prop · H303175 · 2016-05-24 00:00:00 — direktåtkomst för tullombud och ekonomiska aktörer förhåller sig till elektroniskt utbyte av uppgifter i andra medlemsstater. medlemsstat exempelvis gett direktåtkomst i ett ärende uppkommer frågan om svenska ska göra en egen prövning av om direktåtkomst ska medges i samma ärende. Här bör betonas att i likhet med handlar såväl lagsom förordningsregleringen om direkt- åtkomst om att möjliggöra direktåtkomst. Det är däremot som avgör om direktåtkomst därefter ska medges. form närmare reglera vilka uppgifter det är fråga om och de närmare Att närmare föreskriver om sådana frågor är inget nytt utan som anges ovan sker detta . Kammarrätten i saknar en redogörelse för om kraven enligt kan uppfyllas genom ett utlämnande på medium för automati- Regeringen har ovan redogjort för varför en utökad möjlighet till direktåtkomst bör skapas. Det kan dock nämnas att av promemorian framgår att i den mån ett effektivt utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling kan komma till stånd avser att använda det alternativet i första hand. Vad gäller den närmare regleringen hos kan också nämnas Prop. 2015/16:175 att den utvidgning av kretsen som ska kunna medges direktåtkomst till tulldatabasen avser att genomföra stegvis och i kontrollerade former. Endast behöriga identifierade personer ska ges åtkomst. Genom att använda elektroniska system ska den enskilde godkänna de användarvillkor som beslutat ska gälla för infrastrukturen och förbinder sig att följa dem. Inför genomförande av varje form av direktåtkomst ska också genomföra en risk- och sårbarhetsanalys. Inga andra förändringar avseende åtkomst till uppgifter Datainspektionen ställer sig frågande till promemorians bedömning att alltid ska få lämna uppgifter ur tulldatabasen på medium för automatiserad behandling till svenska myndigheter, eftersom det i princip alltid finns integritetsrisker när uppgifter från många olika källor kan sammanföras till en aktör. Det kan därför vara lämpligt att sådana utlämnanden är författningsreglerade. Regeringen avser inte att införa någon sådan begränsning som Datainspektionen nämner. Som framgår av redogörelse finns det inte någon författningsreglerad begränsning avseende annat elektroniskt utlämnande till svenska myndigheter än direktåtkomst, varför ett utlämnande på medium för automatiserad behandling är möjlig. Datainspektionen uttrycker vidare en önskan att begreppet direktåtkomst definieras i lag. Regeringen avser inte att införa någon sådan definition genom detta lagstiftningsärende. Transportstyrelsen saknar information om hur kraven i rapporteringsdirektivet på främst summarisk införseldeklaration (SID) har omhändertagits. Som Transportstyrelsen anger är syftet med direktivet att administrativa förfaranden för sjötransporter förenklas och harmoniseras genom en allmän övergång till elektronisk överföring av uppgifter. Rapporteringsformaliteterna ska fullgöras via en enda kontaktpunkt, Single Window, och även en nationell kontaktpunkt ska skapas, för vilken är ansvarig myndighet. Regeringen vill framhålla att nu aktuellt lagstiftningsärende handlar om direktåtkomst i tulldatabas som en följd av unionstullkodexen och inte som en följd av rapporteringsdirektivet. Transportstyrelsen anser sig också behöva få tillgång till uppgifter som finns hos för att kunna utföra den marknadskontroll som Transportstyrelsen ansvarar för och har vid remissbehandlingen av betänkandet SOU 2015:5 föreslagit att styrelsen ska få direktåtkomst till system liknande den som och har enligt 2 kap. 7 § tulldatalagen. Inte heller denna fråga omfattas av detta lagstiftningsärende. Regeringen avser därmed inte att i denna proposition föreslå några ändringar på ovan nämnda områden. Förslaget genomförs genom en ändring i 2 kap. 8 § tulldatalagen. 2015/16:175 11.4 Regeringens förslag: Den sekretessbrytande bestämmelsen i 27 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen ska kompletteras med en hänvisning till förordningen om behandling av uppgifter i verksamhet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorian föreslår dock en hänvisning till en angiven paragraf i förordningen. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inga invändningar eller lämnar inga synpunkter. Kammarrätten i anser att det inte framgår av förslaget om det kommer att finnas möjligheter för en aktör att begära att vissa uppgifter kan uteslutas från direktåtkomsten med anledning av skyddet för företagshemligheter. anser att förslaget ingående behandlar skydd av personuppgifter men att promemorian inte behandlar annan för företag känslig information i tulldatasystemet, såsom exempelvis värde och volym av import, handelspartners eller skyddet för affärshemligheter och att detta är en brist som bör rättas till inom ramen för den fortsatta beredningen. Transportstyrelsen är uttryckligen positiv till förslaget om en sekretessbrytande bestämmelse. Skälen för regeringens förslag Direktåtkomst förutsätter att sekretess inte hindrar detta I avsnitt 11.3 redovisas regeringens överväganden att i tulldataförordningen behålla den befintliga direktåtkomstmöjligheten i 7 §, som avser uppgifter om den enskilde själv, men att också möjliggöra att även tullombud och andra ekonomiska aktörer genom direktåtkomst kan få de uppgifter som de behöver till följd av unionstullkodexen. En direktåtkomst innebär som beskrivits i avsnitt 6.2 att en sekretessprövning inte kan göras i varje enskilt fall. Därmed krävs för att direktåtkomst ska vara möjlig antingen att sekretess inte gäller för det aktuella uppgiftslämnandet eller att det finns sekretessbrytande bestämmelser. aktuella uppgifter kan omfattas av sekretess Av redogörelsen om sekretess för uppgifter hos i avsnitt 9.2 framgår att det handlar om sekretess enligt 27 kap. OSL och att det kan finnas ett förhållandevis stort antal sekretessreglerade uppgifter hos . När det gäller omfattningen av sekretessreglerade uppgifter som i enlighet med unionstullkodexen ska lämnas ut till enskilda, såsom deklaranter, deras tullombud eller andra ekonomiska aktörer, bör beaktas att uppgifterna till helt övervägande del rör näringsverksamhet. Som nämns i avsnitt 11.2 har det uppskattats att de uppgifter som förekommer i tulldatabasen till avser näringsidkare, och att regeringen har uttalat att uppgifterna generellt inte kan anses vara direkt känsliga ur integritetssynpunkt eftersom det till övervägande del är fråga om Prop. 2015/16:175 uppgifter om juridiska personer och det nästan uteslutande är fråga om uppgifter som är hänförliga till näringsverksamhet. Enligt regeringen kunde i stället i vissa fall andra integritetsliknande aspekter aktualiseras, såsom t.ex. skyddet för affärshemligheter (prop. 2004/05:164 s. 100). Det kan dock nämnas att de uppgifter som ska utbytas elektroniskt i enlighet med unionstullkodexen och behandlas i tulldatabasen är väl avgränsade, se t.ex. avsnitt 7.3. De sekretessbrytande bestämmelserna är inte tillräckliga Regeln om att samtycke bryter sekretess (10 kap. 1 § jfrt med 12 kap. OSL) skulle kunna aktualiseras för nu aktuellt uppgiftslämnande. När det gäller utlämnande av uppgifter till ett tullombud kan ett synsätt vara att den enskilde genom att utse ett tullombud därigenom har hävt sekretessen gentemot den . Det ligger dock en komplikation i det att ett samtycke när som helst kan återkallas. När det gäller utlämnande av uppgifter till andra ekonomiska aktörer än tullombud är det än mer komplicerande eftersom samtliga enskilda måste samtycka till att lämnar ut uppgifter som de har lämnat in till verket. Därtill kommer att tullärenden måste hanteras snabbt. Tullmyndigheterna får i linje med detta inte heller begära att ett tullombud som regelbundet agerar som tullombud varje gång styrker sin behörighet, förutsatt att denne kan styrka detta på tullmyndighetens begäran (artikel 19.3 unionstullkodexen). Därmed är enligt regeringens bedömning den sekretessbrytande regeln om samtycke inte tillräcklig för att möjliggöra en effektiv direktåtkomst. Även bestämmelsen om partsinsyn (10 kap. 3 § OSL) har redovisats i avsnitt 9.3. Av den följer att sekretess inte hindrar att bl.a. en enskild som är part i ett ärende hos en myndighet under vissa närmare angivna förutsättningar tar del av handling eller annat material i målet eller ärendet. Begreppet part i detta sammanhang är inte helt entydigt och rätten till partsinsyn är inte heller helt oinskränkt. Även om det – med hänsyn till de uppgifter som kan bli föremål för utbyte – torde vara i princip uteslutet att hemlighålla uppgifter för en part så måste det gå att göra en prövning innan uppgifter lämnas ut. Ett stort antal aktörer med olika intressen i exportrespektive importkedjan kommer att ha ett behov av att utbyta uppgifter med . Det kommer inte alltid att stå klart vem som är att betrakta som part eller om uppgifterna i fråga alltid kan betraktas som underlag i ett ärende hos . Inte heller reglerna om partsinsyn är därmed enligt regeringens bedömning tillräckliga för att få till stånd en effektiv direktåtkomst. Utöver detta finns bestämmelser om nödvändigt utlämnande i 10 kap. 2 § OSL, som föreskriver att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Syftet med bestämmelsen är att förhindra att sekretessregleringen gör det omöjligt för en myndighet att sköta de uppgifter som åvilar myndigheten. Rekvisitet ”nödvändigt” innefattar att det måste göras en bedömning i varje enskilt fall av om utlämnandet i fråga är just nödvändigt. 2015/16:175 inte med att myndighetens verksamhet skulle bli effektivare. Därmed bedömer regeringen inte heller den bestämmelsen vara tillräcklig. En sekretessbrytande bestämmelse behövs Av ovanstående redogörelse följer att sekretess kan gälla för nu aktuellt uppgiftsutbyte och att befintliga sekretessbrytande bestämmelser inte bedöms vara tillräckliga för att säkerställa möjligheten till nu aktuell direktåtkomst. Det är därför nödvändigt att införa en ny sekretessbrytande regel för att det nu aktuella utlämnandet av uppgifter genom direktåtkomst ska kunna ske. När det gäller myndigheter kan det t.ex. göras genom en bestämmelse om uppgiftsskyldighet, eftersom en sådan bryter sekretess enligt 10 kap. 28 § OSL. är det dock fråga om uppgiftslämnande till enskilda. Bestämmelsen i 27 kap. 7 § OSL är en sekretessbrytande bestämmelse i förhållande till enskilda. Där anges att sekretessen enligt 1, 3 och 4 §§ inte hindrar att uppgift lämnas till en enskild enligt vad som föreskrivs i bl.a. lag om förfarande vid beskattning eller lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Ett alternativ för nu aktuell sekretessbrytande reglering skulle därför kunna vara att genom en ny punkt i den bestämmelsen införa en hänvisning till tulldatalagen. En hänvisning till den lagen skulle dock bryta sekretess för mer uppgiftslämnande än nödvändigt vilket regeringen, i likhet med promemorian, inte anser att det finns skäl för. Regeringen bedömer i likhet med promemorian det vara mest lämpligt med en hänvisning till aktuell förordning i stället, tulldataförordningen. Det finns inga hinder mot en sådan ordning, se 8 kap. 1 § OSL. Till skillnad från promemorian föreslår dock inte regeringen att det hänvisas till enbart en paragraf i förordningen, utan till förordningen i sin helhet. Regeringen föreslår således att den sekretessbrytande bestämmelsen i 27 kap. 7 § OSL kompletteras med en hänvisning till förordningen om behandling av uppgifter i verksamhet. Kammarrätten i och väcker frågor om företagshemligheter och skydd för affärshemligheter. Enligt 1 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter avses med företagshemligheter i den lagen sådan information om affärs- eller driftförhållanden i en näringsidkares rörelse som näringsidkaren håller hemlig och vars röjande är ägnat att medföra skada för honom i konkurrenshänseende. Som anges i avsnitt 11.1 handlar förslaget om utökade möjligheter till direktåtkomst inte om att andra eller fler uppgifter ska utbytas, utan att sättet för utlämnande ska bli enklare. Det handlar således om sådana uppgifter som genom ändringen av 2 kap. 5 § tulldatalagen (se prop. 2015/16:79) får lämnas ut på medium för automatiserad behandling. Uppgifterna är som nämns i bl.a. avsnitt 11.2 standardiserade uppgifter som inte är av känslig natur. Det utlämnande av uppgifter som kommer att medges avser uppgifter som redan är kända för mottagaren och i de fall det sker ett utlämnande till annan än den enskilde själv kommer det huvudsakligen att vara dennes tullombud. I de fall då uppgifter meddelas tredje part kommer det endast att ske i de fall där det föreligger ett sådant krav i tullagstiftningen, t.ex. fraktförare vid summarisk införseldeklaration eller tullagerhavare vid utlämning. är aktörer som har till uppgift att verkställa åtgärd enligt kommersiellt Prop. 2015/16:175 avtal med huvudman eller dennes tullombud. De uppgifter som är ifråga kan därmed i princip inte anses hänföras till kategorin företagshemligheter, även om det inte kan uteslutas att sådana uppgifter kan förekomma. En given utgångspunkt är som har nämnts tidigare att ett utlämnande genom direktåtkomst inte kommer att omfatta mer uppgifter än nödvändigt och det krävs behörighet för att få åtkomst till de uppgifter som avses. Förslaget genomförs genom en ny fjärde punkt i 27 kap. 7 § OSL. 11.5Ändrade bestämmelser om tystnadsplikt i tullagen Regeringens förslag: Bestämmelsen om tystnadsplikt i 1 kap. 9 § i den nya tullagen ska utvidgas till att gälla den som i verksamhet hos ett tullombud eller en annan ekonomisk aktör eller i annat fall i egenskap av ombud tar del av uppgifter som har lämnats i enlighet med tullagstiftningen. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Promemorians förslag har dock en annan lydelse. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inga invändningar eller lämnar inga synpunkter. Transportstyrelsen är uttryckligen positiv till förslaget om tystnadsplikt. anser att bestämmelsen om tystnadsplikt innebär ett visst skydd för att känslig information inte röjs utan godkännande, men att den inte medför att kontroller av tullombuds fullmakter kan underlåtas. lyfter också frågor om tullombud. För frågor om tullombud, se avsnitt 11.3. Skälen för regeringens förslag: Det har i avsnitt 11.2 konstaterats att de uppgifter som omfattas av den utvidgade direktåtkomsten i mycket liten utsträckning utgörs av personuppgifter och att det inte heller rör sig om från integritetssynpunkt känsliga uppgifter. Trots detta finns det enligt regeringens mening skäl att överväga om den i avsnitt 11.4 föreslagna sekretessbrytande bestämmelsen bör kombineras med bestämmelser om tystnadsplikt. Det finns redan regler om tystnadsplikt i tullagen, se avsnitt 10.2. Dessa bestämmelser täcker delvis det uppgiftslämnande som kan komma att ske genom nu aktuella förslag om direktåtkomst. I 1 kap. 9 § i den nya tullagen anges nämligen att den som i verksamhet vid en anläggning för tillfällig lagring, ett tullager eller en frizon tar befattning med tulldeklarationer och andra handlingar som lämnats i enlighet med tullagstiftningen inte obehörigen får röja eller utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om någon enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Vad gäller de aktörer som omfattas, tar bestämmelsen sikte enbart på verksamhet vid en anläggning för tillfällig lagring, ett tullager eller en 2015/16:175 frizon. Den omfattar därmed inte samtliga aktörer som kan komma att få del av uppgifter som har lämnats i enlighet med tullagstiftningen. Som nämns i avsnitt 4.2.3 förekommer i unionstullkodexen ekonomiska aktörer, som t.ex. importörer, exportörer och även tullombud. Även ett annat ombud än ett tullombud kan agera för den enskildes räkning i samband med förfaranden enligt tullagstiftningen. Den enskilde kan t.ex. anlita ett ombud vid en process i allmän förvaltningsdomstol gentemot avseende ett beslut om tull. Regeringen anser i likhet med promemorian att det finns skäl att införa en reglering som är anpassad efter den krets aktörer som kan komma att få del av uppgifter enligt tullagstiftningen. I kretsen ingår som nämns ovan tullombud och andra ombud. Om ombud kan följande lyftas fram. Ombud får antas redan vara bundna av sekretessklausuler i sina avtal med huvudmännen. För att säkerställa skyddet för uppgifterna bör dock tullombud och andra ombud enligt regeringens mening uttryckligen omfattas av den tystnadsplikt som regleras i tullagen. Som framgår av lydelsen av 1 kap. 9 § i den nya tullagen riktar bestämmelsen vidare in sig på ”befattning med tulldeklarationer och andra handlingar”. Detta inrymmer inte uppgifter som har lämnats på annat sätt, t.ex. en uppgift som lämnas via telefon eller en uppgift som en ekonomisk aktör får del av från genom direktåtkomst och som inte förekommer i en handling. Tystnadsplikten bör enligt regeringens mening omfatta alla uppgifter som har lämnats i enlighet med tullagstiftningen. Därför bör bestämmelsen utvidgas från att endast avse tulldeklarationer och handlingar till att också gälla uppgifter som lämnats i enlighet med tullagstiftningen. Härigenom omfattas uppgifter som en ekonomisk aktör har fått av såväl en annan ekonomisk aktör som av . Regeringen föreslår därför att bestämmelsen i 1 kap. 9 § i den nya tullagen ska utvidgas till att gälla den som i verksamhet hos ett tullombud eller en annan ekonomisk aktör eller i annat fall i egenskap av ombud tar del av uppgifter som har lämnats i enlighet med tullagstiftningen. Ledet ”i annat fall i egenskap av ombud” tar sikte på ett vanligt ombudsmannaskap, i motsats till tullombud som regleras i unionstullkodexen. Även fortsatt kommer för det allmännas verksamhet bestämmelserna i att gälla, se 1 kap. 9 § andra stycket den nya tullagen. Förslaget genomförs genom en ändring i 1 kap. 9 § första stycket den nya tullagen. Regeringens förslag: Ändringarna ska träda i kraft Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Promemorian föreslår att ändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Endast en remissinstans har någon synpunkt på ikraftträdandetidpunkten. anger det vara viktigt att allt kommer på plats . Skälen för regeringens förslag: och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodexen) börjar tillämpas men övergångsregler medför att genomförandet av kraven i unionstullkodexen införs stegvis. Då systemanpassningar tar tid behöver dock nödvändiga författningsändringar genomföras . Regeringen föreslår att de nya reglerna ska träda i kraft . Regeringen bedömer att det inte behövs några övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: Förslagen innebär inte några offentligfinansiella effekter och medför inga kostnader för enskilda och företag. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att konsekvenserna av förslagen är mycket svåröverskådliga. finner att promemorians konsekvensutredning innehåller vissa godtagbara redovisningar men att den är bristfällig i flera avseenden och att den största bristen är att det saknas en redovisning av de företag som berörs av förslaget och de ekonomiska effekterna för dessa företag. uppfyller därför inte kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Mer specifikt finner följande vara godtagbart: redovisningen av syftet med förslaget, av alternativa lösningar och effekter av om ingen reglering kommer till stånd, av förslagets överensstämmelse med , av särskilda hänsyn till tidpunkt för ikraftträdande och av regleringens påverkan på företagen ”i andra avseenden”. finner följande vara bristfälligt: Redovisningen av eventuellt behov av speciella informationsinsatser inför ikraftträdandet, likaså redovisningen av berörda företag utifrån antal, storlek och bransch, redovisningen av förslagets påverkan på berörda företags kostnader, tidsåtgång och redovisningen av påverkan på konkurrensförhållandena för berörda företag. saknar också en redogörelse över om eventuella särskilda hänsyn till små företag har tagits vid reglernas utformning. 2015/16:175 har svårt att överblicka vad förslagen egentligen kommer att innebära för deras medlemmar och framförallt är det svårt att förstå hur omfattande investeringar som behövs i nya datasystem för framförallt de mindre företagen. Det finns också en stor oro inom sjöfarten att de nya reglerna kommer att fördröja utfärdandet av lossningsintyg. Vidare är de oroade över att de i det här nya förslaget avkrävs fler rapporteringsuppgifter, utan att det garanteras att de kan återanvända tidigare uppgifter från andra länder. Skälen för regeringens bedömning 2 kap. 8 § lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet (kallad tulldatalagen) föreslås ändras så att en enskild får ges direktåtkomst till sådana uppgifter i databasen som får lämnas ut till den enskilde om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Kravet att det ska handla om uppgifter om den enskilde själv ska således tas bort. Liksom kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska omfattas av enskildas direktåtkomst, se paragrafens andra stycke. Regeringen överväger att i 7 § förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i verksamhet (kallad tulldataförordningen) göra ändringar som möjliggör direktåtkomst i större utsträckning än . Det kan vara fråga om ekonomiska aktörer såsom tullombud, men också andra ombud. I 27 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) föreslås en ny fjärde punkt införas, nämligen en hänvisning till tulldataförordningen, varigenom sekretess inte kommer att hindra den direktåtkomst som kan komma att ske med anledning av nu framlagda förslag. Bestämmelsen om tystnadsplikt 1 kap. 9 § i den nya tullagen (2016:253) föreslås utvidgas till att gälla den som i verksamhet hos ett tullombud eller en annan ekonomisk aktör eller i annat fall i egenskap av ombud tar del av uppgifter som har lämnats i enlighet med tullagstiftningen. Föreslagna ändringar i detta lagstiftningsärende syftar till att det elektroniska uppgiftsutbyte som möjliggjorts genom ändringarna av 2 kap. 5 § tulldatalagen, se propositionen En ny tullag (prop. 2015/16:79) och även t.ex. avsnitt 5.1 i denna proposition, även ska kunna ske med lösningar som innefattar direktåtkomst. Förslagen syftar till att anpassa svensk rätt till tullagstiftning på EU-nivå så att och näringslivet ska kunna uppfylla kraven i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodexen) på ett effektivt sätt och att utvecklingen av system inte begränsas till utlämnande på medium för automatiserad behandling. Genom ändringarna säkerställs de rättsliga förutsättningarna för framtida systemlösningar och arbetsmetoder. Konsekvensbedömningen i prop. 2015/16:79 som innehåller bl.a. förslag till ny tullag och änd- ringar i tulldatalagen bedömde regeringen att de presenterade lagför- slagen inte innebar några kostnader för myndigheter eller företag. 2015/16:175 Däremot bedömdes unionstullkodexen och övergången till en helt elektronisk tullhantering medföra kostnader, och detta främst för och företag som har verksamhet som anknyter till internationell handel. Konsekvensavsnittet (avsnitt 10) behandlar ingående konsekvenserna som unionstullkodexens krav på elektronisk hantering bedöms medföra, bl.a. enligt följande. Övergången från pappershantering till elektroniskt informationsutbyte angavs komma att vara kostnadsdrivande för både företag och myndigheter då stora omställningar kommer att krävas och IT-system kommer att behöva byggas om . Regeringen ansåg det vara av vikt att påtala att dessa kostnader uppkommer med anledning av den nya unionstullkodexen och inte med