prop · H303195d4 · 2016-01-01 00:00:00 — En kompletterande beställning av varor, tjänster eller byggentreprenader får göras från den leverantör som den upphandlande myndigheten har ingått det ursprungliga avtalet med utan att en ny upphandling måste genomföras, om ändringen inte innebär att priset ökar med av det ursprungliga avtalets värde och under förutsättning att 1.beställningen har blivit nödvändig, 2.leverantören av ekonomiska eller tekniska skäl inte kan bytas och 3.ett byte av leverantör skulle medföra betydande olägenheter eller betydligt större omkostnader för den upphandlande myndigheten. Om flera kompletterande beställningar görs efter varandra, ska begränsningen i fråga om ökningen av priset tillämpas på varje enskild beställning. 17 kap. 10 § I paragrafen behandlas fall där ändringar får göras utan förnyad upphandling till följd av oförutsedda omständigheter. Liksom i 9 § anges att jämförelsen ska göras mellan prisökningen och det ursprungliga värdet av avtalet (se vad Lagrådet har anfört i anslutning till den paragrafen). I paragrafen anges som en förutsättning att behovet av ändringar har uppstått till följd av omständigheter som myndigheten inte har kunnat Uttrycket har sin motsvarighet i artikel 72.1 c i) i direktivet. Frågan är om det för en tillämpning av undantaget enligt direktivet räcker med att myndigheten i det enskilda fallet inte har kunnat förutse behovet av ändringen eller om det också krävs att myndigheten vid en objektiv bedömning inte kunnat förutse behovet. Frågan är med andra ord om det krävs att en myndighet av motsvarande slag inte borde ha förutsett behovet. Viss ledning ges av skäl 109, där det anges att begreppet oförutsebara omständigheter avser omständigheter som inte hade kunnat förutses trots att den upphandlande myndigheten har visat skälig omsorg i förberedelserna av den ursprungliga kontraktstilldelningen med hänsyn till tillgängliga medel, det berörda projektets beskaffenhet och egenskaper, god praxis på det berörda området samt behovet av att säkerställa ett lämpligt förhållande mellan de resurser som ägnas åt att förbereda kontraktstilldelningen och dess förutsebara värde. Av skälet följer att det krävs att myndigheten inte borde ha förutsett att behovet skulle uppkomma, dvs. att en objektiv bedömning ska göras av om förutsättningen är uppfylld. I paragrafen anges inte heller vilken tidpunkt som är relevant för bedömningen av vad som inte kunde förutses. Här bör myndighetens kunskap vid beslutet att anta leverantörens anbud vara avgörande. Kunskap som myndigheten har fått därefter bör alltså inte ingå i bedömningen av vad myndigheten kunde förutse. Lagrådet föreslår att paragrafen, med ytterligare några redaktionella ändringar, ges följande lydelse. Ett avtal eller ett ramavtal får ändras utan en ny upphandling, om behovet av ändringen beror på omständigheter som den upphandlande myndigheten vid beslutet att acceptera leverantörens anbud inte borde ha förutsett och om ändringen varken medför att avtalets eller ramavtalets övergripan-de karaktär ändras eller innebär att priset ökar med av det ursprungliga avtalets eller ramavtalets värde. Om flera på varandra följande ändringar genomförs, ska begränsningen i fråga om ökningen av priset enligt första stycket tillämpas på varje enskild ändring. 17 kap. 11 § I paragrafen anges de fall där ett byte av leverantör utgör en avtalsändring som inte medför att myndigheten måste genomföra en ny upphandling. Paragrafen reglerar bara byten av leverantörer i avtal och inte i ramavtal. Bedömningen baseras på en tolkning av ordalydelsen i artikel 72.1 d i direktivet, som anger att bestämmelsen är tillämplig om den entreprenör som den upphandlande myndigheten ursprungligen hade tilldelat kontraktet byts ut mot en ny entreprenör. Det står klart att användningen av uttrycken kontrakt och ramavtal är synnerligen inkonsekvent i artikel 72. Artikeln inleds i artikel 72.1 med orden att kontrakt och ramavtal får ändras i följande fall. anges sedan att ändringar som är föranledda av ändringsklausuler eller optioner som skulle medföra en ändring av kontraktets eller ramavtalets övergripande karaktär inte är tillåtna. I punkten b, som rör kompletterande prestationer, anges att eventuella prisökningar inte får vara högre än av värdet på det ursprungliga kontraktet. När sedan i punkten c samma fråga regleras för fall där ett behov av ändring har uppkommit till följd av oförutsed-da omständigheter heter det att eventuella prisökningar inte får vara högre än av värdet av det ursprungliga kontraktet eller ramavtalet. Trots denna skillnad mellan fallen b och c anges i punkt 1 andra stycket att en myndighet som har ändrat ett kontrakt i de fall som avses i leden b och c ska offentliggöra detta på visst sätt. Här nämns alltså bara kontrakt och inte ramavtal, trots att punkten b nämner bara kontrakt och punkten c kontrakt och ramavtal. I punkten 2 anges vidare att ett kontrakt får ändras om värdet av ändringen är lägre än både tillämpligt tröskelvärde och vissa angivna andelar av det ursprungliga kontraktets värde. Trots det anges i punktens andra stycke att ändringen inte får medföra att kontraktets eller ramavtalets övergripande karaktär ändras. Beträffande fallen b och c i första punkten och punkten 2, som alltså i sig innehåller inkonsekvenser, anges än vidare i punkten 3 att när det gäller beräkning av det pris som nämns i dessa punkter ska det uppdaterade priset vara referensvärdet när kontraktet omfattar en indexeringsklausul. Det är mot denna bakgrund artikel 72.1 d ska tolkas. Klart är att ordalydelsen är entydig i punkten. Det är bara kontrakt som nämns. Punkten ingår emellertid bland de punkter som enligt inledningen behandlar fall där ändringar får göras i kontrakt och ramavtal, något som talar för att båda avtalsslagen omfattas. Det synes vidare inte finnas något ändamålsskäl som talar för att en part inte ska få inträda i en annan parts ställe i ett ramavtal när den ursprungliga ramavtalsparten exempelvis har blivit uppköpt, slagits samman med den nya parten eller verksamheten tagits över av den nya parten efter ett insolvensförfarande. När en direktivbestämmelse är så inkonsekvent skriven som artikel 72 krävs det att den svenska bestämmelsen ges ett förnuftigt innehåll, som så långt möjligt är förenlig med bestämmelsens ordalydelse. Lagrådet förordar därför att paragrafen bör ändras så att den omfattar både avtal och ramavtal. I paragrafen anges som ett villkor för byte utan att ny upphandling måste genomföras att den nya leverantören inte ”ska uteslutas enligt 13 kap. och denna leverantör uppfyller tillämpliga kvalificeringskrav i den ursprungliga upphandlingen enligt 14 kap. 1–5 §§”. I artikel 72.1 d ii) i direktivet anges denna förutsättning som att leverantören uppfyller kriterierna för det kvalitativa urval som ursprungligen fastställts. Bestämmelserna i 13 kap. 1 och 2 §§ innehåller obligatoriska uteslutningsgrunder. I 13 kap. 2 § andra stycket och 3 § anges emellertid att en upphandlande myndighet får utesluta en leverantör från att delta i Det är alltså inte fråga om ett fall där leverantören ska uteslutas. I stället kan myndigheten välja att utesluta leverantören om myndigheten anser att detta bör ske. För dessa uteslutningsgrunder kan man inte ställa upp som villkor för att byte ska få ske utan genomförande av en ny upphandling att uteslutning ska ske. I stället bör det av paragrafen följa att ett byte av leverantör förutsätter att myndigheten inte med tillämpning av 13 kap. beslutar att utesluta leverantören. I första stycket punkt 2 anges som en förutsättning att leverantören helt eller delvis inträder i den ursprungliga leverantörens ställe ”till följd av företagsomstruktureringar”. Ordet företagsomstruktureringar förekommer inte i svensk lagstiftning. I direktivets bestämmelse, artikel 72.1 d ii), anges i en exemplifiering att uttrycket ”till följd av företagsomstruktureringar” innefattar uppköp, sammanslagningar, förvärv eller insolvens. Trots att direktivets uppräkning är en exemplifiering – och därmed enligt en i remissen tillämpad princip inte ska tas in i den svenska lagtexten – bör den enligt Lagrådets mening anges i paragrafen så att det framgår exempel på situationer där bestämmelsen kan vara tillämplig. I första stycket punkt 3 anges som en förutsättning att dessa omstruktureringar inte medför andra väsentliga ändringar av kontraktet. Formuleringen innebär att det är företagsomstruktureringen som inte ska medföra en väsentlig ändring av avtalet eller ramavtalet. I direktivets bestämmelse anges denna förutsättning som att ”detta inte medför” sådana förändringar. Det är inte klart vad ”detta” syftar på. Enligt Lagrådets mening är den naturliga tolkningen att förhållandet att den nya leverantören inträder i den ursprungliga leverantörens ställe inte medför en väsentlig ändring av avtalet eller ramavtalet. I artikel 72.1 d iii) anges ytterligare ett fall där byte av leverantör får ske. Bestämmelsen anger som förutsättning att den upphandlande myndigheten själv tar på sig huvudentreprenörens skyldigheter gentemot dennes underleverantörer, om denna möjlighet föreligger enligt nationell lagstiftning i enlighet med artikel 71. Det är oklart vad som avses med bestämmelsen. Den tolkning som har gjorts i remissen och som kommer till uttryck i paragrafens andra stycke bör läggas till grund för lagstiftningen, trots att den föreslagna bestämmelsen i paragrafen uttrycker något annat än vad som framgår av direktivbestämmelsen. Bestämmelsen bör dock formuleras något annorlunda. Lagrådet föreslår att paragrafen, med ytterligare några redaktionella ändringar, ges följande lydelse. Ett avtal eller ett ramavtal får ändras genom att en leverantör byts ut mot en annan leverantör utan en ny upphandling, om 1. den nya leverantören helt eller delvis inträder i den ursprungliga leverantörens ställe till följd av företagsomstruktureringar, inklusive uppköp, sammanslagningar, förvärv eller insolvens och 2. det förhållandet att en ny leverantör helt eller delvis inträder i den ursprungliga leverantörens ställe inte medför andra väsentliga ändringar av avtalet eller ramavtalet. Ett byte av leverantör enligt första stycket förutsätter dels att den upphandlande myndigheten inte med tillämpning av 13 kap. beslutar att utesluta den nya leverantören, dels att den leverantören uppfyller de kvalificeringskrav som har ställts i den ursprungliga upphandlingen enligt 14 kap. 1–5 §§. En underleverantör till leverantören får utan en ny upphandling också inträda i leverantörens ställe till följd av en överenskommelse mellan leverantören, myndigheten och underleverantören. 17 kap. 12 § Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse. Ett avtal eller ett ramavtal får ändras utan en ny upphandling, trots att ändringen inte omfattas av bestämmelserna i 7–11 §§, om den inte är väsentlig. En ändring ska anses vara väsentlig, bl.a. om den 1.inför nya villkor som, om de hade ingått i den ursprungliga upphandlingen, skulle ha medfört att andra anbudssökande bjudits in att lämna anbud, att andra anbud skulle ha ingått i utvärderingen eller att ytterligare leverantörer skulle ha deltagit i upphandlingen, 2.innebär att avtalets eller ramavtalets ekonomiska jämvikt ändras till förmån för den upphandlande myndighetens avtalspart eller den som är part i ramavtalet, 3.medför att avtalets eller ramavtalets omfattning utvidgas betydligt, eller 4.innebär byte av leverantör i avtalet eller ramavtalet. 17 kap. 13 § Lagrådet har i kommentaren till 17 kap. 9 § berört frågan om en uppräkning ska kunna ske av avtalsvärdet eller ramavtalsvärdet med hänsyn till penningvärdeförändringar. Bestämmelsen i 17 kap. 13 § reglerar bara hur det ursprungliga avtalets eller ramavtalets värde ska beräknas om det i avtalet finns en indexeringsklausul. Däremot saknas en reglering som motsvarar 14 kap. 12 § i lagen om upphandling av koncessioner enligt vilken hänsyn också ska tas till inflation. Härigenom uppkommer en svårförklarlig skillnad mellan lagarna som måste ifrågasättas, se vad Lagrådet har anfört i anslutning till 17 kap. 9 §. Lagrådet föreslår att paragrafen och rubriken till den ges följande lydelse. Beräkning av det ursprungliga avtalets värde Vid tillämpning av 7, 9 och 10 §§ ska det ursprungliga avtalets eller ramavtalets värde beräknas i enlighet med en indexeringsklausul om en sådan ingår i avtalet eller ramavtalet. 17 kap. 14 § I paragrafen regleras den upphandlande myndighetens skyldighet att upplysa om ändringar i ett avtal som gjorts med stöd av 9 eller 10 §. Motsvarande bestämmelse i direktivet, artikel 72.1 andra stycket, anger att offentliggörande ska ske av upphandlande myndigheter som har ändrat ett kontrakt. Det är här oklart om annonseringsskyldigheten ska anses gälla också för ändringar i ramavtal. Lagrådet har i det föregående föreslagit att 10 § ska tillämpas också på ändringar i ramavtal som föranleds av omständigheter som inte kunde förutses när ramavtalet ingicks. Det saknas skäl att inte föreskriva en annonseringsskyldighet beträffande också sådana ändringar. Lagrådet föreslår att paragrafen och rubriken till den ges följande lydelse. Annonsering om ändring av avtal eller ramavtal En upphandlande myndighet som har ändrat ett avtal eller ramavtal med stöd av 9 eller 10 § ska upplysa om detta i en annons. Regeringen får meddela föreskrifter om innehållet i och offentliggörandet av annonsen. Rubriken till kapitlet är ”Projekttävlingar på tjänsteområdet”. Preciseringen till tjänsteområdet fyller ingen funktion och kan utgå. 18 kap. 1 § I paragrafen definieras ordet ”projekttävling”. Lagrådet har i det föregående föreslagit att projekttävling ska definieras som en form av tjänsteupphandling. I Lagrådets förslag till definition av ”upphandling” har definitionen i förevarande paragraf tagits in. Om Lagrådets förslag godtas, behövs inte paragrafen och de följande paragraferna i kapitlet får numreras om. 18 kap. 2 § I paragrafen anges i två punkter sådana projekttävlingar som kapitlet gäller. Mot bakgrund av vad Lagrådet har anfört om uttrycket ”tilldelning av kontrakt” och i förtydligande syfte föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse. Detta kapitel gäller projekttävlingar som 1.ingår i en upphandling av en tjänst, eller 2.innefattar ersättningar till deltagarna eller tävlingspriser. 18 kap. 3 och 4 §§ I paragraferna finns bestämmelser om beräkning av tröskelvärden för Det görs skillnad mellan projekttävlingar som avses i 2 § 1 (3 §) och projekttävlingar som avses i 2 § 2 (4 §). paragraferna är emellertid detsamma och endast en paragraf behövs. Enligt 5 kap. 1 § anges tröskelvärdena i direktivet och de ska inte beräknas av den upphandlande myndigheten. Vad som avses måste vara en uppskattning av projekttävlingens värde för att det ska kunna avgöras om projekttävlingen ska regleras av bestämmelserna i 19 kap. eller av lagen i övrigt. Lagrådet föreslår att paragrafen flyttas till 5 kap., där övriga bestämmelser om detta slags uppskattningar finns, och att den ges Den kan lämpligen placeras efter 15 § i det kapitlet. paragrafen flyttas måste rubriken ändras. Lagrådet föreslår följande lydelse. 5 kap. 16 § Värdet av en projekttävling som avses i 18 kap. 2 § ska uppskattas till summan av sådana ersättningar och tävlingspriser som kan komma att tilldelas deltagarna samt det beräknade värdet av de avtal om tjänst som kan komma att ingås med vinnaren eller vinnarna i tävlingen. 18 kap. 5 § I paragrafen finns föreskrifter om annonsering. Det ska annonseras att en projekttävling ska anordnas. Även resultatet av tävlingen ska annonseras. Så som paragrafen är utformad är det inte tydligt att det rör sig om två Enligt artikel 79.2 i LOU-direktivet ska en upphandlande myndighet som har anordnat en projekttävling sända ett meddelande om resultatet av projekttävlingen enligt artikel 51. I den artikeln hänvisas det till standardformulär, fastställda av kommissionen, och föreskrivs det att meddelanden ska skickas till Europeiska unionens publikationsbyrå. Vidare hänvisas det till artikel 50, där det finns bestämmelser, bl.a. om tidsfrister, rörande meddelanden om kontraktstilldelning. föreskrivs också att en upphandlande myndighet ska kunna bevisa vilken dag meddelandet avsänts. En del av dessa bestämmelser – dock inte alla – har införts i 10 kap. 5 §, som blir tillämplig på projekttävlingar med Lagrådets förslag att de ska anses vara upphandlingar. Under den fortsatta beredningen bör övervägas om inte fler av direktivets bestämmelser bör tas in i lagen och, i så fall, om rätt plats är i detta kapitel eller i 10 kap. Jämför vad Lagrådet har På motsvarande sätt som i 10 kap. 7 § behövs ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om innehållet i och offentliggörandet av annonser. Med reservation för vad som kan komma fram under den fortsatta beredningen föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse. En upphandlande myndighet som avser att anordna en projekttävling ska annonsera tävlingen. Om projekttävlingen ska följas av en upphandling i enlighet med bestämmelserna om förhandlat förfarande utan föregående annonsering, ska det anges i annonsen om tävlingen. Myndigheten ska skicka en efterannons om resultatet av projekttävlingen. Regeringen får meddela föreskrifter om innehållet i och offentliggörandet av annonser enligt detta kapitel. 18 kap. 6 § Enligt paragrafen får en projekttävling begränsas till ett visst antal deltagare. Den upphandlande myndigheten ska ange krav för urvalet av deltagare. Lagrådet förordar att ordet ”krav” ersätts med ”kriterier”. I Bilaga V Del E till LOU-direktivet föreskrivs att uppgifter enligt denna paragraf ska annonseras. Paragrafen bör därför komma före paragrafen om annonsering. I artikel 80.2 b) föreskrivs att rätten att delta i projekttävlingar inte får begränsas till enbart fysiska personer eller juridiska personer med hänvisning till att lagstiftningen i den medlemsstat där projekttävlingen anordnas skulle kräva detta. Bestämmelsen har inte genomförts i remissens lagförslag. Lagrådet ifrågasätter om den inte kräver lagstiftning. Frågan bör övervägas under den fortsatta beredningen. 18 kap. 7 § I paragrafen föreskrivs att det ska finnas en jury och hur juryn ska vara sammansatt. Där föreskrivs bl.a. att ledamöterna ska vara oberoende i förhållande till deltagarna i projekttävlingen. Det bör föreskrivas att ledamöterna också ska vara opartiska (jfr NJA 2010 s. 274 och NJA 2014 s. 482). Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse. En jury ska utse vinnande bidrag i en projekttävling. Juryn ska bestå av fysiska personer som är opartiska och oberoende i förhållande till deltagarna i tävlingen. Om det krävs särskilda yrkesmässiga kvalifikationer för att få delta i en projekttävling, ska minst en tredjedel av ledamöterna i juryn ha motsvarande kvalifikationer. 18 kap. 8 och 9 §§ Rubriken före 8 och 9 §§ lyder ”Juryns beslut”. Emellertid innehåller paragraferna bestämmelser inte bara om beslut utan även om förfarandet inför juryn. Av 8 § första stycket framgår att juryn kan dels avge yttranden, dels meddela beslut. I vilka situationer juryn ska yttra sig och inte meddela beslut kan inte utläsas ur bestämmelserna. Enligt 8 § tredje stycket får vid granskningen endast de kriterier som angetts i annonsen om projekttävlingen beaktas. Denna bestämmelse förutsätter regler som borde ha kommit till uttryck i lagen. Tydligen ska den upphandlande myndigheten bestämma kriterier som ska användas då juryn bedömer tävlingsbidragen. Kriterierna ska anges i annonsen om projekttävlingen. I artikel 79.3 föreskrivs vidare att kommissionen ska fastställa standardformulär för uppgifter som den upphandlande myndigheten ska lämna i annonsen. I 9 § finns bestämmelser om protokoll. Enligt första stycket ska juryn lämna ett av ledamöterna undertecknat protokoll i vilket tävlingsbidragen rangordnas. I andra stycket finns en bestämmelse om att tävlingsdeltagarna kan uppmanas av juryn att besvara frågor som juryn har noterat i protokollet. Tredje stycket, slutligen, föreskriver att fullständiga protokoll ska upprättas över dialogen mellan ledamöterna i juryn och tävlingsdeltagarna. Det är oklart hur dessa tre bestämmelser förhåller sig till varandra. Av deras innehåll att döma måste det vara fråga om tre olika protokoll, ett i vilket frågor till tävlingsdeltagarna noteras, ett som redovisar dialogen mellan ledamöterna i juryn och tävlingsdeltagarna och ett tredje i vilket tävlingsbidragen rangordnas. I 8 § andra stycket föreskrivs att tävlingsdeltagarna ska vara anonyma för juryn fram till dess att juryn har lämnat sitt yttrande eller meddelat sitt beslut. Det är oklart hur denna bestämmelse förhåller sig till bestämmelserna i 9 § andra och tredje styckena om frågor från juryn till tävlingsdeltagarna och om en dialog mellan ledamöterna i juryn och tävlingsdeltagarna. Under den fortsatta beredningen bör utformningen av rubriken och paragraferna övervägas i enlighet med det anförda. Kapitlet innehåller bestämmelser om offentliga upphandlingar och projekttävlingar vars värden beräknas understiga de tröskelvärden som gäller enligt 5 kap. och alltså inte omfattas av upphandlings-direktivet. Bestämmelserna om upphandling utanför det direktivstyrda området har inte varit föremål för någon lagteknisk översyn i detta lagstiftningsärende utan har i allt väsentligt förts över oförändrade från 15 kap. i den gällande (s. 774). Av remissen framgår emellertid att regeringen överväger att tillsätta en utredning för att se över detta regelverk. Kapitlet innehåller vidare bestämmelser om upphandlingar, oavsett värdet, av sociala tjänster eller andra särskilda tjänster som räknas upp i bilaga 2 till lagen. Inte heller dessa bestämmelser har omfattats av översynen i det här lagstiftningsärendet. Det regelverket är emellertid föremål för en översyn av en särskild utredare. Eftersom flertalet av bestämmelserna i kapitlet inte har berörts av det aktuella lagstiftningsärendet saknas det beredningsunderlag för större förändringar av dessa bestämmelser. Vidare pågår det eller planeras översyner av bestämmelserna. Lagrådet anpassar sin granskning av kapitlet efter dessa förutsättningar. Kapitlet handlar enligt sin rubrik om offentlig upphandling som inte omfattas av direktivet samt offentlig upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster. Lagrådet föreslår att kapitelrubriken ges följande lydelse. Upphandling under tröskelvärdena samt upphandling av tjänster enligt bilaga 2 19 kap. 1 § Paragrafen innehåller bestämmelser om kapitlets tillämpningsområde. Eftersom detta regleras i Lagrådets förslag till 1 kap. 3 § och bestämmelserna i 5 kap. kan paragrafen utgå. 19 kap. 2 § Paragrafen innehåller en lång uppräkning av bestämmelser som ska tillämpas vid offentlig upphandling enligt detta kapitel. Om Lagrådets förslag till disposition av 1–3 kap. följs får beskrivningarna av innehållet i dessa kapitel justeras. Detsamma gäller innehållsbeskrivningar som påverkas av Lagrådets förslag om en ändrad terminologi i vissa avseenden. 19 kap. 3 § Lagrådet föreslår att första stycket och – om Lagrådets förslag till ändring av 1 kap. 3 § och 5 kap. 1 § följs – inledningen till paragrafens andra stycke ges följande lydelse. Vid upphandling enligt detta kapitel tillämpas även bestämmelserna om konkurrenspräglad dialog i 4 kap. 6 §, 6 kap. 1 § 5 och 20–30 §§, 10 kap. 10 § och 11 kap. 3 §. Vid sådan upphandling av tjänst enligt bilaga 2 vars värde uppgår till minst det tröskelvärde som ska tillämpas enligt 1 kap. 3 § och 5 kap. 1 § gäller även bestämmelserna … 19 kap. 4 § I paragrafen finns en definition av uttrycket ”direktupphandling”, varmed ska avses en upphandling utan krav på viss form. Definitionen har tagits över utan ändring från 2 kap. 23 § i gällande . Definitionen förefaller vara alltför snäv. Det är inte bara anbudets form som ska vara oreglerad utan förfarandet som sådant. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse.