prop · H303139 · 2016-03-22 00:00:00 — Regeringens proposition 2015/16:139 Patientrörlighet inom EES – vissa Regeringen överlämnar denna proposition till . Denna proposition innehåller förslag till kompletteringar av genomförandet av och rådets direktiv /24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (direktivet) i svensk lagstiftning. Kompletteringarna föreslås med anledning av den kritik som Europeiska kommissionen (kommissionen) har riktat mot . Kommissionen har framfört att det fortfarande saknas åtgärder i svensk författning för att införliva ett flertal artiklar i direktivet, eller att de under alla omständigheter inte har anmälts till kommissionen. Efter att ha tagit del av svar med uppgift att genomföra vissa ändringar i författning, skrev kommissionen av överträdelseärendet . De ändringar som föreslås i propositionen är i korthet följande. I hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och i tandvårdslagen (1985:125) införs bestämmelser med krav på att patienter som får vård enligt direktivets bestämmelser ska få en specificerad faktura för vårdkostnaden. I lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) införs förtydliganden av hur ska göra sin prövning i ärenden enligt lagen. I patientlagen (2014:821) och i tandvårdslagen (1985:125) införs förtydligade krav på att patienter som får vård enligt direktivets bestämmelser ska få information av vårdgivaren om att hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg (), det register över verksamheter som anmälts enligt 2 kap. patient- 2015/16:139 säkerhetslagen (2010:659), det s.k. vårdgivarregistret, om möjligheten att begära ersättning enligt patientskadelagen (1996:799) eller från läkemedelsförsäkringen samt om patientnämndernas verksamhet. Samtliga författningsändringar föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ................................................ 2.2Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) ......................................................................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska Förslag till lag om ändring i patientlagen (2014:821) ..... Ärendet och dess beredning ........................................................... Gränsöverskridande vård inom EES .............................................. Förordning (EG) 883/2004 .............................................. Patientrörlighetsdirektivet 2011/24/EU........................... bestämmelser i svensk rätt............................................... genomförande av patientrörlighetsdirektivet................... Krav att tillhandahålla specificerad faktura..................... Krav på information om vårdgivare ................................ Information om vårdgivarens tillstånds- Tillsyn, personligt yrkesansvar och Information om försäkringsskydd, 5.3Handläggning av ansökningar om ersättning och Nationella kontaktpunkter i ................................ Kompletterande genomförande av direktivet................................. Krav på specificerad faktura............................................ En utvidgad informationsskyldighet för vårdgivare ........ 6.3Handläggning av ansökningar om ersättning och Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) .............................................. 9.2Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) ....................................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska Förslaget till lag om ändring i patientlagen (2014:821) ........................................................................ Direktiv och rådets direktiv 2011/24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- Sammanfattning av promemorian Patientrörlighet inom EES – vissa kompletterande förslag (Ds 2015:18)..................................................................... Författningsförslag i Patientrörlighet inom EES – vissa kompletterande förslag (Ds 2015:18) ...................... Förteckning över remissinstanserna avseende promemorian Patientrörlighet inom EES – vissa kompletterande förslag (Ds 2015:18)............................... Sammanfattning av promemorian Patientrörlighet inom EES – kompletterande förslag för tandvården (Ds 2015:52)..................................................................... Författningsförslag i Patientrörlighet inom EES – kompletterande förslag för tandvården (Ds 2015:52)...... Förteckning över remissinstanserna avseende promemorian Patientrörlighet inom EES – kompletterande förslag för tandvården (Ds 2015:52)...... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 2.lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 3.lag om ändring i lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 4.lag om ändring i patientlagen (2014:821). 2015/16:139 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs1 att det i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)2 ska införas en ny paragraf, 2 i §, av följande lydelse. en specificerad faktura avseende kostnaderna för den hälso- och sjukvård en patient tagit emot om patienten avser att begära ersätt- ning för sina kostnader för vården i enlighet med Europaparlament- ets och rådets direktiv /24/EU Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /24/EU av om tillämpning av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga lydelsen. 2 Lagen omtryckt 1992:567. Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen Härigenom föreskrivs1 att det i tandvårdslagen (1985:125) ska införas två nya paragrafer, 3 c och 4 b §§, av följande lydelse. Om kostnaden för tandvårdsbehandlingen av en patient ska ersättas i enlighet med och rådets direktiv /24/EU av om tillämpning av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga lydelsen, ska vårdgivaren informera patienten om 1.att tandvården och dess personal står under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg (), 2.det register om anmälan av verksamhet m.m. som förs av enligt 2 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659), och 3.möjligheten att begära ersättning enligt patientskadelagen (1996:799) eller från läkemedelsförsäkringen och om patientnämndernas verksamhet. Vårdgivaren ska tillhandahålla en specificerad faktura avseende kostnaderna för den tandvård en patient tagit emot om patienten avser att begära ersättning för sina kostnader för vården i enlighet med och rådets direktiv /24/EU av om tillämpning av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga lydelsen. 1 Jfr och rådets direktiv /24/EU av om tillämpning av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska Härigenom föreskrivs1 att 14 § lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska ha följande lydelse. prövar, efter ansökan från en patient, frågor om ersättning enligt denna lag. Vid prövningen av ansökan ska särskilt beaktas 1.sjukdomens eller skadans karaktär och förväntade utveckling, 2.patientens individuella omständigheter i övrigt, och 3.om det finns skäl att prioritera hanteringen av ansökan med beaktande av 1 eller 2. Ett beslut om ersättning eller förhandsbesked ska alltid innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Beslutade ersättningar betalas ut av . Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /24/EU av om tillämpning av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga 2015/16:139 2.4 Förslag till lag om ändring i patientlagen Härigenom föreskrivs1 i fråga om patientlagen (2014:821) dels att 3 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 3 kap. 2 a §, av följande lydelse. Patienten ska även få information om 1.möjligheten att välja behandlingsalternativ, fast läkarkontakt samt vårdgivare och utförare av offentligt finansierad hälso- och sjukvård, 2.möjligheten att få en ny medicinsk bedömning och en fast vårdkontakt, vård i ett annat EES-land eller i vård i ett annat land inom Europei- (EES) eller i . Om kostnaden för vården av en patient ska ersättas i enlighet med direktiv /24/EU av 2011 om tillämpning av patient- hälso- och sjukvård, i den ur- sprungliga lydelsen, ska vård- givaren informera patienten om 1. att hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg 2. det register om anmälan av verksamhet m.m. som förs av enligt 2 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659), och (1996:799) eller från läkemedels- 1 Jfr och rådets direktiv /24/EU av om tillämpning av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i den ursprungliga försäkringen och om patient- Prop. 2015/16:139 nämndernas verksamhet. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning och rådet antog direktiv (2011/24/EU) om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård, nedan kallat direktivet. Direktivet finns i svensk lydelse som bilaga 1. Direktivet genomfördes i svensk rätt genom den nya lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (ersättningslagen) och lagen (2013:514) om landstingens och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet (kostnadsansvarslagen). Vidare gjordes vissa ändringar som rör kostnadsberäkning och ersättning i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. samt i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Europeiska kommissionen (kommissionen) har i en formell underrättelse till den framfört att den anser att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt direktivet1. Kommissionen anser att de åtgärder som de svenska myndigheterna redovisat för kommissionen som åtgärder för att införliva ett flertal artiklar i direktivet fortfarande saknas, eller att de under alla omständigheter inte har anmälts till kommissionen. I svar på den formella underrättelsen, , och , redogjorde den för relevanta delar av det svenska hälso- och sjukvårdssystemet och skälen till att ny författning på de flesta av de punkter kommissionen kritiserat inte är nödvändiga i svensk rätt för att ska uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet. Kommissionen skrev av överträdelseärendet . Med anledning av kommissionens skrivelse har promemorian Patientrörlighet inom EES – vissa kompletterande förslag (Ds 2015:18) utarbetats inom . Den innehåller förslag till lagändringar som syftar till att genomföra återstående artiklar i direktivet i enlighet med kommissionens kritik. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 2. Departementspromemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i (S2016/02347/FS). Vidare har departementspromemorian Patientrörlighet inom EES – kompletterande förslag för tandvården (Ds 2015:52) utarbetats inom . En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 5. Departementspromemorians lagförslag finns i bilaga 6. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i (S2016/07006/FS). 1 Europeiska kommissionen, formell underrättelse, överträdelse nummer 2014/2153. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. i bilaga 9. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. I övrigt har några mindre språkliga justeringar gjorts. 4 Gränsöverskridande vård inom EES Vård i en annan stat inom EES och i kan ske med stöd av nr 883/2004 av om samordning av de (förordning 883/2004) eller med stöd av nationella bestämmelser som införlivat och rådets direktiv /24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (direktivet). De båda rättsakterna har olika karaktär och omfattning. Förordning 883/2004 är direkt tillämplig för medlemsstaterna och dess huvudsakliga funktion är att peka ut vilket lands lagstiftning som den enskilde ska omfattas av samt att samordna de nationella trygghetssystemen, se vidare avsnitt 4.1. Direktivet däremot måste genomföras i nationell lagstiftning och ger den enskilda medborgaren rätt att söka vård i annan medlemsstat, se vidare avsnittet 4.2. nedan. 4.1Förordning (EG) 883/2004 Samordning av hälso- och sjukvårdsförmåner inom EU har reglerats . tillämpas förordning (EG) nr 883/2004, som ersatte förordning (EEG) nr 1408/712. Syftet med förordning 883/2004 är att samordna olika socialförsäkringsförmåner och att peka ut vilket lands lag som är tillämplig. Den är däremot inte avsedd att harmonisera de olika medlemsstaternas socialförsäkringssystem. Förordning 883/2004 reglerar rätten till socialförsäkringsförmåner för personer som rör sig inom EES. Förordningen omfattar bland annat förmåner vid sjukdom och moder- och faderskap och ger under vissa förutsättningar EES-medborgare sjukvårdsförmåner i ett annat land än den egna försäkringsmedlemsstaten. Sjukvårdsförmånerna enligt förordningen omfattar även tandvård, jfr 5 a § tandvårdslagen (1985:125). Med stöd av förordning 883/2004 kan personer som är försäkrade i ett EES-land söka förhandstillstånd för planerad vård samt ersättning i efterhand för nödvändig hälso- och sjukvård av offentligt anslutna vårdgivare i ett annat EES-land. Ersättning för planerad vård i ett annat 2 Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom 2015/16:139 EES-land förutsätter enligt förordningen att den försäkrade har fått ett förhandstillstånd av försäkringsmedlemsstaten. 4.2Patientrörlighetsdirektivet 2011/24/EU Bakgrunden till och rådets direktiv /24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (direktivet) är ett antal avgöranden från som slagit fast att sjukvård, oavsett hur den är finansierad och organiserad, omfattas av reglerna om fri rörlighet för tjänster i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). Med gränsöverskridande hälso- och sjukvård avses i direktivet all hälso- och sjukvård som tillhandahålls eller förordnas i en annan medlemsstat än försäkringsmedlemsstaten. praxis bedömdes medföra behov av en rättslig reglering inom unionen som både kunde komma tillrätta med den varierande tillämpning av rättspraxis som förekom i olika EU-länder och som tog hänsyn till hälso- och sjukvårdstjänsternas särart. Avsikten med direktivet var att åstadkomma en mer allmän och effektiv tillämpning av de principer som EU- domstolen har utarbetat och på så sätt utveckla EU:s inre marknad. Direktivet syftar till att EU-medborgaren lättare ska få tillgång till en säker gränsöverskridande hälso- och sjukvård av god kvalitet samt att uppmuntra medlemsstaterna till samarbete på hälso- och sjukvårdsområdet. Enligt direktivet ska försäkringsmedlemsstaten se till att de kostnader som uppstått för en försäkrad person som mottagit gränsöverskridande hälso- och sjukvård ersätts om vården hör till de förmåner som den försäkrade personen skulle haft rätt till i försäkringsmedlemsstaten. Med begreppet hälso- och sjukvård avses i direktivet hälso- och sjukvårdstjänster som hälso- och sjukvårdspersonalen tillhandahåller patienter i syfte att bedöma, bibehålla eller återställa deras hälsotillstånd, inbegripet förskrivning, utlämning och tillhandahållande av läkemedel och medicintekniska produkter. Hälso- och sjukvårdspersonal omfattar enligt direktivet läkare, sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, barnmorska eller farmaceut i den mening som avses i yrkeskvalifikationsdirektivet3 eller någon annan person som utövar yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården som är begränsad till ett reglerat yrke enligt definitionen i artikel 3.1 a i direktiv /36/EG, eller en person som anses vara hälso- och sjukvårdspersonal enligt den behandlande medlemsstatens lagstiftning. Patientrörlighetsdirektivet omfattar således sådan verksamhet som i regleras i bl.a. hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd, lagen 3 och rådets direktiv /55/EU om ändring av direktivet 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer och förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen). (2009:366) om handel med läkemedel, lagen (2009:730) om handel med Prop. 2015/16:139 vissa receptfria läkemedel och lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner. Med hälso- och sjukvård avses enligt direktivet i princip all hälso- och sjukvård, även tandvård. Därtill omfattar direktivet såväl nödvändig (akut) och planerad vård som vård som tillhandahålls av både offentliga och privata vårdgivare. 4.3Genomförande av patientrörlighetsdirektivets bestämmelser i svensk rätt I regeringens proposition Patientrörlighet i EU – förslag till ny lagstiftning (prop. 2012/13:150), finns regeringens förslag till hur direktivets bestämmelser genomförs i svensk rätt. Bestämmelserna trädde i kraft . Tidsfristen för att genomföra direktivet i nationell lagstiftning gick ut . Genomförandet bestod huvudsakligen i införandet av två lagar: lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (ersättningslagen) och lagen (2013:514) om landstingens och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet (kostnadsansvarslagen). Ersättningslagen innehåller bestämmelser om ersättning för kostnader som har uppkommit till följd av att en person har mottagit vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Vårdkostnader som uppkommit i ett annat EES-land kan ersättas antingen enligt patientrörlighetsdirektivets bestämmelser genom ersättningslagen eller enligt förordning 883/2004. Det finns skillnader mellan de olika regelverken och därför finns det i ersättningslagen en upplysning om rätten till ersättning för vårdkostnader enligt förordning 883/2004. Avsikten är att en patient som mottagit gränsöverskridande vård så långt möjligt ska kunna välja att få kostnader för denna vård ersatta på det sätt som är förmånligast för patienten. I de fall patientens rätt till ersättning grundar sig på förordning 883/2004 ska ersättningslagens bestämmelser inte tillämpas. som fattar beslut enligt ersättningslagen måste i ett ersättningsärende inhämta yttranden från patientens hemlandsting och landstingens beslutsinflytande i medicinska frågor har på så sätt säkerställts. I och med kostnadsansvarslagen har kostnadsansvaret för viss gränsöverskridande vård flyttats över från till landstingen och kommunerna. Enligt lagen har landsting under vissa förutsättningar kostnadsansvar för dels ersättning som bestämts enligt 7, 8 eller 9 §§ ersättningslagen, dels ersättningar som har bestämts enligt förordning 883/2004. För att genomföra direktivets bestämmelser gjordes även vissa ändringar som rör kostnadsberäkning och ersättning i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. och i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. 2015/16:139 4.4 Europeiska kommissionen (kommissionen) påtalade i en formell underrättelse till den att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt patientrörlighetsdirektivet 2011/24/EU. Kommissionen ansåg att de åtgärder som de svenska myndigheterna redovisat till kommissionen, vilka syftar till att införliva ett flertal artiklar i direktivet, fortfarande saknades eller under alla omständigheter inte hade anmälts till kommissionen. I svar på den formella underrättelsen redogjorde den för relevanta delar av det svenska hälso- och sjukvårdssystemet och skälen för att ny författning på de flesta av de punkter kommissionen kritiserat inte är nödvändig i svensk rätt för att ska uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet. I några avseenden konstaterade den att det dock kunde vara på sin plats att förtydliga svensk lagstiftning. De artiklar i direktivet som kommissionen pekade ut som ofullständigt genomförda och som regeringen bedömer medför behov av ändringar i författning beskrivs nedan. Kommissionen skrev av överträdelseärendet . Krav på vårdgivaren att förse patienten med relevant information och tydlig faktura Enligt artikel 4.2 b i direktivet ska den behandlande medlemsstaten säkerställa att ”vårdgivare förser patienter med relevant information, för att hjälpa enskilda patienter att göra ett välgrundat val, inbegripet avseende behandlingsalternativ, om tillgänglighet, kvalitet och säkerhet när det gäller den hälso- och sjukvård som tillhandahålls i den behandlande medlemsstaten samt att de även tillhandahåller tydliga fakturor och tydlig information om priset, om vårdgivarens tillstånds- eller registreringsstatus, försäkringsskydd eller annat personligt eller kollektivt skydd rörande yrkesansvar. I den utsträckning som vårdgivare redan ger patienter som är bosatta i den behandlande medlemsstaten relevant information i dessa frågor, innebär inte detta direktiv någon skyldighet för vårdgivaren att ge patienter från andra medlemsstater mer omfattande information”. Handläggning av ärenden om gränsöverskridande hälso- och sjukvård Enligt artikel 9.3 i direktivet ska medlemstaterna ”fastställa rimliga tidsfrister inom vilka ansökningar om gränsöverskridande hälso- och sjukvård ska handläggas och offentliggöra dem på förhand. Medlemsstaterna ska vid behandling av ansökan om gränsöverskridande hälso- och sjukvård beakta a)sjukdomen i fråga, b)hur brådskande fallet är och de individuella omständigheterna.” Direktivet finns i sin helhet i svensk lydelse som bilaga 1. En beskrivning av gällande rätt i de avseenden som artiklarna omfattar Prop. 2015/16:139 finns i avsnitt 5. Regeringens förslag och de överväganden som ligger till grund för förslagen finns i avsnitt 6. I svensk rätt har begreppet hälso- och sjukvård något varierande innebörd i olika författningar. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, avses med hälso- och sjukvård åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Till hälso- och sjukvård hör även sjuktransporter och att ta hand om avlidna. Beträffande tandvård anges däremot att det finns särskilda bestämmelser. De författningar som reglerar tandvården är framförallt tandvårdslagen (1985:125) och tandvårdsförordningen (1998:1338) samt lag (2008:145) och förordning (2008:193) om tandvårdsstöd. I tandvårdslagen anges att med tandvård avses åtgärder för att förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador i munhålan. Den nya patientlagen (2014:821) gäller hälso- och sjukvård men omfattar inte tandvård enligt tandvårdslagen. Med hälso- och sjukvård avses enligt patientlagen dels åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador, dels sjuktransporter. Denna definition är i princip densamma som i HSL, förutom vad gäller att ta hand om avlidna.