prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — EU har fortsatt sitt arbete mot terrorism internt inom unionen och externt med utgångspunkt i EU:s övergripande strategi mot terrorism och mot terrorism. Terrorism är ett gränsöverskridande fenomen som kräver internationell samverkan baserad på multilaterala ramverk, i kombination med nationella åtgärder och bilateralt samarbete. för kampen mot terrorism är uppbyggd efter fyra principer: förhindra, skydda, fullfölja och reagera. De fyra principerna genomsyrar EU:s arbete och återkommer i tre andra viktiga strategier på området: Strategi för motverkande av radikalisering och Skr. 2015/16:115 rekrytering till terrorism, Strategi för motverkande av finansiering av terrorism, Strategi för EU:s inre säkerhet. I antiterrorismarbetet fokuseras särskilt på och och utländska terroriststridande. Det är en del av arbetet att förbättra och återskapa de grundläggande förutsättningarna för politisk stabilitet i regionen. har EU:s samarbete mot terrorism intensifierats. Vid rådet för utrikes frågor antogs rådsslutsatser och stats- och regeringscheferna antog ett särskilt uttalande vid . Insatserna har särskilt varit inriktade på att stärka samarbetet med tredjeland och åtgärder mot utländska terroriststridande. Fokus för arbetet var vidare dialog och samarbete med länder i , ytterligare kapacitetsbyggande i samarbetsländer för att påskynda efterlevnad av 2178, motverkande av radikalisering till våldsbejakande extremism, fokus på dialog och kommunikation, fortsatt arbete för yttrande- och religionsfrihet och främjande av internationellt samarbete med FN och forumet för global antiterrorism (GCTF). Samarbetet med länder i prioriteras särskilt och arbete pågår med att ta fram ett ramverk för informationsbyte, ömsesidig rättshjälp och utlämningsavtal med MENA-länderna. Vidare har EU:s delegationer i regionen förstärkts med sekonderade säkerhetsexperter. Utöver situationen i och har utvecklingen i , på , i och ägnats stor uppmärksamhet och varit föremål för särskilda insatser. Vid uppdateringen av har antiterrorismfrågor särskilt uppmärksammats. EU har även medverkat i genomförandet av mot terrorism och bidragit aktivt i arbetet med att försöka nå ett positivt avslut i de långvariga förhandlingarna om en övergripande mot terrorism. Efter terroristattentaten i intensifierades genomförandet av åtgärder för att bekämpa våldsbejakande extremism och terrorism. Rådsslutsatser beslutades av rådet , vilka innehöll texter om bl.a. utbyte av information om passageraruppgifter (PNR), skjutvapen, terrorfinansiering, gränskontroll och informations- utbyte. Vid rådet för utrikes frågor och den 17–redovisades pågående arbete och hur åtgärder på olika områden påskyndas och förstärks, i all huvudsak med utgångspunkt i de beslut som fattats (av rådet och ). Det gäller förutom åtgärder inom ramen för rättsliga och inrikes frågor även externa frågor som dialog och kapacitetsbyggande i tredjeland, i första hand med MENA-länderna, västra samt . Det gäller också frågor om transportsäkerhet och luftfartsskydd, som ser ut att ges allt större uppmärksamhet. ”En öppen, säker och trygg cyberrymd” – som togs fram 2013. 2015/16:115 berör såväl EU-interna som externa aspekter av internetrelaterade frågor i ett brett perspektiv och lyfter fram EU:s vision och principer för hur unionens centrala värderingar och intressen ska tydliggöras och tillvaratas inom cyberområdet. Mänskliga rättigheter online, It-säkerhet, IT-brottslighet, industri- och handelsrelaterade frågor liksom utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik inom cyberområdet är viktiga delar av strategin. Flera viktiga processer pågår inom EU arbetet, bl.a. ett nytt direktiv för nät- och informationssäkerhet samt ett säkerhetssamarbete för att bl.a. stärka EU-institutionernas nät- och informationssäkerhet liksom samarbete när det gäller bekämpandet av it-brottslighet och terrorism- relaterade aktiviteter på internet. Ett strategidokument för europeisk cyberdiplomati förhandlades fram i en s.k. vängrupp för cyberfrågor. EU genomför inom ramen för denna strategi regelbundna strategiska cyberdialoger med bl.a. , och och planerar för dialoger med bl.a. och . Arbete pågår för att förstärka cyberförsvarsaspekter inom GSFP i ett s.k. ramverk för cyberförsvars- policy. EEAS och kommissionen har inlett diskussioner om att stärka samarbetet på cyber/utvecklingsområdet. G5-kretsen har stora möjligheter att påverka utvecklingen av cyberfrågor inom EU på en rad områden – mänskliga rättigheter, säkerhetspolitik, normskapande, brotts- och terrorismbekämpning, rustningskontroll, handel samt teknologi-och industrifrågor. är ett av de viktigare normbildande organen på området mänskliga rättigheter och internet. Rådets strategi löpte ut men arbetet med att bl.a. definiera användares rättigheter och staters förpliktelser online utifrån mänskliga rättigheter kommer att fortsätta. EU:s medlemsstater fortsätter att arbeta med att stärka informations- och erfarenhetsutbytet för att utarbeta god praxis och smidiga samarbetsformer i det dagliga konsulära arbetet. Verktyg och rutiner för samverkan vid större konsulära kriser som drabbar EU-medborgare har använts vid ett antal tillfällen . Löpande informationsutbyte har ägt rum mellan EU- huvudstäderna om reseråd samt om strandsatta EU-medborgare och befintliga transportmöjligheter ut ur länder som drabbats av kriser, bl.a. i samband med utbrottet av konflikten i . På huvudstadsnivå har EU-samarbetet främst fokuserat på att nå ett avslut i behandlingen av kommissionens förslag till direktiv om konsulärt skydd för EU-medborgare utomlands (se faktapromemoria 2011/12:FPM86). Enligt artikel 23 i EUF-fördraget har den EU-medborgare som befinner sig i ett tredjeland där hennes eller hans eget land saknar representation rätt att söka konsulär hjälp av någon annan EU-medlemsstat som finns representerad i landet, på samma villkor som den statens medborgare. Syftet med direktivet är att förtydliga formerna för hur denna rätt ska tillgodoses. ställde sig i huvudsak positivt till införandet av ett direktiv och välkomnade förslagets ambition att tydliggöra ansvaret för Skr. 2015/16:115 icke-representerade EU-medborgare och att fördjupa beredskaps- Många medlemsstater värnade dock strikt den nationella kompetensen för de konsulära frågorna. Förhandlingarna slutfördes då rådet antog direktivet. Medlemsstaterna har fram till på sig att anpassa nationell lagstiftning i enlighet med direktivets innehåll. har också arbetet för utökat konsulärt samarbete (CCI) fortskridit. Syftet med CCI är att i några utvalda länder (, , , och ) stärka det lokala samarbetet mellan EU:s medlemsstater och utforska möjligheter för därvarande EU-delegationer att bidra till detta. 13 Den gemensamma handelspolitiken EU:s handelspolitik fokuserar på EU:s gemensamma agerande i skapandet av globala och regionala regler för import och export, i () och i bilaterala frihandelsavtal. är en stark förespråkare för fri och rättvis handel, ökad öppenhet och mot protektionism. Miljön, löntagarnas intressen och människors hälsa ska värnas i handelspolitiken. EU:s externa handel bidrar till EU:s tillväxt och sysselsättning och är en central del i EU:s roll som global aktör. Vid () tionde ministerkonferens i (MC10) lyckades medlemsländerna enas om det s.k. Nairobipaketet, uppdatera det plurilaterala avtalet ITA2 och välkomna och som nya medlemmar. Till framgångarna hör att EU:s förhandlingar med kunde avslutas och att förhandlingar med inletts. Tekniska framsteg har även gjorts på flera områden i förhandlingarna med . De förhandlingar som går under benämningen Doharundan omfattar bl.a. handel med jordbruksvaror, industrivaror och tjänster. Förhandlingarna, som inleddes , har varit svåra och präglats av flera sammanbrott. ratificerade EU avtalet om förenklade handelsprocedurer. Vid WTO:s tionde ministermöte i lyckades medlemmar komma överens om en uppgörelse, det s.k. Nairobipaketet. Detta innehöll utfasning av alla former av exportstöd, vissa beslut för att öka marknadstillträde för de minst utvecklade länderna i världen bl.a. tull- och kvotfritt tillträde för bomull och preferentiella ursprungsregler samt en ministerdeklaration som bekräftade vikten av WTO:s arbete. Därutöver enades 53 av WTO:s medlemsländer om att uppdatera det s.k. (ITA2), som innebar borttagande av tullar på 201 IT-produkter. Avtalet omfattar av världshandeln 2015/16:115 och förväntas bidra positivt till den tekniska utvecklingen och till världsekonomin i stort. Plurilaterala förhandlingar om borttagande av tullar på miljövaror pågår . För del har fokus legat på att produkt- listan bör bestämmas utifrån miljökriterier och att tjänster inkluderas. förhandlar 50 länder ett separat plurilateralt tjänsteavtal (TiSA). Särskilt intressanta för svensk del blir de länder med vilka EU inte har frihandelsavtal eller aktiva förhandlingar. arbetar aktivt för att dessa plurilaterala förhandlingarna om miljövaror och om tjänster ska bli klara , samt att flera länder ska ansluta sig. godkändes medlemskap i , och välkomnades och som nya medlemmar i . WTO har 164 medlemmar. 13.2 EU:s regionala och bilaterala handelspolitik 13.2.1 Regionala och bilaterala frihandelsavtal EU förhandlar en rad bilaterala och regionala frihandelsavtal med prioriterade länder och regioner som komplement till det multilaterala regelverket i WTO. Förhandlingarna som EU för med om ett transatlantiskt frihandels- och investeringsavtal (TTIP) är en av de viktigare frihandelsförhandlingar som EU har inlett. Avtalet är tänkt att bli mer omfattande och djupgående än något av de frihandelsavtal som EU tidigare ingått och är en av de främsta prioriteringarna för regeringen i EU:s relationer med . övergripande målsättning är att nå ett så ambitiöst resultat som möjligt, som möjligheten att upprätthålla och förstärka skyddet för bland annat miljön, människors och djurs hälsa samt arbetstagare kvarstår. har elva s.k. förhandlingsrundor genomförts, den senaste . I samband med förhandlingarna har kommissionen presenterat ett förslag om investeringsskydd samt ett moderniserat system för tvistlösning. Dessa förslag är tänkta att fungera som grund för de fortsatta förhandlingarna med om relevanta avsnitt av TTIP. EU och förhandlar om ett frihandelsavtal. Vissa framsteg gjordes i den 14:e förhandlingsrundan som ägde rum och , men det finns fortfarande utrymme för för- bättringar. Regeringen ser gärna att förhandlingarna avslutas . Diskussioner pågår för att fortsatt fördjupa existerande handels- relationer mellan EU och grannländerna inom i Östliga partnerskapet och södra grannskapet. Förhandlingar om djupgående frihandelsavtal (DCFTA), som en del av breda associeringsavtal, inleds när respektive land är redo. Förhandlingar om ett DCFTA med inleddes i oktober i samband med handelskommissionär besökt Förhandlingarna med om DCFTA avslutades och avtalet undertecknades . EU, och att skjuta upp den provisoriska tillämpningen av DCFTA till för att undgå ryska handelspolitiska Skr. 2015/16:115 straffåtgärder gentemot . tillämpningen av sina autonoma handelspreferenser (ATM) gentemot . 13.3EU:s arbete med ansvarsfullt företagande Frågor om hållbart företagande (CSR) behandlas i en högnivågrupp med representanter från medlemsstaterna som möts . har kommissionen följt upp åtgärder som aviserades i meddelandet om en CSR-strategi –2014, där fokus bl.a. har legat på hur EU kan underlätta samstämmigheten i hur medlemsstaterna genomför FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter. Kommissionens förslag till förordning , om konsekvens- analyser av konfliktmineraler i leverantörskedjan, har behandlats vidare och en överenskommelse uppnåddes om rådets mandat inför de triloger som kommer att inledas . Det är viktigt att EU kan få en förordning på plats, som kan bidra till att minska krigsherrars möjligheter att finansiera övergrepp på befolkningen genom försäljning av guld, tenn, tantal och . Under processen förespråkade att krav om obligatorisk certifiering för importörer ska reflekteras i förordningen, en fråga som kommer att drivas under den fortsatta processen. Genom Lissabonfördragets ikraftträdande har beslutsbefogenheten på investeringsområdet förskjutits från medlemsstaterna till EU. förskjutning påverkar medlemsstaternas bilaterala investeringsskydds- En övergångsförordning för bilaterala investeringsavtal som reglerar avtalens EU-rättsliga status trädde i kraft (se även faktapromemoria 2009/10: FPM108). Investeringsskydd är en del i flera bilaterala frihandelsförhandlingar så som de pågående med bl.a. , , och och de avslutade med och . Separata investeringsförhandlingar förs även med och . har också stött kommissionens strategi med offentliga konsultationer om tvistlösningsmekanismen mellan investerare och stat (ISDS) i frihandelsavtalet med och strävan att skapa principer för en modern tvistlösningsmekanism som ska vara rättssäker och öppen och inte inskränka staters demokratiska beslutsfattande. Kommissionen har utarbetat ett förslag till ett förändrat investerings- skydd och en moderniserad tvistlösningsmekanism (ICS) för att möjliggöra ett återupptagande av de suspenderade förhandlingarna med Avsikten är att denna modell för ett reformerat investeringsskydd även ska tillämpas i alla EU:s frihandelsförhandlingar där investeringsskydd ingår. 13.4.2Handelspolitiska skyddsåtgärder (antidumpningsåtgärder, antisubventionsåtgärder och skyddsåtgärder) Handelspolitiska skyddsinstrument är samlingsnamnet för åtgärder (skyddstullar) mot import som befunnits vara prisdumpad eller subventionerad, eller mot import som ökat kraftigt. Åtgärderna får bara användas om man funnit att europeisk industri lider skada och det inte går emot EU:s intresse att införa åtgärderna. Regeringen anser att handelsskyddsåtgärder, i synnerhet antidumpningsåtgärder, är allvarliga ingrepp i det fria handelsutbytet och därför bör användas restriktivt. Regeringen har konsekvent framfört behovet av en reformering av regelverket i en mer frihandelsvänlig riktning. har fortsatt att kritiskt granska kommissionens förslag till åtgärder. Ett antal nya åtgärder har införts. Till detta kommer frågor om förlängning, översyn och utvidgning av existerande åtgärder. I de flesta fallen har förslagen godkänts med en klar majoritet. Särskilt uppmärksammat var införandet av antidumpningsåtgärder mot platta produkter av kisellegerat elektrostål (GOES) som används i transformatorer. har följt sin traditionella frihandelslinje och motsatt sig förslag på nya och förlängda åtgärder. hade EU 98 åtgärder i kraft. är fortsatt det land som flest åtgärder och nya undersökningar riktas mot. Från svensk sida har det varit särskilt viktigt att värna om berörda parters möjlighet att komma till tals i kommissionens undersökningar och att fortsatt föra fram hållningen att åtgärderna endast bör införas om de är effektiva och ändamålsenliga. Detta fördes fram i samband med kommissionens arbete med att ta fram en ny handelsstrategi, och inkluderades även i den färdiga strategin . 13.4.3Kommissionens handelsstrategi ”Handel för alla” Handelskommissionär presenterade en ny handelsstrategi, kallad ”Handel för alla”. verkade under framtagandet aktivt för skrivningar om vikten av en fri och rättvis handel och fick genomgående bra genomslag. På rådet för utrikes frågor (handel) antogs rådsslutsatser där prioriterade frågor i handelsstrategin välkomnades. Strategins prioriteringar kommer att ligga till grund för kommissionen, rådet och arbete med handelspolitik . Genom EU:s allmänna preferenssystem (GSP) erbjuds utvecklingsländer tullsänkningar och tullfrihet vid import till EU. Syftet med preferenssystemet är att genom ökad handel skapa inkomster och därmed resurser för utveckling. Från gäller ett reformerat regelverk för GSP-systemet vilket ska gälla till . Genom reformen läggs tydligare vikt vid de minst utvecklade ländernas Skr. 2015/16:115 behov. Arbetet med GSP-systemet inriktas nu på tillämpningen av det reformerade regelverket. uppgick värdet av de produkter som importerades till EU med stöd av GSP-systemet till , vilket motsvarar av EU:s totala import och av EU:s import från utvecklingsländer. lämnade flera länder GSP-systemet då de klassats som övre medelinkomstländer av ; , , och . Däremot återinfördes i GSP från att ha varit suspenderade . Aid for Trade-arbetet syftar till att ta ett helhetsgrepp om det handels- relaterade biståndet. Det handlar om att stödja utvecklingsländernas möjlighet att delta i och dra nytta av den internationella handeln, exempelvis genom stärkta handelsrelaterade institutioner, minskade handelskostnader och förbättrad förhandlingskapacitet. och EU har spelat en central roll i Aid for Trade-arbetet och fortsätter att avsätta betydande resurser på området. Den femte globala översynen av Aid for Trade-initiativet ägde rum . Huvudbudskap från mötet var att minskade handelskostnader och förenklade handelsprocedurer är fortsatt prioriterade, i synnerhet med fokus på de fattigaste länderna och mest utsatta grupperna. Även handelns och det handelsrelaterade biståndets roll inom Agenda 2030 uppmärksammades. Vid den globala översynen av Aid for Trade genomfördes konsultationer som ett led i kommissionens arbete med att revidera EU:s nuvarande Aid for Trade-strategi. Arbetet med strategin fortlöpte . inleddes en internationell förhandlingsprocess med syfte att förhandla fram ett nytt globalt regelverk för exportkrediter tänkt att ersätta nuvarande regelverk. tillhör de pådrivande länderna inom EU-kretsen eftersom frågan om jämlika konkurrensvillkor inom exportfinansiering är viktig för svensk export. har genom EU, även drivit på för mer flexibla exportfinansieringsvillkor för klimatvänliga projekt inom , t.ex. smarta elnät. En överenskommelse har även nåtts i som begränsar möjligheterna att stödja nya investeringar i kolkraftverk med exportkrediter. EU som global utvecklingsaktör EU har ett fördragsbundet åtagande till samstämmighet för utveckling, vilket innebär hänsyn till utvecklingsmålen vid beslut inom olika politikområden med påverkan på utvecklingsländer. Inom EU går detta arbete under benämningen samstämmighet för utveckling (PCD). I linje med politik för global utveckling (PGU) har länge aktivt arbetat med PCD inom EU. presenterade kommissionen den femte rapporten om EU:s arbete med PCD. Rådsslutsatser om rapporten antogs vid rådet för utrikes frågor (utveckling) . I rådsslutsatserna bekräftar rådet sitt engagemang för PCD. Rådet betonar att ytterligare ansträngningar krävs för att förbättra EU-arbetet med PCD, inte minst i ljuset av antagandet av 2030-agendan. Alla EU:s institutioner och politikområden har ett ansvar för att genomföra, rapportera och dela med sig erfarenheter av PCD- arbetet. Kommissionen och medlemsstaterna bör öka sina ansträngningar att göra systematiska bedömningar av hur politikområden påverkar hållbar utveckling, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Rådslutsatserna uppmuntrar kommissionen och EEAS att, tillsammans med andra aktörer, komma med konkreta förslag på hur PCD och Agenda 2030 kan få större genomslag inom alla och institutioner. EU:s nästa ska spegla detta. ser PCD som ett centralt verktyg inom EU för att leverera på åtagandena inom ramen för 2030-agendan. För att bidra till den nya globala utvecklingsagendan behöver åtgärder inom olika politikområden sträva åt samma håll. har i förhandlingarna argumenterat för ett starkt ansvarstagande för PCD inom EU:s institutioner och medlems- stater. Politiken för global utveckling (PGU) kommer ha särskilt betydelse för genomförande av Agenda 2030. Det är viktigt att medlemsstaterna och EU:s institutioner tar ett helhetsgrepp kring genom- förandet av Agenda 2030 och stärker arbetet med samstämmighetspolitik som ett viktigt verktyg för genomförande. har betonat vikten av att EU-institutionerna och medlemsstaterna tar fram arbetsprogram och handlingsplaner för PCD och Agenda 2030. har fört fram att hållbarhets-, rättighets- och jämställdhetsperspektiven är särskilt viktiga i sådana planer. 14.2 för jämställdhet 2016–2020 En ny handlingsplan för jämställdhet i EU:s externa relationer 2016– 2020 antogs vid rådet för utrikes frågor (utveckling) . tidigare handlingsplanen berörde endast utvecklingspolitiken medan den nya planen blir ett viktigt verktyg för att bidra till att stärka jämställdhet inom EU:s alla politikområden, inte minst i relation till Agenda 2030. Jämställdhet har överlag fått bra genomslag i olika policydokument Svårigheterna har legat i att omsätta policydokumenten i Jämställdhetsperspektivet måste tydligare finnas med i dialog, Skr. 2015/16:115 beslut, aktiviteter och uppföljning, bl.a. genom bättre jämställdhetsanalyser och användande av köns- och åldersuppdelad I syfte att få genomslag för jämställdhet i bredare i EU:s externa relationer innehåller den nya handlingsplanen åtgärder för att förbättra samarbetet internt mellan EU:s olika institutioner och mellan institutionerna och medlemsstaterna. Stärkt ledarskap, ansvarsutkrävande och ökade resurser är nyckelfaktorer för att den nya planen ska kunna genomföras på ett effektivt sätt. har ingått i den arbetsgrupp som utarbetat handlingsplanen. Planens åtgärder överensstämmer med jämställdhetspolitiska prioritingar. ställde även nationella jämställdhetsexperter till förfogande för kommissionens generaldirektorat som ingått i arbetet med att ta fram handlingsplanen. Den nya planen innefattar insatser för att förebygga och bekämpa alla former av genusrelaterat våld och stärkta sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter bl.a. genom att kvinnor och flickor ges tillgång till preventivmedel och sexualundervisning. Vidare innehåller planen åtgärder för att öka kvinnors och flickors politiska och ekonomiska egenmakt samt kvinnors deltagande i alla skeden av fredsprocesser och i fredsfrämjande insatser. har bl.a. drivit frågan om jämställdhet som en integrerad del av allt externt EU- agerande och betonat vikten av ett tydligt rättighetsperspektiv i jämställdhetsarbetet samt stärkt ledarskap och ansvarsutkrävande. är tydligt med att arbetet för ökad jämställdhet måste involvera kvinnor och män, flickor och pojkar. 14.3Agenda för förändring och dess betydelse för EU:s utvecklingspolitik Målet med EU:s utvecklingspolitik är enligt Fördraget om Europeiska unionen att minska och utrota fattigdomen. har fortsatt att arbeta för att den strategiska inriktningen för EU:s utvecklingssamarbete – den s.k. Agenda för förändring – ska få genomslag i programmeringen och genomförandet av EU:s bistånd. Särskilt viktiga frågor inom ramen för denna agenda är att mer resurser riktas till områdena mänskliga rättigheter, demokrati och samhällsstyrning samt till inkluderande och hållbar tillväxt för mänsklig utveckling. Därtill kommer frågor som bidrar till stärkt effektivitet, bättre resultat, ökad transparens och aktiv korruptionsbekämpning inom EU:s utvecklingssamarbete. För att få genomslag för Agenda för förändring har också fortsatt att vara drivande i arbetet med att ta fram ett resultatramverk som mer systematiskt ska redogöra för resultat från EU:s projekt och program. I Agenda för förändring finns ett ökat fokus på resultat, uppföljning och resultatredovisning. som tagits fram utgår från EU:s prioriteringar för utvecklingssamarbetet i agendan. EU-gemensam programmering är en del av Agenda för förändring och har pågått och genomförs eller planerar genomföras i drygt 40 länder. 2015/16:115 , , , , , , , , , , , , och är några av de länder som berör . EU-gemensam programmering av EU:s och medlemsstaternas bistånd syftar till ökad biståndseffektivitet och bättre resultat bl.a. genom att minska fragmenteringen av det totala biståndet. En central del i detta är att planering och samordning av biståndet ska göras med utgångspunkt i samarbetsländernas egna utvecklingsplaner, strategier för fattigdomsbekämpning eller motsvarande.