prop · H4039 · 2016-09-15 00:00:00 — 2.de skäl och bevis som åberopas till stöd för ansökan, 3.om ansökan är tillräckligt preciserad, 4.omfattningen av och kostnaderna för utlämnande, 5.om handlingen innehåller uppgifter om affärs- eller driftsförhållanden och vilka möjligheter det finns att skydda sådana uppgifter, och 6.att ett företags intresse av att undvika en talan om skadestånd inte utgör ett intresse som motiverar skydd. När det är fråga om företeende av en handling som finns hos en konkurrensmyndighet ska även intresset av att konkurrensmyndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter beaktas. En konkurrensmyndighet får på eget initiativ yttra sig över om en begäran om företeende av en handling är proportionell. 8 § Ett föreläggande om att förete exemplar av handlingar som finns hos en konkurrensmyndighet får riktas till myndigheten endast om det kan antas att handlingen inte skäligen kan tillhandahållas av någon annan. 9 § Det som föreskrivs i 6–8 §§ gäller även ifråga om bevisning till framtida säkerhet enligt 41 kap. 1 § . 10 § En handling som avses i 6 § första stycket och som någon fått del av enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt får inte åberopas i ett mål om skadestånd enligt denna lag. En handling får dock åberopas om den ska företes enligt 6 § andra stycket. Andra handlingar än de som avses i första stycket och som någon fått del av enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt får åberopas endast av den personen eller någon som övertagit dennes rättigheter. Betydelsen av ett slutligt överträdelsebeslut 11 § Ett slutligt avgörande enligt 3 kap. 1, 2 eller 5 § konkurrenslagen (2008:579) om att konkurrensrätten har överträtts får vid en talan enligt denna lag inte prövas på nytt. Denna lag träder i kraft och tillämpas på talan som väcks efter ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i lagen (2002:599) om grupprättegång Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (2002:599) om grupprättegång ska ha följande lydelse. En rättegång där grupptalan förs kallas grupprättegång. En grupprättegång får avse anspråk som kan tas upp av allmän domstol enligt reglerna i om tvistemål. För grupprättegång tillämpas bestämmelserna om tvistemål i , med undantag av 1 kap. 3 d §, om inte annat sägs i denna lag. En grupprättegång kan också föras enligt särskilda bestämmelser i . För grupprättegång tillämpas bestämmelserna om tvistemål i , med undantag av 1 kap. 3 d §, om inte något annat anges i denna lag. En grupprättegång kan också föras enligt särskilda bestämmelser i och i konkurrensskadelagen (2016:000). Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (2008:579) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurrenslagen (2008:579) att 3 kap. 11 och 25 §§ samt 8 kap. 1 § ska ha följande lydelse. När konkurrensskadeavgiftens storlek bestäms ska, förutom omständigheter hänförliga till själva överträdelsen, särskilt följande beaktas: 1.om företaget har överträtt förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, 2.om företaget snabbt har upphört med överträdelsen sedan den påtalats av , eller 3.företagets ekonomiska situation. När konkurrensskadeavgiftens storlek bestäms får den ersättning som företaget frivilligt betalat en skadelidande för den skada som överträdelsen orsakat beaktas. Om ett företag uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, ska företaget ersätta den skada som därigenom uppkommer. Rätten till ersättning faller bort, om talan inte väcks från det att skadan uppkom. (2016:000) finns bestämmelser om skadestånd för överträdelser av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördra- get. Patent- och är rätt domstol i mål om 1.åläggande som avses i 3 kap. 2 §, 2.konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 §, 3.kvarstad enligt 3 kap. 21 §, 4.skadestånd enligt 3 kap. 25 §, 5. förbud som avses i 3 kap. 27 4. förbud som avses i 3 kap. 27 och 31 §§ och 32 § andra stycket, och 31 §§ och 32 § andra stycket, 1 Senaste lydelse av 3 kap. 25 § 2010:642. 6. förbud eller åläggande som avses i 4 kap. 13, 17, 20 och 21 §§, och 7. utdömande av vite enligt 6 kap. 2 §. avses i 4 kap. 13, 17, 20 och 21 §§, 6 kap. 2 §. En talan enligt första stycket 4 får även väckas vid en tingsrätt som är behörig enligt 10 kap. . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser tillämpas på en talan om skadestånd som väckts före ikraftträdandet. 3.Mål som har inletts i tingsrätt eller hovrätt före ikraftträdandet ska överlämnas till Patent- och respektive Patent- och marknadsöverdomstolen. 4.Om huvudförhandling har inletts före ikraftträdandet, ska handläggningen i tingsrätten eller hovrätten dock slutföras enligt äldre bestämmelser. Förslag till lag om ändring i förslaget till lag om patent- och marknadsdomstolar Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § förslaget till lag om patent- och marknadsdomstolar ska ha följande lydelse. Lydelse enligt lagrådsremiss Pa- Föreslagen lydelse tent- och marknadsdomstol Patent- och handlägger mål och ärenden enligt det som föreskrivs i 1.lagen (1949:345) om rätten till arbetstagares uppfinningar, patentlagen (1967:837), lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar, lagen (1978:152) om svensk domstols behörighet i vissa mål på patenträttens område m.m. och växtförädlarrättslagen (1997:306), 2.lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, mönsterskyddslagen (1970:485), firmalagen (1974:156), lagen (1992:1685) om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter och varumärkeslagen (2010:1877), och 3. konkurrenslagen (2008:579), marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer, försäkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, lagen (2010:510) om lufttransporter, lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud och lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar. 3. konkurrenslagen (2008:579), marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer, försäkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, lagen (2010:510) om lufttransporter, lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud, lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och buss-pas- sagerarförordningar och konkurrensskadelagen (2016:000). Denna lag träder i kraft . Kompletterande lagförslag till promemorian Konkurrenskadelag (Ds 2015:50) 1.Denna lag träder i kraft . 2.För talan som väckts före tillämpas äldre processrättsliga bestämmelser. Följande remissinstanser har yttrat sig över promemorian: ombudsmän, , , Hovrätten över och , , Kammarrätten i , Kammarrätten i , , , , , , i , i , i , vid , vid , (avsnitt 5.6.5), Advokatfirman , , , , , och Kommuner och Landsting. Följande remissinstanser har avstått från att yttra sig över promemorian: , i (LO), Svensk Försäkring och Akademikers (). Följande remissinstanser har inte yttrat sig över promemorian: vid , , , , och Konsumenter. CDC Cartel Damage Claims har yttrat sig över promemorian. 1 kap. 2 § 2 kap. 1 § 3 kap. 1 § 3 kap. 1 § 5 kap. 4 § 5 kap. 4 § 5 kap. 4 § 5 kap. 4 § 5 kap. 5 § 5 kap. 5 § 1 Förslaget till konkurrensskadelag om inte annat anges. 5 kap. 6 § 5 kap. 6 § 5 kap. 4 § 5 kap. 4 § 5 kap. 8 § 5 kap. 8 § 5 kap. 8 § 5 kap. 9 § 2 kap. 6 § 2 kap. 6 § 2 kap. 6 § 2 kap. 7 § 2 kap. 2 § 2 kap. 3 § 2 kap. 3 § 2 kap. 4 § 4 kap. 1 och 2 §§ 4 kap. 2 § 2 kap. 1 § 3 kap. 1 § 3 kap. 1 § 2 kap. 1 §, 3 kap. 6 § 3 kap. 2 § 3 kap. 5 och 6 §§ 3 kap. 4 § 2 kap. 8 § 5 kap. 3 § 3 kap. 11 § andra stycket konkurrenslagen 3 kap. 3 § 4 kap. 3 § 2 kap. 5 § 4 kap. 1 § L 124/36 Europeiska unionens officiella tidning om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag [delgivet med nr K(2003) 1422] (Text av betydelse för EES) (2003/361/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen i detta, och av följande skäl: (1)I en rapport som 1992 lades fram för rådet på begäran av rådet (industri) föreslog kommissionen en begränsning av antalet definitioner av små och medelstora företag som används på gemenskapsnivå. Kommissionens rekommendation 96/280/EG av om definitionen av små och medelstora företag (1) byggde på uppfattningen att olika definitioner på gemenskaps- och medlemsstatsnivå skulle kunna leda till brister i överensstämmelsen. Förekomsten av en enda marknad utan inre gränser, ansågs redan i sig som ett skäl till att företagen borde behandlas enligt gemensamma regler. Att arbeta med den målsättningen är särskilt viktigt, eftersom det finns många beröringspunkter mellan medlemsstaternas och gemenskapens stöd till mikroföretagen och de små och medelstora företagen (SMF-kategorin), t.ex. då det gäller strukturfonderna och forskning, och eftersom man måste undvika att gemenskapen inriktar sina åtgärder på en viss typ av företag som ingår i SMF-kategorin och medlemsstaterna på en annan typ. Om kommissionen, medlemsstaterna, Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF) tillämpar samma definition, blir de åtgärder som riktar sig till SMF-kategorin mer enhetliga och effektiva och riskerna för en snedvriden konkurrens skulle på så sätt begränsas. (2)Rekommendation 96/280/EG har fått stor användning i medlemsstaterna och definitionen i dess bilaga återges bland annat i kommissionens förordning (EG) nr 70/ 2001 av om tillämpningen av (1) EGT L 107, 30.4.1996, s. 4. artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag (2). Utöver de anpassningar som måste göras till den ekonomiska utvecklingen i enlighet med artikel 2 i bilagan till den rekommendationen bör hänsyn tas både till vissa tolkningssvårigheter som visat sig under tillämpningen och till synpunkter från företagen. Med tanke på det antal ändringar som behöver göras i rekommendation 96/280/EG liksom kraven på tydlighet bör den ersättas. (3)Det bör också påpekas att i enlighet med artiklarna 48, 81 och 82 i fördraget, såsom de tolkats av EG- domstolen, bör man anse som ett företag varje enhet oberoende av juridisk form som bedriver en ekonomisk verksamhet, däribland sådana enheter som bedriver ett hantverk eller annan verksamhet enskilt eller inom familjen, personsammanslutningar eller föreningar som bedriver en regelbunden ekonomisk verksamhet. (4)Ett av de viktigaste kriterierna är fortfarande antalet personer som är sysselsatta i företaget, nedan kallad ”personalstyrkan”, och det bör ses som huvudkriterium, men ett finansiellt kriterium är ett nödvändigt komplement för att få en bild av ett företags verkliga betydelse, uppträdande och konkurrenssituation. Det är dock inte önskvärt att använda omsättningen som enda finansiella kriterium, i synnerhet som handels- och distributionsföretagens omsättning till sin natur är högre än inom tillverkningssektorn. Kriteriet omsättning bör följaktligen kombineras med kriteriet balansomslutning, som ger en bild av ett företags totala tillgångar. Att överskrida ett av dessa båda kriterier är tillåtet. (5)Trösklarna för omsättningen berör företag med mycket olika ekonomisk verksamhet. För att inte otillbörligt begränsa fördelarna med definitionen bör en uppdatering ske som tar hänsyn till både pris- och produktivitetsutvecklingen. (2) EGT L 10, , s. 33. Europeiska unionens officiella tidning L 124/37 (6)Då det gäller trösklarna för balansomslutningen är det rimligt att i brist på nya omständigheter behålla tillvägagångssättet enligt vilket man på trösklarna för omsättningen tillämpar en koefficient som bygger på det statistiska förhållandet mellan dessa båda variabler. Den konstaterade statistiska utvecklingen medför en kraftigare höjning av tröskeln för omsättningen. Eftersom denna utveckling är olika beroende på företagens storlekskategori, bör koefficienten justeras så att den så nära som möjligt återger den ekonomiska utvecklingen och så att mikroföretagen eller de små företagen inte missgynnas jämfört med de medelstora företagen. Koefficienten ligger mycket nära 1 för mikroföretagen och de små företagen. För enkelhetens skull bör därför ett och samma värde antas för dessa kategorier då det gäller tröskeln för omsättningen och tröskeln för balansomslutningen. (7)Precis som i rekommendation 96/280/EG är de finansiella trösklarna och trösklarna för personalstyrkan maximivärden och medlemsstaterna, EIB och EIF bör kunna fastställa lägre trösklar än gemenskapens för att kunna rikta in åtgärder på en viss typ av företag som ingår i SMF-kategorin. För att administrationen skall bli enklare bör de även kunna använda bara ett kriterium, nämligen personalstyrkan för att genomföra vissa åtgärder, dock inte på de områden som omfattas av konkurrensrättens regler, där det också krävs att de finansiella kriterierna respekteras. (8)Som ett resultat av att den europeiska stadgan för småföretagen godkändes då höll sitt möte i , bör definitionen av mikroföretag förbättras, eftersom detta är en kategori av små företag som är särskilt viktiga för att skapa företagaranda och sysselsättning. (9)För att bättre förstå den ekonomiska verkligheten för företag i SMF-kategorin och inte använda den benämningen på sådana grupper av företag vars ekonomiska styrkeförhållanden överstiger ett företag i SMF-katego- rinbör man dela upp de olika typerna av företag beroende på om de är fristående, har ett aktieinnehav som inte ger kontroll (partnerföretag) eller är anknutna till andra företag. Den ägarandel som i rekommendation 96/280/EG sätts till , under vilken ett företag betraktas som fristående, bevaras. (10)För att stimulera etableringen av företag liksom finansieringen av mikroföretags och små och medelstora företags eget kapital och för att stimulera lokal och landsbygdsutveckling kan företagen anses vara fristående, även om vissa kategorier av investerare innehar eller mer av kapitalet, eftersom dessa anses ha en positiv inverkan på finansiering och etablering av detta slag. Man måste emellertid fastställa villkoren för dessa investerare. När det gäller fysiska personer eller grupper av fysiska personer som regelbundet ägnar sig åt riskkapitalinvesteringar (så kallade ”business ”), nämns dessa särskilt eftersom de, i jämförelse med andra riskkapitalsinvesterare, erbjuder ett värdefullt stöd genom att bistå de nya företagarna med relevanta råd. Deras investeringar i eget kapital är ett komplement till riskkapitalbolagens verksamhet genom att de bidrar med mindre belopp i tidiga skeden av företagens livscykel. (11)När det gäller definitionen av anknutna företag bör man för att förenkla särskilt för medlemsstaterna och företagen överta bestämmelserna i artikel 1 i rådets direktiv /349/EEG av grundat på artikel i fördraget om sammanställd redovisning (1), senast ändrat genom och rådets direktiv /65/EG (2), förutsatt att de motsvarar syftet med denna rekommendation. För att stärka incitamenten att investera eget kapital i SMF-kategorin antas det att det inte föreligger något dominerande inflytande över företaget i fråga i enlighet med de kriterier som anges i artikel 5.3 i rådets direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (3), senast ändrat genom direktiv /65/EG. (12)För att se till att de fördelar som ges SMF-kategorin i lagstiftning och genom andra åtgärder kommer de företag till godo som har ett verkligt behov av dem bör även förbindelserna mellan företagen via fysiska personer beaktas. För att begränsa undersökningen av dessa situationer till det absolut nödvändiga bör hänsyn tas till dessa förbindelser endast då det handlar om bolag som utövar verksamhet på samma eller angränsande marknad, eventuellt med hänvisning till kommissionens definition av den aktuella marknaden i kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (4). (13)För att undvika godtyckliga distinktioner mellan en medlemsstats olika offentliga organ och i rättssäkerhetens intresse bör det klargöras att ett företag vars kapital- eller röstandel till kontrolleras av offentliga organ inte tillhör SMF-kategorin. (14)För att minska företagens administrativa arbete, underlätta och påskynda behandlingen av de ärenden där det krävs att företag tillhör SMF-kategorin, bör vissa uppgifter om det berörda företaget kunna lämnas på heder och samvete. (1) EGT L 193, , s. 1. (2) EGT L 283, 27.10.2001, s. 28. (3) EGT L 222, , s. 11. (4) EGT C 372, 9.12.1997, s. 5. L 124/38 Europeiska unionens officiella tidning (15)Det är nödvändigt att precisera den sammansättning av personalstyrkan som gäller för definitionen av SMF-kate- gorin. För att stimulera yrkesutbildning och varvad utbildning är det önskvärt att inte räkna in lärlingar och studerande med yrkesutbildningskontrakt vid beräkningen av personalstyrkan. Inte heller de som har mödraledighet eller föräldraledighet bör räknas in. (16)De olika typer av företag som definieras i förhållande till sina förbindelser med andra företag motsvarar objektivt sett olika grad av integrering. Därför bör olika villkor gälla för var och en av dessa typer av företag, då man beräknar de tal som motsvarar deras verksamhet och ekonomiska styrka. 1.Denna rekommendation gäller den definition av mikroföretag samt små och medelstora företag som används i olika gemenskapspolitiska områden inom gemenskapen och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 2.Medlemsstaterna, Europeiska investeringsbanken, nedan kallad ”EIB”, och Europeiska investeringsfonden, nedan kallad ”EIF”, rekommenderas att a)rätta sig efter avdelning I i bilagan för samtliga program som riktar sig till medelstora företag, ”små företag” och mikroföretag, b)vidta nödvändiga åtgärder för att använda storleksklasserna i artikel 7 i bilagan, framför allt när det gäller att kartlägga användningen av gemenskapens finansiella instrument. Trösklarna i artikel 2 i bilagan är maximivärden. Medlemsstaterna, EIB och EIF kan fastställa lägre trösklar. De kan också ta fasta enbart på kriteriet personalstyrka för att genomföra vissa delar av sin politik, dock inte på de områden som omfattas av bestämmelserna för statligt stöd. Denna rekommendation ersätter rekommendation 96/280/EG från och med den1 . Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna, EIB och EIF. Medlemsstaterna, EIB och EIF uppmanas att informera kommissionen om de åtgärder som de har vidtagit med anledning av den här rekommendationen och om de första resultaten av tillämpningen av den. Europeiska unionens officiella tidning L 124/39 DEFINITION AV MIKROFÖRETAG SAMT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG ANTAGEN AV KOMMIS- Varje enhet, oberoende av juridisk form, som bedriver en ekonomisk verksamhet skall anses som ett företag. Som företag anses således sådana enheter som utövar ett hantverk eller annan verksamhet enskilt eller inom familjen, personsammanslutningar eller föreningar som bedriver en regelbunden ekonomisk verksamhet. Personalstyrka och finansiella trösklar som definition av olika företagskategorier 1.Kategorin mikroföretag samt små och medelstora företag (SMF-kategorin) utgörs av företag som sysselsätter färre än 250 personer och vars årsomsättning inte överstiger eller vars balansomslutning inte överstiger 2.Inom SMF-kategorin definieras små företag som företag som sysselsätter färre än 50 personer och vars omsättning eller balansomslutning inte överstiger . 3.Inom SMF-kategorin definieras mikroföretag som företag som sysselsätter färre än 10 personer och vars omsättning eller balansomslutning inte överstiger . Typer av företag som beaktas vid beräkning av personalstyrkan och de finansiella beloppen 1.”” är de företag som inte betecknas som partnerföretag enligt punkt 2 eller anknutet företag enligt punkt 3. 2.”Partnerföretag” är de företag som inte betecknas som anknutna företag enligt punkt 3 och mellan vilka det finns följande förbindelse: ett företag (företag i tidigare marknadsled) innehar ensamt eller tillsammans med ett eller flera andra anknutna företag enligt punkt 3 av kapitalet eller rösterna i ett annat företag (företag i senare marknadsled). Ett företag kan dock betecknas som fristående, och alltså inte anses ha ett partnerföretag, även om tröskelvärdet på har uppnåtts eller överskridits, om det gäller följande kategorier av investerare och dessa enskilt eller tillsammans inte är anknutna i den mening som avses i punkt 3 till det berörda företaget: a) Offentliga investeringsbolag, riskkapitalbolag, fysiska personer eller grupper av fysiska personer som regelbundet ägnar sig åt riskkapitalinvesteringar (så kallade ”business ”) och som investerar eget kapital i icke börsnoterade företag, förutsatt att dessa ”business ” sammanlagda investering i ett och samma företag inte överstiger . b)Universitet eller forskningcentra utan vinstsyfte. c)Institutionella investerare, inklusive regionala utvecklingsfonder. d)självständiga lokala myndigheter som har en årlig budget som understiger och som har färre än 5 000 invånare. 3.”” är de företag som mellan sig upprätthåller en av följande förbindelser: a)Ett företag innehar en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i ett annat företag. b)Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan. c)Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta eller enligt en bestämmelse i det företagets stadgar. d)Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag förfogar till följd av en överenskommelse med andra aktieägare eller delägare i företaget ensamt över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget. Ett bestämmande inflytande anses inte föreligga då de investerare som avses i punkt 2 andra stycket inte direkt eller indirekt deltar i förvaltningen av det berörda företaget, dock utan detta påverkar deras rättigheter som aktieägare eller delägare. L 124/40 Europeiska unionens officiella tidning De företag som upprätthåller någon av de förbindelser som avses i första stycket via ett eller flera andra företag eller via de investerare som avses i punkt 2 skall också anses som anknutna företag. De företag som upprätthåller någon av dessa förbindelser via en fysisk person eller en grupp fysiska personer i samverkan skall också anses som anknutna företag, om dessa företag helt eller delvis bedriver sin verksamhet på samma eller angränsande marknader. Som angränsande marknad skall betraktas marknaden för en produkt eller en tjänst i ett tidigare eller senare marknadsled. 4.Utom i de fall som avses i punkt 2 andra stycket, kan ett företag inte anses tillhöra SMF-kategorin, om eller mer av dess kapital eller dess röstandel direkt eller indirekt kontrolleras av ett eller flera offentliga organ, individuellt eller gemensamt. 5.Företagen får avge en försäkran om sin status som fristående företag, partnerföretag eller anknutet företag och om uppgifter rörande trösklarna i artikel 2.