prop · H4031d5 · 2016-09-20 00:00:00 — Efter att antalet rymningar från anstalter i de högre säkerhetsklasserna ökade påtagligt 2014, från noll till sex, var antalet sådana rymningar 2015 åter igen noll. Kriminalvården har haft fortsatt fokus på att vidta anpassade säkerhetshöjande åtgärder vid anstalter i säkerhetsklass 2 i enlighet med behov som påvisats vid en genomförd inventering. Kriminalvården har också inlett ett arbete för att utveckla säkerheten inom frivården. Antalet allvarliga händelser i anstalt respektive frivård var 2015 ca 150 respektive 30, vilket är i nivå med föregående år. Andelen klienter som hade en verkställighetsplan 2015 varierade mellan beroende på verkställighetsform, bortsett från gruppen intagna med mycket kort strafftid där andelen var . Kriminalvårdens projekt för att utveckla kvaliteten i verkställighetsplaneringen har fortsatt . Projektet beräknas pågå till slutet av 2016. Sysselsättningsgraden i anstalt minskade något i förhållande till föregående år. Den uppgick till men varierar mellan olika anstalter och anstaltsavdelningar. Graden av sysselsättning är högre för kvinnor () än för män (). presenterade en rapport om sysselsättning i anstalt (Brå 2015:20) där ett antal brister konstaterades samt förslag på åtgärder presenterades. Av de klienter som avslutade sin verkställighet av skyddstillsyn respektive fängelse i anstalt hade en knapp tredjedel respektive en dryg fjärdedel deltagit i behandlingsprogram. av dessa fullföljde hela programmet. Resultaten innebär en viss försämring i förhållande till föregående år. Kriminalvårdens ambition om att öka deltagandet i långa och medellånga behandlingsprogram har inte uppnåtts . Däremot kan konstateras att antalet klienter som deltagit i program riktade till våldsbrottsdömda mer än fördubblades jämfört med året innan. Regeringen gav Kriminalvården i uppdrag att kartlägga metoder och arbetssätt som kan användas i arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism hos myndighetens klienter respektive i arbetet med de klienter som redan har koppling till våldsbejakande extremistiska grupper. Uppdraget har redovisats, se utgiftsområde 1. En fjärdedel av klienterna i anstalt påbörjade någon form av utbildning , vilket är i nivå med föregående år. Majoriteten av utbildningarna utgörs av teoretiska kurser på gymnasial nivå. Kriminalvården har haft regeringens uppdrag att utreda 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 förutsättningarna för att myndigheten ska kunna erbjuda kompletterande utbildning på gymnasial nivå för intagna i anstalt som saknar fullständig gymnasieutbildning. I myndighetens redovisning presenteras ett flertal åtgärder som behöver vidtas för att uppnå detta, bl.a. att öka tillgängligheten till studie- och yrkesvägledning, öka utbudet av vuxenutbildning och att utveckla möjligheter till stöd i undervisningen på klientens modersmål. Andelen intagna som frigavs från anstalt via särskild utslussningsåtgärd var 2015. Det är en ökning med en procentenhet i förhållande till föregående år och den första ökningen . Kriminalvården har inlett en analys av arbetet med de särskilda utslussningsåtgärderna och andra frigivningsförberedande insatser i syfte att ta fram en handlingsplan för att öka andelen klienter som friges från anstalt med adekvata frigivningsförberedelser. Regeringen anslog i budgetpropositionen 2016 för Kriminalvårdens arbete med utslussning. fick Kriminalvården också regeringens uppdrag att förstärka arbetet med utslussning. Uppdraget ska redovisas 2018. I i brott – hur kan samhällets samlade resurser användas bättre (2015:4) drogs bl.a. slutsatsen att det brister i myndigheternas planering och samverkan samt att det finns vissa oklarheter kring ansvars- och resursfördelning mellan berörda aktörer. Kriminalvården har inrättat en funktion som samordnare på nationell nivå som ska arbeta med myndighetens samverkan med andra relevanta aktörer. Kriminalvården har också inlett ett arbete med att inventera omfattningen av samverkan med kommuner och landsting i syfte att identifiera utvecklingsområden. Regeringen har tagit initiativ till en hearing mellan Kriminalvården och näringslivet, i syfte att stimulera parterna till utökad samverkan. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 2.14 Kostnadsutveckling verkställighet av påföljd 2006–2015 Källa: Kriminalvårdens årsredovisning 2006-2015. Verksamhetens kostnader 2006-2012 har korrigerats jämfört med redovisning i föregående budgetpropositioner. Sedan årsredovisningen redovisar Kriminalvården verkställighetskostnaderna exklusive kostnader för internationellt bistånd. Vidare har migrationsrelaterade kostnader tidigare ingått i redovisningen av verkställighetskostnader . Verksamhetsområdet omfattar verksamhet inom frivården, anstalter samt Kriminalvårdens transportverksamhet för såväl nationella som internationella transporter. Internationella transporter inom migrationsområdet redovisas under utgiftsområde 8 Migration. Häktesverksamheten ingår som en del i verksamhetsområdet och lagföring. Kostnaderna för verksamhetsområdet har ökat . ökade kostnaderna med till en nivå på . Utvecklingen förklaras av ökade kostnader för personal och övrig drift. Regeringens mål är att skadeverkningarna av brott ska minska och att verksamheten till stöd för brottsoffer bedrivs på ett effektivt och rättsäkert sätt med hög kvalitet. Den som drabbats av brott ska få adekvat information och ett gott bemötande från rättsväsendets myndigheter. De myndigheter inom rättsväsendet som bidrar till måluppfyllelsen genom brottsofferrelaterade verksamheter är , , och Domstolar. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder För att bedöma måluppfyllelsen används bl.a. följande indikatorer: –brottsutsattas erfarenheter av polisens, åklagarnas och domstolarnas arbete, –antalet inkomna och avgjorda brottsskadeärenden, –genomsnittlig handläggningstid för brottsskadeärenden, –inkomna medel från regressverksamheten, –antalet aktiva regressärenden , och –antalet inkomna och beviljade ansökningar till brottsofferfonden. För att kunna bedöma måluppfyllelsen inom området följer regeringen dels de åtgärder som myndigheterna vidtagit för att förbättra bemötandet av brottsutsatta och informationen till brottsutsatta, dels resultat avseende handläggning av brottsskadeärenden m.m. Inledningsvis redovisas rättsväsendets allmänna arbete, därefter arbete specifikt. När det gäller rättsväsendets allmänna arbete utgår bedömningen framför allt från ett urval av resultatindikatorer från Nationella trygghetsundersökningen (NTU). Rättsväsendet ska tillsammans med övriga aktörer i samhället ge stöd åt dem som drabbas av brott. Många av de anställda inom rättsväsendets myndigheter kommer på ett eller annat sätt i kontakt med personer som har drabbats av brott. Myndigheterna och deras personal behöver därför kunna bemöta brottsdrabbade på ett professionellt sätt, ge dem relevant information och vid behov hjälpa dem att få kontakt med andra aktörer, t.ex. med den kommunala eller det civila samhällets organisationer. Inte minst är det viktigt att polisen informerar om brottsutsattas möjlighet att få stöd och hjälp från brottsofferstödjande organisationer. Det har tagits många initiativ inom såväl rättsväsendet som inom andra politikområden för att vidareutveckla och förbättra stödet till dem som drabbas av brott, inte minst våldsutsatta kvinnor och barn. Diagram 2.14 Brottsutsattas erfarenheter av delar av polisens arbete, enligt NTU 2009–2015 Mycket eller ganska nöjd med bemötandet från polis i samband med utsatthet för brott - kvinnor Mycket eller ganska nöjd med bemötandet från polis i samband med utsatthet för brott - män Mycket eller ganska nöjd med information om hur polisen arbetar med ärendet i samband med utsatthet för brott - kvinnor Mycket eller ganska nöjd med informationen om hur polisen arbetar med ärendet i samband med utsatthet för brott -män Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Som framgår av diagrammet ovan visar NTU att en majoritet av de personer som varit i kontakt med polisen med anledning av utsatthet för brott är nöjda med det bemötande man fått (totalt ). Över tid är kvinnor något mer nöjda med bemötandet än män. Däremot är brottsutsatta mindre nöjda med den information de fått från polisen (totalt ). Här ser man större skillnader mellan kvinnor () och män (). Vidare visar NTU att en majoritet av de personer som varit i kontakt med polisen med anledning av utsatthet för brott är nöjda med polisens tillgänglighet (totalt ). När det gäller polisens effektivitet och förmågan att utreda och klara upp brottet är man betydligt mindre positiv (totalt ). Sammantaget uppger drygt hälften () att de har en positiv erfarenhet av polisen. Generellt sett uppger kvinnor oftare att de har positiva 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 erfarenheter av polisen än män, förutom när det gäller brott som innehållit hot eller våld. Skillnaderna mellan olika åldersgrupper är små men äldre personer (65–) är och har varit den grupp som har mer positiv erfarenhet av polisens arbete än övriga brottsutsatta. Erfarenheten av polisen skiljer sig mycket lite åt mellan olika grupper i befolkningen. Man ser t.ex. inga tydliga skillnader i erfarenheterna hos dem som polisanmält ett brott beroende på boendeort, bostadstyp eller utbildningsnivå. Detta gäller oavsett om brottet innehållit hot eller våld, eller inte. Diagram 2.15 Brottsutsattas erfarenheter av åklagare respektive bemötande i domstol, enligt NTU 2009–2015 Mycket eller ganska nöjd med bemötande i domstol - kvinnor och män* Mycket eller ganska positiva erfarenheter av åklagare - kvinnor Mycket eller ganska postiva erfarenheter av åklagare - män Källa: Nationella trygghetsundersökningen. När det gäller personer som har varit i kontakt med en åklagare på grund av utsatthet för brott uppger ungefär hälften () att de har mycket eller ganska positiva erfarenheter av kontakten med åklagaren. Undersökningen visar att fler kvinnor än män har positiva erfarenheter av kontakten med åklagare (respektive ). kan en svag negativ trend noteras. Av de som har varit i kontakt med en domstol uppger två tredjedelar () att de är nöjda med bemötandet som de fick i domstolen. Utvecklingen har varit relativt stabil . Vidare visar NTU att en övervägande majoritet () av dem som haft erfarenhet av målsägandebiträde är positiva. Eftersom underlaget av personer som har erfarenhet av domstol och åklagare är begränsat bör dock de årsvisa resultaten samt utvecklingen tolkas med viss försiktighet. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 även för personer som har varit i kontakt med en domstol och målsägandebiträde varför resultatet inte presenteras uppdelat på kön. Resultatet ger emellertid en indikation om utvecklingen. Ombildningen av polisen till en myndighet har medfört en förändrad organisering även av polisens brottsofferarbete. I stället för att respektive polismyndighet har sin egen organisation för brottsofferarbete och personsäkerhet bygger myndigheten nu upp en verksamhet på tre olika nivåer över hela landet. En nationell, en regional och en lokal nivå. Syftet är att förbättra möjligheterna att styra verksamheten och göra den mer enhetlig. Myndigheten har också lagt ihop brottsofferarbetet med personsäkerhetsskyddet, vilket innebär att man tar ett helhetsgrepp om alla brottsoffer. Mot bakgrund av en tidigare genomförd utvärdering av polisens arbete med riskanalyser vid våld på individnivå tog en arbetsgrupp inom fram förslag på åtgärder för att förbättra hanteringen av riskanalyser. Åtgärderna ska genomföras och tar sikte på bl.a. utbildningsfrågor, it-stöd, arbetsprocesser, uppföljning och utvärdering. Brottsofferperspektivet är en viktig aspekt i tillsyns- och metodutvecklingsarbete. Myndigheten arbetar brett mot mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld samt fridskränkningsbrott. Inom ramen för plan för jämställdhetsintegrering utgör bemötandefrågor ett av flera fokusområden. I det arbetet ingår bl.a. att förtydliga jämställdhetsperspektivet i handboken för bemötande av brottsoffer. Det bedrivs ett omfattande arbete med bemötandefrågor i domstolarna sedan ett antal ger ekonomiskt stöd till många insatser på området och domstolarna är aktiva i detta arbete på flera olika teman kring bemötande och domskrivning. Det har t.ex. tagits fram informationsbroschyrer på olika språk och skyltar till rättssalarna som visar vilka roller de olika aktörerna har. har också anordnat ett erfarenhetsutbyte mellan olika domstolar om bemötande av parter och vittnen. började en ny handlingsplan att gälla för Domstolars arbete med bemötandesfrågor. Handlingsplanen syftar till att säkerställa ett återkommande och systematiskt arbete med dessa frågor. har påbörjat en riktad utbildningsinsats mot landets samtliga åklagarområden i ersättningsrätt och det regelverk som styr rätten till brottsskadeersättning. Vidare har myndigheten regeringens uppdrag att ta fram en lärarhandledning riktad till förskolepersonal för att boken ska få ytterligare spridning. Syftet är att ge personal kunskap om brottsutsatta barns rättigheter och förskolepersonalens skyldigheter samt att ge verktyg för att samtala med barn om dessa frågor. uppgift är att främja brottsoffers rättigheter, behov och intressen samt vara ett informations- och för brottsofferfrågor. I den övergripande rollen att uppmärksamma och synliggöra brottsofferfrågor ingår även att initiera samverkan kring och sprida information om brottsofferfrågor. Tabell 2.15 Kostnadsutveckling stöd till brottsoffer 2006–2015 Källa: årsredovisning 2006-2015. Verksamheten omfattar både arbete och de transfereringar som utgörs av kostnader för brottsskadeersättning under anslaget 1:11 Ersättning för skador på grund av brott. Även Brottsofferfonden ingår i verksamheten. Brottsofferfondens medel är dock inte uppförda på statens budget utan finansieras huvudsakligen av lagöverträdare, som betalar en särskild avgift till fonden. har kostnaderna, inklusive transfereringar för verksamheten, i löpande priser minskat med och uppgick till . Om en dömd person inte kan betala utdömt skadestånd och den brottsdrabbade inte har någon försäkring som täcker skadan, kan personen i vissa fall få ersättning från staten. Sådan ersättning kallas brottsskadeersättning. Antalet inkomna brottsskadeärenden uppgick till ca 10 000, vilket är i nivå med föregående år. Under årets sista månader minskade inflödet av ärenden något men det är för tidigt för att kunna bedöma om nedgången är av tillfällig karaktär. Antalet avgjorda ärenden minskade och uppgick till drygt 9 000. utbetalades i brottsskadeersättning, vilket är en minskning med i förhållande till den ovanligt höga nivån föregående år. Minskningen beror i första hand på att färre ärenden har avgjorts men också på att andelen bifallsbeslut är något lägre än föregående år. Ärendebalansen fortsätter att öka och uppgår till 2 900 ärenden. Jämfört med 2014 innebär det fler ärenden i balans. Sannolikt har balansen påverkats av bl.a. införandet av ett nytt dokument- och ärendehanteringssystem och ändringar av praxis avseende kränkningsersättning vid vissa brottstyper. har också myndighetens serviceåtagande gentemot sökande ökat genom att myndigheten i allt väsentligt själv hämtar in nödvändig utredning i stället för att förelägga sökande om komplettering. I handläggningstid ingår därför även den tid som myndigheten avvaktar besked från exempelvis , försäkringsbolag och vårdgivare. Myndigheten har vidtagit åtgärder för att effektivisera handläggningen, minska balanserna och förkorta handläggningstiderna. Det nya dokument- och 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ärendehanteringssystemet förväntas innebära rationaliseringar . Handläggningstiden för ett ärende att registreras, beredas, avgöras och expedieras var , vilket är längre handläggningstid än föregående år. Diagram 2.16 Inkomna och avgjorda ärenden Inkomna och avgjorda ärenden Källa: årsredovisningar. inkom 338 ansökningar om brottsskadeersättning avseende barn som har bevittnat brott, vilket är i nivå med föregående år. Andelen beviljade ansökningar uppgår till vilket är en marginell sänkning jämfört med föregående år. Totalt betalades ut till sökande i denna ärendekategori. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 2.16 Utbetald brottsskadeersättning fördelat på brottstyper Våldtäkt inkl. grov våldtäkt mot (9 509) Våldtäkt inkl. grov våldtäkt mot barn (9 054) Misshandel inkl. försök till mord/dråp riktat mot vuxen (2 400) (29 723) Misshandel inkl. försök till mord/dråp riktat mot barn (3 849) Våld i nära relation mot kvinna inkl. (14 506) (1 072) (11 337) (5 150) Källa: årsredovisning . Föregående års siffror inom parentes. Sammanställningen av utbetald brottsskadeersättning fördelat på brottstyper (tabell 2.16) visar att antalet ärenden avseende grova sexualbrott ökat medan antalet misshandelsbrott och våld i nära relation minskat. Genom regressverksamheten kräver staten gärningspersoner på den brottsskadeersättning som , i deras ställe, betalat ut till brottsoffer. Intäkterna från regressverksamheten uppgick till 2015, vilket i princip är i nivå med föregående år. Vid utgången av 2015 fanns drygt 38 000 aktiva regressärenden vilket är en ökning med jämfört med föregående år. Av de betalningsskyldiga var män. betalade myndigheten ut brottskadeersättning även till den som på grund av egen tidigare brottslighet hade en skuld till staten för utbetald brottskadeersättning. En kvittning kunde då bara genomföras om personen i fråga lämnade sitt medgivande. Från och med har rätt att kvitta oavsett personens inställning. En beviljad brottsskadeersättning kan numera användas till att betala, helt eller delvis, personens skulder avseende tidigare utbetald brottskadeersättning. Vid en jämförelse mellan 2013, innan möjligheterna till kvittning infördes, och 2015 kan konstateras att såväl antalet kvittningar som intäkterna för kvittningar mer än fördubblats. Diagram 2.17 Utbetald brottsskadeersättning och intäkter av regress Källa: årsredovisningar. uppgick Brottsofferfondens intäkter till , vilket var en ökning med jämfört med föregående år. fördelades från fonden till olika brottsofferinriktade projekt och verksamheter. En allt större del av fondens medel går till Brottsofferjouren och lokala brottsofferjourer. De möter många typer av brottsoffer och ansvarar även för såväl samordning som praktiskt genomförande av vittnesstödsverksamheten vid domstolarna. Vidare beviljades en tredjedel av fondens medel till viktimologiska forskningsprojekt inom olika ämnen och inriktningar. Kvinnor och män har beviljats medel i samma utsträckning. Antalet ansökningar till Brottsofferfonden har minskat och har därför genomfört informationsinsatser för att stimulera till ansökningar. Målet för området statliga arbetsgivarfrågor är en samordnad statlig arbetsgivarpolitik som säkerställer att kompetens finns för att nå För att uppnå målet måste staten vara en attraktiv och föredömlig arbetsgivare. De statliga myndigheterna ska bedriva ett strategiskt arbete med sin kompetensförsörjning. Statliga arbetsgivare ska bl.a. sträva efter att öka andelen kvinnor på ledande befattningar, öka andelen anställda med utländsk bakgrund på alla nivåer och säkerställa en god arbetsmiljö. De statsanställda ska ha kunskap om och förståelse för grundläggande värden i statsförvaltningen och rollen som statstjänsteman. Rättsväsendets myndigheter arbetar fortlöpande med dessa frågor och bedriver ett aktivt kompetensutvecklings- och kompetensförsörjningsarbete. I syfte att behålla och öka kompetensen hos de anställda inom rättsväsendet har myndigheterna genomfört ett flertal utbildningar. Myndigheterna har också genomfört olika chefsutvecklings- och chefsförsörjningsprogram för att stärka ledarskapet och möta kommande behov av framtida chefer. Flera av rättsväsendets myndigheter bedriver även ett aktivt värdegrundsarbete. Vid utgången av uppgick antalet anställda inom rättsväsendet till 46 585, en minskning med drygt 250 anställda . Myndigheternas arbete för att främja jämställdhet och likabehandling bedrivs långsiktigt. För att stärka jämställdheten har regeringen identifierat jämställdhetspolitiska mål inom olika utgiftsområden. Inom ska andelen poliser som är kvinnor, av det totala antalet poliser, öka. är av poliserna kvinnor. Bland de civilanställda uppgår andelen kvinnor till . har vidtagit särskilda åtgärder för att öka jämställdheten, bl.a. åtgärder för att öka andelen kvinnor bland personer i ledningskompetens. Rättsväsendets myndigheter lägger mycket fokus på jämställdhetsaspekter vid rekrytering i syfte att uppnå en mer jämn könsfördelning. Andelen anställda kvinnor inom rättsväsendet har ökat marginellt och flertalet av myndigheterna hade fler anställda kvinnor än män. Andelen kvinnor på ledande befattningar har ökat och i flera av rättsväsendets myndigheter är det en högre andel kvinnor än män som är klassade som ledningskompetens. Även i de myndigheter som har en överrepresentation av män med ledningskompetens, arbetar man aktivt med 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 dessa frågor i syfte att uppnå en mer jämn könsfördelning. Andelen anställda med utländsk bakgrund vid rättsväsendets största myndighet, , uppgick , en ökning . Vid och Domstolar uppgick andelen anställda med utländsk bakgrund , vilket är samma andelar som 2014. Flertalet av rättsväsendets myndigheter arbetar aktivt med mångfalds- och integrationsfrågor, i syfte såväl att öka den etniska mångfalden som att bredda kompetensen inom myndigheterna. Inom ramen för genomförandet av regeringens strategi för funktionshinderspolitiken 2011–2016 har arbete genomförts som syftar till att bl.a. stärka kompetensen gällande förutsättningar och behov hos personer med funktionsnedsättning. Sjukfrånvaron har ökat i merparten av rättsväsendets myndigheter och uppgick till 2015. Trenden är dock densamma som i staten i övrigt, dvs. att sjukfrånvaron ökar. Störst är sjukfrånvaron bland kvinnorna. Rättsväsendets myndigheter bedriver ett systematiskt arbetsmiljöarbete för att upprätthålla en god arbetsmiljö och värna om de anställdas hälsa. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 2.17 Antal anställda inom rättsväsendet 2012–2015 Källa: Myndigheternas årsredovisningar samt arbetsgivarstatistiken. 1 , , , , , , och . Tabell 2.18 Andel sjukfrånvaro i förhållande till tillgänglig arbetstid inom rättsväsendet 2012–2015 År Kvinnor Män Samtliga Källa: /Statskontoret. Regeringen bedömer att de övergripande målen för kriminalpolitiken och rättsväsendet delvis har uppnåtts. Som tidigare nämnts har tryggheten i samhället ökat tydligt och utsattheten för brott har sammantaget minskat något. Förtroendet för rättsväsendet ligger också på en fortsatt hög nivå. Brottsligheten och tryggheten påverkas av många faktorer, även sådana som ligger utanför kriminalpolitikens och rättsväsendets kontroll. Oavsett vad som ligger bakom utvecklingen är den positiv. Regeringen ser dock allvarligt på att otryggheten är särskilt utbredd i socialt utsatta områden och att kvinnor är mer otrygga än män. Regeringen avser därför att återkomma med initiativ på dessa områden. Rättsväsendets förutsättningar att hantera brottsligheten påverkas även av vilka resurser som tillförs myndigheterna. har rättsväsendet fått betydande resursförstärkningar. Det sammantagna antalet årsarbetskrafter inom , , Domstolar och Kriminalvården har ökat med . har befolkningen ökat med och antalet anmälda brott med . Trots dessa resursförstärkningar har rättsväsendets resultat i flera avseenden inte förbättrats. Exempelvis inte fler brott upp än och antalet ärenden redovisade till åklagare har minskat tydligt . Denna utveckling bör dock ses mot bakgrund av att det finns tecken på att brottsligheten har blivit allt mer komplex. Viss brottslighet tycks också ha blivit mer tidskrävande att hantera på grund av omvärldsförändringar som it-utvecklingen, ökad migration och internationalisering.