från sin rätta kurs utan att det sker på grund av nöd eller av något annat tvingande skäl, och 2.befälhavaren inte följer en uppmaning att återvända till Europeiska unionens tullområde. 10 § En åtgärd enligt 9 § får vidtas utan föregående uppmaning, om 1.uppmaningen inte kan ges, eller 2.det finns särskild anledning att anta att en uppmaning skulle förhindra eller avsevärt försvåra åtgärden. En åtgärd enligt 9 § andra stycket får inte vidtas mot ett utländskt fartyg eller inom en annan stats vattenområde, om det inte medges enligt avtal med den andra staten. 11 § En förare av eller en befälhavare på ett transportmedel som omfattas av tullövervakning ska stanna på uppmaning av en tulltjänsteman. Även en annan person än föraren eller befälhavaren ska stanna på tulltjänstemannens uppmaning. En sådan uppmaning får endast ges om det finns anledning att anta att personen är anmälningsskyldig enligt tullagstiftningen. 12 § En uppmaning enligt 11 § första stycket till föraren av ett fordon får ges 1. när fordonet finns – i trakterna vid landgräns mot ett tredjeland, – i trakterna vid Sveriges kuster, –i närheten av eller inom en anläggning för tillfällig lagring, ett tullager eller en frizon, eller –i närheten av eller inom en hamn, en flygplats eller ett annat område som har trafikförbindelser med ett tredjeland, 2. om tulltjänstemannen har anledning att anta att varor som står under tullövervakning transporteras med fordonet, eller 3. när fordonet är försett med interimsskyltar eller registreringsskyltar från ett tredjeland. En uppmaning enligt 11 § andra stycket får riktas till en person som anträffas på en plats enligt första stycket 1. 13 § får tillfälligt ta hand om registreringsbevis och liknande handlingar som avser ett transportmedel som omfattas av tullövervakning, om det behövs för att hindra transportmedlets avgång. 14 § Om det behövs för kontrollverksamheten och det inte medför något väsentligt hinder för trafiken, får tillfälligt stänga av områden där transportmedel lossas eller lastas eller passagerare går ombord på eller lämnar transportmedel. Första stycket gäller även för annat område i omedelbar närhet av ett transportmedel, liksom infarter till och utfarter från anläggningar för tillfällig lagring, hamnar och flygplatser. 15 § Om det är absolut nödvändigt för att tullkontroller ska kunna göras, får 1.uppehålla ett tåg på en järnvägsstation vid gräns mot ett tredjeland och på tågets slutstation inom , och 2.begära att ett luftfartyg hindras att avgå eller uppmanas att landa. 16 § För kontroll av att deklarations- och uppgiftsskyldighet enligt tullagstiftningen har fullgjorts riktigt och fullständigt eller att varor inte gör intrång i de rättigheter som skyddas av förordning (EU) nr 608/2013, i den ursprungliga lydelsen, får undersöka 1.transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras, 2.anläggningar för tillfällig lagring och tullager samt områden i hamnar och på flygplatser och bangårdar där varor som står under tullövervakning förvaras och även lokaler inom sådana områden, och 3.bagage samt handväskor och liknande som förs med av en resande vid inresa till eller utresa från Europeiska unionens tullområde eller av en person som uppmanats att stanna enligt 11 § andra stycket. I lagen (2000:1225) om straff för smuggling finns bestämmelser om kroppsvisitation. 17 § Vid en kontroll enligt 16 § ska den person vars uppgifter ska kontrolleras eller för vars räkning varan förs in i eller ut ur Europeiska unionens tullområde ge den tulltjänsteman som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan, transportmedlet eller bagaget. Personen ska också lämna tillträde till de lokaler och andra utrymmen som används för den transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. På tulltjänstemannens begäran ska föraren av eller befälhavaren på det transportmedel som ska undersökas närvara vid undersökningen om det är möjligt. 18 § Ett befordringsföretag ska –göra en anmälan till , om det i företagets verksamhet uppkommer en misstanke om att en försändelse innehåller narkotika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och –på begäran av överlämna försändelsen till verket. Befordringsföretaget ska också på annat sätt medverka i kontrollverksamhet enligt tullagstiftningen i fråga om varor som befordras med post, på järnväg eller med luftfartyg. För befordringsföretaget gäller inte 2 och 9–17 §§. Tullkontroll av postförsändelser och försändelser förmedlade av kurirföretag 19 § För en sådan kontroll som avses i 16 § får en tulltjänsteman undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, och motsvarande försändelser förmedlade av kurirföretag. En försändelse får öppnas om den finns hos , på ett utväxlingspostkontor eller vid ett kurirföretags första sorteringsterminal och det finns anledning att anta att försändelsen innehåller en vara för vilken deklarations- eller uppgiftsskyldigheten inte har fullgjorts. 20 § Beslut om att öppna en postförsändelse eller en försändelse förmedlad av ett kurirföretag som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för . Om försändelsen innehåller ett förtroligt meddelande, ska detta tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 21 § En postförsändelse eller en försändelse förmedlad av ett kurirföretag som har öppnats med stöd av 19 och 20 §§ får inte undersökas närmare än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med undersökningen. Protokoll ska föras över undersökningen. Av protokollet ska syftet med undersökningen framgå och vad som har kommit fram vid denna. Har en försändelse öppnats ska adressaten och, om det är möjligt, avsändaren underrättas , om inte särskilda skäl talar emot det. 22 § En chefstjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för får besluta att en postförsändelse som väntas till ett visst brevbärarkontor och som kommer från tredjeland ska hållas kvar av postbefordringsföretaget när den kommer till brevbärarkontoret, om