prop · H303146 · 2016-03-22 00:00:00 — Av 12 kap. 8 a § första stycket utlänningslagen framgår att om en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande, får ett beslut om avvisning eller utvisning inte verkställas innan ansökan har prövats och då avslagits genom ett beslut som fått laga kraft eller innan ett beslut att avvisa ansökan har fått laga kraft. Rätten till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. följer av ansökan om asyl och är inte beroende av om det finns ett tidigare beslut om avvisning eller utvisning som fått laga kraft. En utlänning vars ansökan om asyl inte är avgjord genom ett beslut som fått laga kraft kommer således inte att förlora rätten till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Detta gäller även om utlänningen . 2015/16:146 omfattas av 12 kap. 19 a § tredje stycket utlänningslagen, dvs. domstol har utvisats på grund av brott. Som Kammarrätten i påpekar gäller den föreslagna bestämmelsen att rätten till bistånd inte ska upphöra om det fattas beslut om inhibition eller ny prövning endast de fall där beslutet om avvisning eller utvisning förenats med en tidsfrist för frivillig avresa. Eftersom rätten till bistånd upphör i samband med laga kraft när beslutet om avvisning eller utvisning inte är förenat med en frist för frivillig avresa har alltså rätten till bistånd i dessa fall redan upphört när ett eventuellt beslut om inhibition eller beviljande av ny prövning fattas. I dessa fall blir det i stället fråga om återinträde i rätten till bistånd (se avsnitt 6.3). Rätten till bistånd ska inte upphöra om det är uppenbart oskäligt I undantagsfall kan omständigheterna vara sådana att det skulle vara uppenbart oskäligt att låta rätten till bistånd upphöra. Det bör därför, som föreslås i promemorian, finnas en möjlighet för att fatta beslut om att biståndet inte ska upphöra även om förutsättningarna för detta är uppfyllda. Det handlar om vissa situationer där utlänningen inte kan utvisas eller avvisas. Till exempel kan det anses vara uppenbart oskäligt att låta rätten till bistånd upphöra när verkställighet inte kan ske trots att utlänningen har visat att han eller hon fullt ut har verkat för att verkställighet ska kunna ske. Så kan också vara fallet om verkställighet inte kan ske på grund av allvarlig sjukdom av tillfällig karaktär. Den typen av omständigheter kan också utgöra grund för beslut om inhibition. Som ombudsmän är inne på kan även andra omständigheter än de nu nämnda efter en bedömning i det enskilda fallet innebära att det anses uppenbart oskäligt att låta rätten till bistånd upphöra. Det är inte möjligt att inom ramen för detta lagstiftningsärende uttömmande ange vilka omständigheter som skulle kunna ligga till grund för en sådan bedömning. Kravet på att det ska vara uppenbart oskäligt innebär dock att det måste handla om starka skäl och att möjligheten till undantag ska tillämpas restriktivt. Det är naturligt att bedömningen av vilka omständigheter som kan medföra att det är uppenbart oskäligt att låta rätten till bistånd upphöra får utvecklas närmare i rättspraxis. De föreslagna reglerna påverkar inte den rätt till dagersättning och särskilt bidrag som utlänningar i förvar har enligt 11 kap. 13 § utlänningslagen. Rätten till dagersättning och särskilt bidrag enligt 11 kap. 13 § utlänningslagen har sin grund i att utlänningen hålls i förvar och förutsätter inte att utlänningen omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Utlänningar som hålls i förvar, inklusive personer i s.k. verkställighetsförvar, kommer att ha rätt till den ersättning som avses i 11 kap. 13 § utlänningslagen, även om rätten till bistånd upphört enligt de bestämmelser som föreslås i denna proposition. 2015/16:146 Behovet av andra förändringar i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. föreslår att ett antal ändringar, som inte är en konsekvens av promemorians förslag, görs i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Syftet med förslagen i denna proposition är att fler asylsökande ska kunna beredas plats i anläggningsboenden och att öka incitamentet till frivilligt återvändande. Något underlag för att nu överväga mer övergripande förändringar i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. finns inte. Regeringen kan dock komma att återkomma till dessa frågor i annat sammanhang. 6.3Återinträde i rätten till bistånd Regeringens förslag: Om rätten till bistånd har upphört och eller en domstol därefter beslutar om inhibition i verkställighetsärendet eller beviljar ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen, ska utlänningen efter anmälan till åter ha rätt till bistånd. Blir utlänningens beslut om avvisning eller utvisning på nytt verkställbart, upphör rätten till bistånd efter den tidpunkten. Undantag ska få göras om det är uppenbart oskäligt. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser kommenterar inte Flyktinggruppernas och asylkommittéernas riksråd (FARR) anser att en vuxen person som upptar boende med barn efter att rätten till bistånd upphört ska återinträda i rätt till bistånd. Skälen för regeringens förslag: I de fall rätten till bistånd upphört med tillämpning av de regler som föreslås i avsnitt 6.2 och eller en domstol därefter beslutar om inhibition i verkställighetsärendet eller beviljar ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen bör, som föreslås i promemorian, utlänningen efter anmälan till återfå rätten till bistånd. Det förhållandet att utlänningen efter att rätten till bistånd upphört får barn och således har ansvar för ett barn bör inte automatiskt utgöra grund för återinträde i rätten till bistånd. Detta förhållande får i stället beaktas inom ramen för prövningen av verkställighetsfrågan. Om de nya omständigheterna leder till att inhibition beslutas har utlänningen som framgår ovan åter rätt till bistånd. Om avvisnings- eller utvisningsbeslutet på nytt blir verkställbart bör rätten till bistånd upphöra. Eftersom utlänningen kan behöva för att förbereda utresan, bör rätten upphöra efter det att hindret mot verkställighet upphör. Även i dessa fall bör det finnas en ventil som innebär att rätten till bistånd inte ska upphöra om det skulle vara uppenbart oskäligt. Regeringens bedömning: Förslaget bedöms leda till kostnadsbesparingar för staten. Förslaget bedöms inte nu leda till några nämnvärda kostnader för kommunerna. Eventuella merkostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna bör kunna hanteras inom befintliga ramar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Flera remissinstanser, däribland advokatsamfund och anser att det är oklart vilka konsekvenser förslaget kommer att medföra och ifrågasätter om det kommer att leda till att fler personer lämnar landet. och Flyktinggruppernas riksråd (FARR), anser att förslaget riskerar att medföra att fler människor går under jorden. Förvaltningsrätten i och efterlyser en diskussion av vilken rätt till bistånd som kvarstår för en utlänning som inte längre har rätt till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. och Kommuner och Landsting anför att kommunernas kostnader för akuta insatser enligt socialtjänst- lagen kan komma att öka. påpekar att fler överklagbara beslut om ersättning kommer att fattas av Svenska Röda Korset och Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar anser att förslaget kommer att innebära en större belastning på de idéburna organisationerna. att förslaget kan innebära ökade kostnader för domstolarna med anledning av fler mål om ny prövning och anser liksom universitet att förslagets konsekvenser bör utvärderas . Skälen för regeringens bedömning: Förslagen i propositionen innebär att rätten till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. kommer att upphöra tidigare än enligt nuvarande regler för vissa Förutom att förslaget bedöms medföra fler platser i anläggningsboenden för asylsökande, bedöms det medföra kostnads- besparingar för staten genom att anslaget 1.2 Ersättningar och bostadskostnader under utgiftsområde 8 Migration belastas i mindre De möjliga kostnadsbesparingarna har beräknats uppgå till Förslaget förväntas också medföra minskade kostnader för verkställighet, genom att incitamentet ökar för utlänningar att frivilligt lämna landet efter att de fått slutgiltigt avslag på sina ansökningar om När det gäller frågan om rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) för en utlänning som inte längre har rätt till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. måste det bedömas i det enskilda fallet om det finns rätt till bistånd. I praxis finns exempel från kammarrätter på att utlänningar med ett beslut om avvisning som fått laga kraft, i frånvaro av formella hinder mot verkställighet av beslutet, 2015/16:146 inte ansetts ha rätt till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (se t.ex. Kammarrätten i dom i mål nr 1007-09 och Kammarrätten i dom i mål nr 3594-07 och 3595-07). Däremot saknas ett tydligt avgörande från på nu aktuellt område. Nämnas kan att det i socialtjänstlagen även finns en rätt till nödhjälp som kan aktualiseras för den som saknar tillstånd att vara i landet. Förslagen bedöms mot denna bakgrund inte nu medföra några nämnvärda kostnader för kommunerna. Det kan dock inte med säkerhet förutses på vilket sätt praxis kommer att utvecklas, varför regeringen avser att noga följa konsekvenserna för kommunerna. Förslagen bedöms inte medföra ökade kostnader för landstingen. Förslaget kan leda till en viss ökning av antalet mål hos de allmänna förvaltningsdomstolarna till följd av att , som ombudsmän påpekar, kommer att fatta fler överklagbara beslut om upphörande av bistånd. Såsom anför kan förslaget möjligen också leda till en ökning av antalet mål hos de allmänna förvaltningsdomstolarna om ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen. Ökningen bedöms dock bli av mindre omfattning och bedöms kunna hanteras av domstolarna inom befintliga anslagsramar. Trots att ett av syftena med förslaget är att skapa ett incitament för frivilligt återvändande, kan det inte uteslutas att en del av de personer som förlorar rätten till bistånd i stället för att lämna landet lever kvar i och blir svårare för myndigheterna att nå. ska det beaktas att det råder en akut brist på boendeplatser i anläggningsboendena och att det primära syftet med de föreslagna reglerna är att frigöra fler sådana platser. Det är dock naturligt att det görs en löpande uppföljning av förslagens konsekvenser för det allmänna. 7 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagändringen ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med Remissinstanserna: Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar anser att det för tydlighets skull bör anges om de föreslagna reglerna även ska gälla personer som har fått ett lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning innan reglerna träder i kraft. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagändringen bör träda i kraft med hänsyn till det stora behovet av att frigöra platser på anläggningsboendena. träda i kraft . Enligt regeringens mening är det lämpligt att lagändringarna träffar även utlänningar vars beslut om avvisning eller utvisning har fått laga kraft innan de föreslagna reglerna träder i kraft. 2015/16:146 Det bedöms därför inte finnas behov av några övergångsbestämmelser. 8 Ändring avseende statens utgifter I detta avsnitt lämnar regeringen förslag till ändring av statens utgifter med anledning av lagförslaget. Förslaget till ändrad ram för utgiftsområdet och ändrat anslag finns i avsnitt 1 tabell 1.1. Den anslagsförändring som föreslås innebär att de takbegränsade utgifterna minskas med 2016 och att budgeteringsmarginalen ökar med motsvarande belopp. Den offentliga sektorns finansiella sparande ökar i motsvarande grad. Förslaget till ändring av statens budget har begränsats till de beräknade direkta effekterna av lagförslaget. Regeringen avser att återkomma med förslag om ändrade anslag i propositionen Vårändringsbudget baserat på en samlad bedömning av alla faktorer som påverkar anslagsbehoven. 1:2 Ersättningar och bostadskostnader I statens budget finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på 12 . Regeringens förslag: Anslaget 1:2 Ersättningar och bostadskostnader minskas med . Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna lagändringen beräknas minska statens utgifter . I enlighet med de redovisade ekonomiska konsekvenserna i avsnitt 6.4 anser regeringen därför att anslaget 1:2 Ersättningar och bostadskostnader bör minskas med 2016. Utgifterna bedöms minska med 2017, 2018 och 2019 samt med 2020. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. 11 § Rätten till bistånd upphör 1.när uppehållstillstånd ges utom i fall som avses i 1 § första stycket 2 samt 8 § andra och tredje stycket, eller 2.när utlänningen lämnar landet. För en vuxen utlänning som inte bor tillsammans med ett eget barn eller ett barn för vilket han eller hon får anses ha trätt i föräldrarnas ställe upphör rätten till bistånd, om det inte är uppenbart oskäligt, också 1.när utlänningens tidsfrist för frivillig avresa enligt 8 kap. 21 § första stycket utlänningslagen (2005:716) löper ut, eller 2.när beslutet om avvisning eller utvisning får laga kraft, om beslutet inte innehåller någon tidsfrist för frivillig avresa. Rätten till bistånd upphör dock inte när den tidsfrist som anges i andra stycket 1 löper ut om beslutet om avvisning eller utvisning då inte får verkställas till följd av att eller en domstol har beslutat om inhibition eller har beviljat ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen. Rätten till bistånd upphör då, om det inte är uppenbart oskäligt, i stället efter det att beslutet om avvisning eller utvisning på nytt blir verkställbart. Paragrafen innehåller bestämmelser om när rätten till bistånd upphör. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Av andra stycket, som är nytt, framgår att rätten till bistånd upphör för en vuxen utlänning som inte bor tillsammans med ett eget barn eller ett barn för vilket han eller hon får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, när beslutet om avvisning eller utvisning får laga kraft eller därefter. Om avvisnings- eller utvisningsbeslutet innehåller en tidsfrist för frivillig avresa upphör rätten till bistånd senast när tidsfristen löper ut. Om någon tidsfrist för frivillig avresa inte har bestämts upphör rätten till bistånd i stället när beslutet om avvisning eller utvisning får laga kraft. Att biståndet under alla förhållanden upphör när utlänningen lämnar landet framgår av första stycket. Rätten till bistånd upphör dock inte om det är uppenbart oskäligt. Det handlar om vissa situationer där utlänningen inte kan utvisas eller avvisas. Till exempel kan det anses vara uppenbart oskäligt att låta rätten till bistånd upphöra när verkställighet inte kan ske trots att utlänningen har visat att han eller hon fullt ut har verkat för att verkställighet ska kunna ske. Så kan också vara fallet om verkställighet inte kan ske på grund av allvarlig sjukdom av tillfällig karaktär. Den typen av omständigheter kan också utgöra grund för ett beslut om inhibition. Även andra omständigheter än de nu nämnda kan efter en bedömning i det enskilda fallet innebära att det anses uppenbart oskäligt att låta rätten till bistånd upphöra. Kravet på att det ska vara uppenbart oskäligt innebär dock att undantaget ska tillämpas restriktivt och att det måste handla om starka skäl. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att rätten till bistånd inte upphör Prop. 2015/16:146 när den tidsfrist som anges i andra stycket 1 löper ut, om beslutet om avvisning eller utvisning då inte får verkställas till följd av att eller en domstol har fattat ett beslut om inhibition eller har beviljat ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen (2005:716). Rätten till bistånd upphör i dessa fall i stället efter det att avvisnings- eller utvisningsbeslutet på nytt blir verkställbart. Rätten till bistånd ska dock på samma sätt som enligt andra stycket inte upphöra om det är uppenbart oskäligt. 11 a § Om rätten till bistånd har upphört enligt 11 § andra eller tredje stycket och eller en domstol därefter beslutar om inhibition i verkställighetsärendet eller beviljar ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen (2005:716), har utlänningen efter anmälan till åter rätt till bistånd enligt denna lag. Blir beslutet om avvisning eller utvisning på nytt verkställbart upphör rätten till bistånd, om det inte är uppenbart oskäligt, efter den tidpunkten. Paragrafen, som är ny, innebär att en utlänning vars rätt till bistånd har upphört under vissa omständigheter åter kan få rätt till bistånd. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Om rätten till bistånd upphört enligt 11 § andra eller tredje stycket och eller en domstol därefter beslutar om inhibition eller beviljar ny prövning ska utlänningen efter anmälan till åter ha rätt till bistånd. Om utlänningens avvisnings- eller utvisningsbeslut på nytt blir verkställbart upphör rätten till bistånd efter den tidpunkten. Om det är uppenbart oskäligt att rätten till bistånd upphör kan rätten bestå . När det gäller vilka omständigheter som kan medföra att det är uppenbart oskäligt att låta ett beslut om bistånd upphöra, se kommentaren till 11 § andra stycket. Sammanfattning av promemorian Ändring av bestämmelserna om rätt till bistånd i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. I promemorian föreslås att rätten till bistånd enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. som regel ska upphöra för vuxna utlänningar som inte bor tillsammans med ett barn när utlänningens avvisnings- eller utvisningsbeslut får laga kraft eller därefter. För utlänningar som har ett beslut om tidsfrist för frivillig avresa upphör rätten till bistånd senast när tidsfristen löper ut. För utlänningar som inte har ett beslut om tidsfrist för frivillig avresa upphör rätten till bistånd när beslutet om avvisning eller utvisning får laga kraft. Om inhibition beslutas eller ny prövning beviljas upphör dock rätten till bistånd först från det att beslutet om avvisning eller utvisning på nytt blir verkställbart. Har rätten till bistånd upphört och fattas det därefter ett beslut om inhibition eller ny prövning har utlänningen efter anmälan åter rätt till bistånd. Rätten upphör efter det att avvisnings- eller utvisningsbeslutet på nytt blir verkställbart. Rätten till bistånd ska inte upphöra med stöd av de nya reglerna om det är uppenbart oskäligt. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. dels att 11 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 11 a §, av följande lydelse. Rätten till bistånd upphör 1.när uppehållstillstånd ges utom i fall som avses i 1 § första stycket 2 samt 8 § andra och tredje stycket, eller 2.när utlänningen lämnar landet. För en vuxen utlänning som inte bor tillsammans med ett barn upphör rätten till bistånd, om det inte är uppenbart oskäligt, i stället senast 1. när utlänningens tidsfrist för frivillig avresa enligt 8 kap. 21 § första stycket utlänningslagen (2005:716) löper ut, eller 2. när beslutet om avvisning eller utvisning får laga kraft, om beslutet inte innehåller någon tidsfrist för frivillig avresa. Rätten till bistånd upphör dock inte när den tidsfrist som anges i andra stycket 1 löper ut om beslutet om avvisning eller utvisning då inte får verkställas till följd av att eller en domstol har beslutat om inhibition eller har beviljat ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen. Rätten till bistånd upphör då, om det inte är uppenbart oskäligt, i stället efter det att beslutet om avvisning eller utvisning på nytt blir verkställbart. 2 Senaste lydelse 1995:558. Om rätten till bistånd har upphört enligt 11 § andra eller tredje stycket och eller en domstol därefter beslutar om inhibition i verkställighetsärendet eller beviljar ny prövning enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen (2005:716), har utlänningen efter anmälan till åter rätt till bistånd enligt denna lag. Blir beslutet om avvisning eller utvisning på nytt verkställbart upphör rätten till bistånd, om det inte är uppenbart oskäligt, efter den tidpunkten. Denna lag träder i kraft . Följande remissinstanser har kommit in med svar: ombudsmän, i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , , , , , , psykologi och socialt arbete vid , , Kommuner och Landsting, , Svenska sektionen vid , Flyktinggruppernas och asylkommittéernas riksråd – FARR, Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar och Kristna Råd. Därutöver har yttranden inkommit från Forum – idéburna organisationer med social inriktning och Svenska Röda Korset. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Ändring av bestämmelserna om rätt till bistånd i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Enligt lagrådsremissen ska rätten till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. som regel upphöra för vuxna utlänningar som inte bor tillsammans med barn när utlänningens avvisnings- eller utvisningsbeslut får laga kraft, eller därefter. Bistånd enligt lagen lämnas i form av logi, bostadsersättning, dagersättning och särskilt bidrag (13 §). Förfarandet för beslut om dessa förmåner är inte närmare reglerade i lagen. Av förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. framgår emellertid att bostads- och dagersättning samt särskilt bidrag kan lämnas efter skriftlig ansökan, och att beslut om helt eller delvis avslag på en sådan ansökan ska delges den sökande (8 och 10 §§). När det gäller de nu föreslagna bestämmelserna om upphörande av förmåner redovisas inte närmare hur detta ska hanteras inom ramen för beslutsförfaranden. Denna brist har påtalats under remissbehandlingen. Med tanke på konsekvenserna för de enskilda av att förmåner dras in bör, enligt Lagrådets mening, behovet av en tydligare reglering analyseras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , , , , , Hellmark , , Ygeman, A , , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, , , Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2015/16:146 Extra ändringsbudget – Ändring av rätten till bistånd för vissa utlänningar