prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — Förordningen antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, vilket innebär att rådet beslutar med kvalificerad majoritet och att Europarlamentet är medbeslutande. stödde inte den allmänna inriktningen eftersom den innebar att och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar (öppenhets- förordningen), inte gjordes fullt ut tillämplig på Eurojust. Enligt den allmänna inriktningen skulle öppenhetsförordningen endast tillämpas på dokument med anknytning till Eurojusts administrativa uppgifter. Information lämnades till justitieutskottet . Samråd ägde rum med . 23.5.1Skydd av EU:s finansiella intressen genom straffrättsliga bestämmelser inleddes förhandlingar med anledning av kommissionens förslag till ett direktiv om skydd av EU:s finansiella intressen genom straffrättsliga bestämmelser (se faktapromemoria 2011/12:FPM181). Enighet om en allmän inriktning inom rådet nåddes och antog en ståndpunkt i frågan . Det föreslagna direktivet syftar till att förebygga och bekämpa bedrägerier och annan bedrägerirelaterad brottslighet som riktar sig mot unionens finansiella intressen. Direktivet ska ersätta bedrägerikonvention och dess tre protokoll. Förslaget innehåller brottsdefinitioner när det gäller bedrägerier och bedrägerirelaterad brottslighet som riktar sig mot EU:s finansiella intressen. Det innehåller också regler om påföljder, jurisdiktion och preskription. Regeringen överlade med och lämnade information till justitieutskottet . Regeringen samrådde också med . presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om ändring av rådets rambeslut /757/RIF om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel (narkotikarambeslutet), när det gäller definitionen av narkotika (se faktapromemoria 2013/14:FPM12). Förslaget lämnades som ett förslag till en förordning om nya psykoaktiva ämnen som ska ersätta rådets beslut /387/RIF (se avsnitt 30.1). Direktivförslaget syftar till att utvidga tillämpningsområdet för narkotikarambeslutet till att även omfatta sådana nya psykoaktiva ämnen som är föremål för kontrollåtgärder enligt rådets beslut /387/RIF och sådana ämnen som efter kommissionens beslut ska vara föremål för permanent marknadsbegränsning enligt den föreslagna förordningen. informerades om direktivförslaget . presenterade ordförandeskapet ett reviderat förslag till direktiv som inkluderar både kommissionens direktivförslag och delar av förslaget till förordning. Direktivet är tänkt att ersätta såväl hela det tidigare narkotikarambeslutet som rådsbeslutet om psykoaktiva ämnen. Förslaget har förhandlats på rådsarbetsgruppsnivå. presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om bekämpande av terrorism och om ersättande av rådets rambeslut /475/RIF om bekämpande av terrorism. 2015/16:115 rådsarbetsgruppen för materiell straffrätt kommer att inledas . 23.6Processuella rättigheter för misstänkta och tilltalade presenterade kommissionen ett förslag till ett direktiv om rättssäkerhetsgarantier för barn som är misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden (se faktapromemoria 2013/14:FPM35). Direktivförslaget omfattar förutom barn som är misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden även barn som är eftersökta enligt en europeisk arresteringsorder. Förslaget behandlar bl.a. barns rätt till information, obligatorisk tillgång till försvarare, en individuell bedömning av personliga förhållanden före åtal samt läkarundersökning för frihetsberövade barn. Förslaget innehåller även regler som syftar till att skydda det anklagade barnets privatliv. beslutade rådet för rättsliga och inrikes frågor om en allmän inriktning. har trilog ägt rum mellan kommissionen, rådet och . En överenskommelse träffades och antagande förväntas . Överläggning med ägde rum och med justitieutskottet . presenterade kommissionen ett förslag till ett direktiv om förstärkning av vissa aspekter av oskuldspresumtionen och av rätten att närvara vid rättegång i straffrättsliga förfaranden. Direktivförslaget ingår i ett paket med processuella rättigheter (se faktapromemoria 2013/14:FPM35). Förslaget syftar till att ytterligare stärka rättssäkerhetsgarantierna för enskilda i straffrättsliga förfaranden. Förslaget behandlar frågor om bl.a. offentliga uttalanden om skuld före fällande dom, rätt att inte vittna mot sig själv och rätt att tiga. Förslaget innehåller även regler om bevisbörda och rätt att närvara vid sin egen domstolsförhandling. beslutade rådet för rättsliga och inrikes frågor om en allmän inriktning. har trilog ägt rum mellan kommissionen, rådet och . En överenskommelse träffades och antagande förväntas . Överläggning med ägde rum och med justitieutskottet . presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om provisorisk rättshjälp för frihetsberövade misstänkta eller tilltalade och om rättshjälp inom ramen för förfaranden i samband med en europeisk Skr. 2015/16:115 arresteringsorder. Förslaget kompletterar det redan antagna direktivet (2013/48/EU) om rätt till tillgång till försvarare och syftar till att göra vissa däri fastslagna rättigheter praktiska och effektiva för enskilda som inte har råd att själva betala för en försvarare. Med rättshjälp avses i förslaget finansiering och stöd från medlemsstaten för att misstänkta eller tilltalade ska kunna utöva sin rätt till tillgång till försvarare. Det föreslås minimiregler som ger frihetsberövade misstänkta eller tilltalade, om de så önskar, en ovillkorlig rätt till provisorisk rättshjälp från det att de frihetsberövats, och under alla omständigheter innan de förhörs. I förslaget ges också rätt till rättshjälp för eftersökta personer i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder från det att personen grips i den verkställande medlemsstaten. Förhandlingarna i rådsarbetsgruppen inleddes och ett beslut om allmän riktlinje antogs av rådet . Den allmänna riktlinjen innebär att medlemsstaterna har rätt att göra en behovsprövning vid kortare frihetsberövanden när misstanken rör mindre allvarliga brott. Den allmänna riktlinjen innebär också att kravet på att den medlemsstat som utfärdat en europeisk arresteringsorder ska behöva utse en assisterande försvarare för förfarandet i den verkställande medlemsstaten har strukits. Trilog mellan kommissionen, och rådet inleddes . Information lämnades till justitieutskottet och det hölls överläggning med utskottet . Samråd med ägde rum . 24Asyl, invandring, visering och annan politik som rör rörlighet för personer EU har som mål att skapa en gemensam politik för invandring vilket också stärker unionens konkurrenskraft. Etableringen av ett gemensamt europeiskt asylsystem är ett viktigt övergripande mål inom ramen för EU:s asylpolitik. Stora flykting- och migrations- strömmar har satt press på asyl- och mottagnings- systemen i ett flertal medlemsstater. Kommissionen presenterade ett meddelande om en europeisk migrationsagenda. Migrationsfrågorna har varit av stor vikt för som bl.a. drivit frågan om att värna asylrätten och att fler medlemsstater måste ta sitt ansvar för en jämnare fördelning av asylsökande inom EU. har rådet bl.a. fattat beslut om en tillfällig mekanism för omfördelning av asylsökande. 2015/16:115 24.1 Kommissionens meddelande om en europeisk migrationsagenda antogs och täcker stora delar av migrationsområdet. Meddelandet innehåller förslag till åtgärder på både kort, medellång och lång sikt. På kort sikt handlar det främst om livräddande insatser, kampen mot människosmuggling samt ökad ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. På medellång sikt delas åtgärderna in i fyra delområden: irreguljär migration, gränsförvaltning, asylpolitik och reguljär migration. Migrationsagendan avslutas med ett antal åtgärder som kommissionen ser som långsiktiga mål för den gemensamma migrationspolitiken (se faktapromemoria 2014/15:FPM36). Syftet med det gemensamma asylsystemet är bl.a. att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU genom att höja nivåerna på mottagande av asylsökande och ställa högre krav på asylförfarandet samt säkerställa ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. Rättsakterna som ligger till grund för det gemensamma asylsystemet utgörs främst av asylprocedur-, skyddsgrunds- och mottagandedirektiven samt Dublin- och Eurodacförordningarna. Stora flykting- och migrationsströmmar har satt press på asyl- och mottagningssystemen i ett flertal medlemsstater. På grund av den rådande situationen har flera ordinarie och extrainsatta rådsmöten hållits och beslut har bl.a. fattats om en tillfällig mekanism för omfördelning av 160 000 asylsökande från och till andra medlemsstater. Medlemsstaterna har också kommit överens om vidarebosättning av 22 000 personer som befinner sig utanför EU och som är i behov av skydd. Arbetet med att genomföra dessa beslut pågår (se faktapromemoria 2014/15:FPM41 och 2015/16:FPM4). har haft ett stort engagemang i dessa frågor och bl.a. drivit frågan om solidaritet och att alla medlemsstater ska ta sitt ansvar samt att asylrätten måste värnas. Kommissionen har presenterat förslag om inrättandet av en permanent omfördelningsmekanism vid kris (se faktapromemoria 2015/16:FPM3) som behandlades vid samråd med och . har varit drivande i förhandlingarna för en jämnare fördelning av asylsökande inom EU samt att fattade beslut måste genomföras. Kommissionen har även lagt fram förslag om upprättande av en gemensam lista över säkra ursprungsländer (se faktapromemoria 2015/16:FPM6), vilket behandlades vid samråd med , oktober och samt var föremål för överläggning i socialförsäkringsutskottet . har också, tillsammans med flera medlemsstater, betonat vikten av att samtliga medlemsstater ska delta i mottagandet av kvotflyktingar samt behovet av fler lagliga vägar in i EU för människor i behov av skydd. Med anledning av den kraftiga inströmningen av asylsökande till Skr. 2015/16:115 beslutade regeringen att anhålla om en revidering av rådsbeslutet om omfördelning av asylsökande så att även kan bli föremål för omfördelning. begärde även uppskov med omfördelning av de 5 727 asylsökande som sammantaget ska omfördelas till enligt de två gällande rådsbesluten. presenterade kommissionen ett nytt migrationspaket med förslag på åtgärder inom framförallt området för gränskontroll. Paketet innehöll även ett förslag på beslut om uppskov för i enlighet med begäran . begärde även uppskov med sin omfördelning. Det europeiska stödkontoret för asylfrågor (EASO) har varit verksamt på flera olika fronter. Stödkontoret har arbetat med utbildning och kvalitet, landinformation, och bidragit med expertinsatser i länder där behov funnits. Till exempel har EASO, tillsammans med bl.a. kommissionen, varit delaktigt i uppbyggnaden av s.k. hotspots i och . Som en del i hanteringen av flyktingsituationen i EU valde ordförandeskapet att aktivera krishanteringsverktyget IPCR. Arrangemangen är ett interinstitutionellt samarbete mellan rådet, kommissionen och utrikestjänsten. IPCR bygger helt på politiska överenskommelser och är inte fördragsfäst. IPCR antogs som koncept av rådet och aktiverades nu i samband med en kris. har en politisk överenskommelse nåtts om ett direktiv som rör villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i EU för forskning, studier, praktik, volontärarbete, elevutbyte och au pair-arbete. Syftet är att göra EU mer attraktivt för tredjelandsmedborgare som genom sin kompetens kan bidra till den ekonomiska utvecklingen. Direktivet kommer att antas 2016. Migrationsagendan innehåller en ny gemensam politik för laglig migration som tar sikte på EU:s kompetensbehov. Förslaget innehåller bl.a. en översyn av blåkortsdirektivet, som antogs 2009. Kommissionen har aviserat att ett nytt förslag kommer att presenteras . Utrullningen av viseringsinformationssystemet (VIS) fortsatte . VIS togs i bruk och systemet ska användas av samtliga länder som är medlemmar i . Med VIS kommer alla viseringsansökningar att samlas i en central databas för att säkerställa identifieringen av den som söker visering. 2015/16:115 (fingeravtryck och foto) ska lämnas vid varje förstagångsansökan om visering. Driftsättningen av VIS startade i och har successivt införts i övriga regioner i världen. ska VIS vara fullständigt infört, även vid gränsövergångar. Ett viseringsförenklingsavtal innebär fördelar i samband med utfärdande av Schengenviseringar (korttidsviseringar) för medborgarna i det land med vilket avtalet ingåtts. Förutom de förenklade rutinerna, bl.a. i form av kortare handläggningstider och lägre krav på dokumentation, är ansökningsavgiften lägre. För vissa kategorier är avgiften helt borttagen. Viseringsförenklingsavtalen är uttryck för en politisk vilja inom EU att öka samarbetet och utbytet mellan EU och tredjeländer. Det första viseringsförenklingsavtalet ingicks med och trädde i kraft . Därefter har avtal ingåtts också med , och samt länderna på västra (, och , , och ), , och . Mandat för kommissionen att förhandla viserings- förenklingsavtal med , och är antagna och förhandlingar pågår. Viseringsförenklingsavtalen med och har om- förhandlats, de nya avtalen är i kraft . Anledningen till om- förhandlingarna var viseringskodexens ikraftträdande och önskan att i vissa delar harmonisera avtalen med kodexen och att införa ytterligare förenklingar och förbättringar av avtalen. Omförhandlingar av viseringsförenklingsavtalet med har pågått . Avtalet med är ännu inte färdigförhandlat och förhandlingar är frysta. presenterade kommissionen förslag till förhandlings- mandat för viseringsförenklingsavtal med (se faktapromemoria 2015/16 FPM21). I rådets förordning (EG) 539/2001 regleras vilka medborgare från tredjeland som är viseringsfria respektive inte viseringsfria vid inresa i Schengenområdet. Förordningen revideras regelbundet. har EU ingått viseringsfrihetsavtal med , och , , , , , , , , , och . trädde ändringar i EU:s viseringsförordning i kraft som innebar att det infördes en upphävandemekanism och en reviderad ömsesidighetsmekanism i förordningen. Genomförandet av ömsesidighetsmekanismen har följts upp genom kommissionens regelbundna rapporter. EU:s viseringskodex (810/2009) är i kraft och reglerar förfarandet vid utfärdandet av Schengenviseringar. Regelverket hanterar alltifrån hur ansökningsformulär ska vara utformade, hur arbetet på konsulatens viseringsavdelningar organiseras och vilka avslagsgrunder som finns till hur biometri ska upptas, arbetsuppgifterna för de lokala Schengensamarbetena och hur medlemsstaterna kan samarbeta med varandra eller med externa tjänsteleverantörer när det gäller utfärdande av viseringar. presenterade kommissionen ett förslag till översyn av viseringskodexen (se faktapromemoria 2013/14:FPM77). De förslag som presenterades syftar till att erbjuda ytterligare förenklingar i samband med viseringsutfärdande genom bl.a. krav på kortare handläggningstider och tidsfrister för konsultationer, utökade kategorier som åtnjuter avgiftsfrihet, bindande regler när det gäller utfärdande av långtidsviseringar som gäller för flera inresor samt ökade krav på konsulär tillgänglighet. Parallellt med förslaget om ändringar i viseringskodexen presenterade kommissionen ett förslag om införande av en ny typ av visering, kallad rundresevisering, som ska gälla för längre vistelser i Schengenområdet (se faktapromemoria 2013/14:FPM78). Förslagen har förhandlats i rådsarbetsgruppen. Förslagen var föremål för överläggning med socialförsäkringsutskottet och samråd med ägde rum samma månad. antog kommissionen en . har utarbetats tillsammans med medlemsstaterna och ska tjäna som stöd för medlemsstaternas tillämpning av det gemensamma regelverket för återvändande. Kommissionen har även presenterat ett meddelande om den framtida återvändandepolitiken (se faktapromemoria 2015/16:FPM5). I meddelandet konstaterar kommissionen att en större andel av alla de avvisnings- och utvisningsbeslut som meddelas av EU:s medlemsstater måste verkställas. För att uppnå detta behöver nödvändiga finansiella resurser avsättas, tillämpningen av det gemensamma regelverket på området effektiviseras och samarbetet mellan alla berörda parter intensifieras, inte minst mellan EU och tredjeländer. Med utgångspunkt i kommissionens meddelande antog rådet slutsatser om EU:s återvändandepolitik. I slutsatserna konstateras att ett effektivt återvändande är ett viktigt mål för EU:s migrationspolitik. Inför antagande av slutsatserna genomfördes samråd i . 2015/16:115 24.5.2 Rådet har gett kommissionen mandat att förhandla om återtagandeavtal med ett antal länder utanför EU. Avtalen reglerar villkor och procedurer för återtagande av egna medborgare, medborgare i tredjeland samt statslösa, liksom transitering. Avtal har trätt i kraft med , , , och , , , , , , , , , , , , och . Förhandlingsmandat har även beslutats när det gäller , , , och men förhandlingarna har inte avslutats. presenterade även kommissionen ett förslag till förhandlingsmandat när det gäller (se faktapromemoria 2015/16:FPM). Kommissionens meddelande med förslag till EU-handlingsplan mot människosmuggling antogs . Det innehåller konkreta förslag på åtgärder för att förebygga och stoppa människosmuggling till EU och på detta område genomföra förslagen till den europeiska migrationsagendan respektive EU:s säkerhetsagenda, som antogs av kommissionen respektive . Meddelandet innehåller fyra huvudområden: 1) förstärkta åtgärder av polis och rättsliga myndigheter, 2) förbättrat informationsutbyte, 3) förbättring av det förebyggande arbetet och 4) förstärkt samarbete med tredjeländer. Under varje avsnitt föreslås ett antal konkreta åtgärder som ska vidtas av kommissionen, relevanta EU-myndigheter och/eller medlemsstaterna. 24.6Migration i de yttre förbindelserna I takt med en ökad globalisering har migrationsfrågorna blivit en alltmer integrerad del av EU:s yttre förbindelser. Ett nära och fördjupat samarbete med tredjeländer och internationella organisationer är en förutsättning för att kunna omsätta politiska prioriteringar i konkreta handlingar och därmed kunna stärka tredjeländers kunskap, strukturer och kapacitet att hantera alla aspekter av migration. Det handlar om ett brett angreppssätt, EU-intern solidaritet, balans och partnerskap. 24.6.1 EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet är det centrala ramverket för samarbetet med tredjeländer. Ambitionen är att etablera ett mer strukturerat samarbete med prioriterade transit- och ursprungsländer i syfte att stärka deras kunskap och kapacitet att hantera migration och att Strategin är geografiskt heltäckande men samarbeten med länderna i EU:s närområde prioriteras. Tematiskt omfattas fyra Skr. 2015/16:115 huvudområden: laglig migration och rörlighet, olaglig invandring, migration och utveckling samt internationellt skydd. Den övergripande strategin genomförs genom ett stort antal långsiktiga migrationsdialoger och samarbetsprocesser. EU har ingått partnerskap med , , , , , , och senast . 24.6.2Toppmöte om migration och efterlyste ett internationellt toppmöte mellan och för att diskutera migrationsfrågor. ”Partnerskapsarbete med tredjeländer för att föregripa migration” skrev kommissionen i migrationsagendan att ett särskilt toppmöte kommer att anordnas på med deltagande av nyckelaktörer som Afrikanska unionen. Syftet är att utveckla en gemensam regional strategi inriktad på de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration, skydd till människor i nöd samt på människosmuggling och människohandel. Toppmötet ägde rum i den 11–och resulterade i en gemensam deklaration och en handlingsplan, vilka i sin tur ska bygga vidare på sedan tidigare fungerande moment i de etablerade Rabat- och Khartoumprocesserna. Dokumenten omfattar fem huvudområden: –Migrationens utvecklingseffekter och grundorsaker. –Laglig migration och rörlighet. –Internationellt skydd och asyl. –Att förebygga och bekämpa människosmuggling och trafficking. –Återvändande och återtagandeavtal. För det fortsatta samarbetet inrättades en förvaltningsfond som tydligt kopplar till migration och utveckling. Fonden beräknas uppgå till från EU plus bilaterala bidrag. Ett viktigt inslag i det utrikespolitiska arbetet på migrationsområdet är integreringen av migrationspolitiken i den europeiska utvecklingspolitiken, där migrationens positiva effekter ges en central betydelse. Rådet för utrikes frågor (utveckling) antog rådsslutsatser om migration i EU:s utvecklingssamarbete. Kopplingen mellan migration och utveckling kommer även fortsättningsvis vara en viktig del av både EU:s utvecklingspolitik och EU:s migrationspolitik och konkretiseras bl.a. inom ramen för genomförandet av den övergripande strategin för migration och rörlighet. Ett av EU:s fundament är grundläggande rättigheter. EU har åtagit sig att garantera rättigheterna uttryckta i stadgan om de grundläggande rättigheterna och slå vakt om att stadgan efterlevs i medlemsstaterna. 25.1Reformen av EU:s dataskyddsreglering lade kommissionen fram förslag till en omfattande reform av EU:s dataskyddsreglering. Kommissionens förslag innebär att en allmän dataskyddsförordning (se faktapromemoria 2011/12:FPM117) ska ersätta det s.k. dataskyddsdirektivet som genomförts i svensk rätt genom personuppgiftslagen (1998:204). I reformpaketet ingår också ett förslag till dataskyddsdirektiv för det brottsbekämpande området som ska ersätta dataskyddsrambeslutet (se faktapromemoria 2011/12:FPM119). Det huvudsakliga syftet med kommissionens förslag till allmän dataskyddsförordning är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet av personuppgifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. Den viktigaste frågan i förhandlingsarbetet har varit att tillförsäkra att det nya dataskyddsregelverket inte kommer i konflikt med grundlagsregleringen om offentlighetsprincipen och tryck- och yttrandefriheten. har trilog mellan rådet, kommissionen och fortgått, sedan en allmän inriktning om förordningen i sin helhet antagits vid rådet för rättsliga och inrikes frågor . En politisk överenskommelse nåddes och har bekräftats av Coreper. Formellt beslut om antagande väntas . Överläggning med hölls och information lämnades till utskottet , . Samråd med ägde rum . Direktivet för det brottsbekämpande området Förslaget till direktiv för det brottsbekämpande området syftar till att garantera en enhetlig och hög nivå på uppgiftsskyddet och underlätta utbytet av personuppgifter mellan behöriga myndigheter. Därigenom säkerställs ett effektivt straffrättsligt samarbete och polissamarbete. Trilog avslutades och beslut om antagande väntas . Överläggning med justitieutskottet ägde rum och informationstillfälle med utskottet ägde rum . informerades om förhandlingarna . EU:s stadga om grundläggande rättigheter Kommissionen lämnade sin årliga rapport om tillämpningen av EU:s stadga för grundläggande rättigheter . Av rapporten framgår att kommissionen har för avsikt att tillförsäkra full respekt och främjande av grundläggande rättigheter i EU. antog sedan rådet slutsatser om tillämpningen 2014 av stadgan. Av rådsslutsatserna framgår bl.a. att rådet noterar att stadgans rättsliga betydelse stadigt ökar. De grundläggande rättigheterna måste beaktas fortlöpande och grundligt i alla skeden av beslutsprocesser och lagstiftningsförfaranden. Vidare uttryckte rådet oro över den ökade förekomsten av rasistiska och främlingsfientliga handlingar i EU. Rådet betonade att främjandeinsatser och ökad medvetenhet är viktiga för att bekämpa detta. informerades och samråd med ägde rum samma månad. Konferens om grundläggande rättigheter Kommissionen arrangerade en högnivåkonferens om grundläggande rättigheter som är tänkt att bli ett årligt återkommande arrangemang. Temat var Tolerans och respekt: förebygga och motarbeta antisemitism och islamofobi i . Kommissionärer, ministrar, civila samhället liksom andra berörda nyckelaktörer deltog. Från deltog kultur-och demokratiministern.