prop · H4031d13 · 2016-09-20 00:00:00 — Anm: Observera att ekonomisk standard inte är detsamma som årsinkomst. Individens ekonomiska standard är hushållets disponibla inkomst justerad efter familjestorlek. 1.3.5Arbetets betydelse för pensionens storlek Medellivslängden ökar med . Kvinnor har en något högre medellivslängd än män, men ökningstakten är högre för män och därför minskar skillnaden i medellivslängd mellan män och kvinnor. Den ökade medellivslängden har i stor utsträckning tagits ut , det vill säga det är pensionstiden och inte arbetslivet som förlängts. Pensionsuttaget sker alltjämt kring men utträdet ur arbetslivet tenderar att senareläggas om en pensionsålder vid är alltjämt påtaglig och uttaget av pension ligger stadigt kring . Såväl tidigt som sent uttag har dock ökat och lett till en större spridning av pensionsuttag. Män tar i större utsträckning ut pension både tidigare och senare än , jämfört med kvinnor vars uttag är starkare koncentrerat runt . Uttag av pension är dock inte liktydigt med att man lämnar arbetslivet. Det finns en tydlig tendens att fler arbetar efter , även om det inte alltid handlar om heltid. Ett längre arbetsliv behövs för att upprätthålla rimliga pensioner I ett autonomt avgiftsbestämt pensionssystem blir pensionen så stor som avgifterna räcker till. Lever vi allt längre utan att kompensera det med ett längre arbetsliv blir med nödvändighet pensionerna som andel av slutlönen allt lägre. Det räcker att förlänga arbetslivet med två tredjedelar av den förlängda livstiden för att behålla nivån på pensionen, men inte heller det uppnås . Pensionssystemet skapades utifrån medellivslängden och en då antagen pensionsålder på . har medellivslängden ökat med . Ska pensionsnivåerna upprätthållas på samma nivå som gällde krävs att den relation mellan livslängd och pensionsålder som gällde då behålls. Det innebär att den som är född behöver jobba till , den som är född till och den som är född till – om pensionen som andel av lönen ska vara densamma som för den som föddes och gick i pension . 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Fler arbetade timmar ökar pensionerna och minskar risken för balansering Längre arbetsliv leder också till högre inkomster till pensionssystemet och ett finansiellt starkare pensionssystem, vilket minskar risken för balansering och därmed en sämre pensionsutveckling. Det finns alltså en direkt koppling mellan antalet arbetade timmar i samhället och risken för att balanseringen aktiveras. En procents ökning av antalet arbetade timmar ger en förstärkning av pensionssystemets ställning med 65–. När inkomstpensionssystemet befinner sig i en balanseringsperiod, vilket är fallet , motsvarar det nästan en procentenhets bättre pensionsutveckling. Både inträdesåldern och utträdesåldern har betydelse för arbetslivets längd Diagram 1.14 Genomsnittlig ålder vid utträdet från arbetslivet för kvinnor och män som fanns i arbetskraften Anm. Uppgifter om kvinnors utträdesålder finns . För att visa utvecklingen redovisas därför enbart männens utträdesålder perioden –1979. För att visa hur arbetslivets längd har förändrats behöver man studera faktiskt inträde och faktiskt utträde på arbetsmarknaden. När medellivslängden stiger är det naturligt att i första hand fokusera på förändringen i utträdesålder. Ett vanligt sätt är då att mäta den förväntade utträdesåldern, vilket anger den ålder då dagens 50-åringar förväntas lämna arbetsmarknaden, givet att de har samma arbetskraftsdeltagande som det som gäller . Måttet innehåller alltså ett antagande om framtiden på motsvarande sätt som gäller för förväntad medellivslängd. Utvecklingen av en på så sätt beräknad utträdesålder har varit positiv , men är fortfarande lägre för män än den var (se diagram 1.14). För kvinnor har utträdesåldern ökat men här saknas tillförlitlig statistik för 70-talet. Kvinnors utträdesålder är också lägre än mäns och det skiljer 2015 . Utträdesmönstren för kvinnor och män har studerats i den särskilda granskningen om jämställda pensioner som publicerades - Jämställda pensioner? (Ds 2016:19). Där visas att det inte är kvinnors yrken som förklarar ett tidigare utträde för kvinnor. Det som närmast kan ses som en förklaring är i stället att kvinnor är gifta med män som i genomsnitt är och att gifta par tenderar att välja att gå i pension i nära anslutning till varandra. Pensionens storlek beror dock på hela arbetslivets längd och inträdesåldern har därför också stor betydelse. Om man definierar den åldern som arbetskraftsdeltagande med minst 20 timmars arbetstid , så steg inträdesåldern kraftigt (till mitten av 90-talet) främst till följd av en motsvarande kraftig tillströmning till högre utbildning. Under de efterföljande 20 åren har utvecklingen varit relativt stabil och utan någon tydlig trend åt något håll, vilket framgår av diagram 1.15. Ökningen av inträdesåldern var större för kvinnor än för män, en skillnad som därefter har bestått. hade enligt den högsta inträdesåldern i EU . 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.15 Inträdesålder i arbetslivet för kvinnor och ökar även av det skälet. Ett tidigare inträde får inte den effekten på pensionen. Diagram 1.16 Arbetslivets längd för kvinnor och män Den sammantagna effekten av inträdesålder och utträdesålder, dvs. den summerade effekten av diagrammen 1.14 och 1.15 ger arbetslivets längd, vilken framgår av diagram 1.16. Det är den längden som vanligen är den viktiga för pensionens storlek i ett livsinkomstbaserat system. Längden har ökat stadigt men är fortfarande kortare än vad arbetslivets längd var 1990. Till största delen beror det på den påtagligt senare inträdesåldern i arbetslivet vars effekt är starkare än en senarelagd utträdesålder. Enligt betänkande Åtgärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25) har arbetskraftsdeltagandet ökat bland personer , men inslaget av deltid är tydligt och omräknat till helårsarbetande var ökningen under de år som utredningen mätte (2005–2012) liten. Sammantaget har det uppkommit en förskjutning i arbetslivet på så sätt att såväl inträdet som utträdet i genomsnitt har blivit senarelagt. Medellivslängden har stigit med som ett genomsnittligt arbetsliv till och med har blivit något kortare. Den totala arbetstiden är kortare för kvinnor än för män, vilket beror på ett senare inträde och tidigare utträde. Detta får stor betydelse i ett livsinkomstbaserat system. Fler antal år innebär en högre livsinkomst och en högre pension men det har också betydelse för pensionens storlek om arbetslivet förlängs i början eller slutet av arbetslivet. Ett senare utträde och därmed senare uttag av pensionen leder dessutom till att det är färre pensionsår som behöver täckas, dvs. Anm. Uppgifter om kvinnors utträdesålder finns . För att visa utvecklingen redovisas därför enbart männens utträdesålder perioden –1979. Skillnader mellan kvinnors och mäns pensioner beror på ett ojämlikt arbetsliv Skillnaderna i pensionsgrundande inkomst mellan kvinnor och män har minskat något , vilket kommer att minska framtida skillnader i pension mellan könen. Det är främst skillnaden i arbetstid som har minskat, medan skillnaderna mellan kvinnors och mäns arbetskraftsdeltagande inte har förändrats det . Det finns därför fortfarande en tydlig skillnad i pension mellan kvinnor och män och utjämningen av skillnaderna går långsamt. Det allmänna pensionssystemet är i sig könsneutralt (det vill säga reglerna är likadana för kvinnor och män) och skillnaderna har därför sin orsak i faktorer och strukturer utanför pensionssystemet. Kvinnor har i genomsnitt lägre lön, arbetar mer deltid, har ett lägre arbetskraftsdeltagande och ett kortare arbetsliv. Eftersom pensionens storlek i allt väsentligt grundar sig på arbete och på livsinkomsten fortplantar sig obalansen under förvärvslivet till pensionstiden. Det fanns sådana arbetsrelaterade skillnader även när pensionsreformen beslutades och förändringarna i arbetslivet har som framgår av diagram 1.16 varit positiva men inte tillräckliga. 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.17 Kvinnors inkomst resp. pensionsrätt i det allmänna pensionssystemet i procent av männens, 1999–2014 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 Skillnaden mellan kvinnors och mäns löner och arbetskraftsdeltagande avspeglar sig . Skillnaderna i utbetald pension kommer därför att bestå – även om könsmönstren i arbetslivet skulle förändras . I ett livsinkomstbaserat system leder frånvaro på grund av till exempel vård av barn till lägre livsinkomst. Av det skälet finns fördelningsinslag, främst pensionsrätt för minderåriga barn, som kompenserar för detta. Skillnaderna i pension för de kvinnor och män som får pension är däremot större eftersom dagens pensioner speglar ett historiskt förvärvsmönster. Även om orsaken ligger utanför det allmänna pensionssystemet så är det ett faktum att skillnaderna i pensionsinkomst mellan kvinnor och män är påtaglig och också kommer att vara det . Det allmänna pensionssystemet kan inte ses isolerat från omvärlden och systemet har också konstruerats utifrån vissa antaganden om förändrade beteenden och förekomsten av kompletterande tjänstepensioner. Pensionssystemet måste därför vårdas med detta i åtanke och ojämställda pensioner är därmed också en angelägenhet även för Pensionsgruppen. Mot den bakgrunden har det på Pensionsgruppen initiativ tagits fram en antologi med en bred analys av pensioner utifrån ett jämställdhetsperspektiv Jämställda pensioner, (Ds 2016:19). I departementsskrivelsen konstateras att skillnaden mellan kvinnors och mäns inkomstgrundade pension är (tabell 1.6). Övriga allmänna pensionsförmåner (garantipension, änkepension och bostadstillägg) bidrar till att Tar man även hänsyn till dessa så är inkomstgapet mellan kvinnor och män i genomsnitt . Beaktar man även inkomster utanför det allmänna systemet (tjänstepension, lön och kapitalinkomster) så blir det totala gapet i genomsnitt . Tabell 1.6 Inkomstgapet för kvinnor och män + tjänstepension och privat pension Disponibel inkomst (-skatt) Källa: SCB, STAR-materialet 2013 För dagens pensionärer, som främst omfattas av de förmånsbestämda tjänstepensionsavtalen, beror ökningen av gapet på att det är betydligt fler män än kvinnor som har högre inkomster. Inkomstfördelningen i kombination med de nyare avgiftsbestämda tjänstepensionerna innebär dock att effekten kan förstärkas . Det beror på att avsättningen till tjänstepensioner ovan intjänandetaket är större än under taket. Som regel är avgiften under taket i allmän pension + i tjänstepension = , medan avgiften till tjänstepensionen är över taket. har i sina jämförande studier av kompensationsgrader också konstaterat att är det enda landet inom där kompensationsgraden är högre vid högre inkomster (Pension at a Glance 2015). 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.18 Kompensationsgrad vid olika årsinkomst för ett typfall född , inklusive respektive exklusive tjänstepension i form av ITP1 Källa: Egna beräkningar i typfallsmodell Eftersom män i genomsnitt har högre inkomster än kvinnor kan konstruktionen leda till ett ökat pensionsgap mellan könen. Att den sammanlagda avsättningen till pensioner under taket är lägre än över taket slår också särskilt mot deltidsarbetande, vilket enligt dagens förvärvsmönster typiskt sett är kvinnor. Den som har en inkomst över taket och går ner på deltid så att inkomsten hamnar under taket tappar procentuellt sett betydligt mer i pension än i lön. Att avsättningen är högre över taket är en i och för sig naturlig följd av den konvertering som skett i tjänstepensioner från förmånsbestämda system, där slutlönen bestämde nivån, till avgiftsbestämda system där hela livets avgifter bestämmer nivån. finns det förmånsbestämda delar som gör avgiftsberäkningen komplicerad. Arbete är grunden för välstånd och en garant för att kunna upprätthålla välfärden. Därför är ansvaret för ett arbetsliv som matchar medellivslängden ett ansvar och en angelägenhet som angår hela samhället. Åtgärder behöver också vidtas inom flera områden vid sidan om pensionssystemet om vi ska få en hållbar utveckling av arbetslivet. Pensionsgruppen är överens om att åtgärder för ett längre arbetsliv bör bedrivas i dialog med arbetsmarknadens parter. Socialförsäkringsministern utsåg mot den bakgrunden två processledare för ett längre arbetsliv. Deras uppdrag har varit att genom samtal med arbetsmarknadens parter nå en gemensam ståndpunkt om processen för ett längre arbetsliv. Arbetet presenteras för Pensionsgruppen . Pensionsgruppen avser att ta ställning till hur det fortsatta arbetet för ett längre arbetsliv ska bedrivas. Oundvikligen behöver arbetslivet förlängas när medellivslängden ökar. Det handlar då inte bara om pensionsåldrar utan kanske viktigare – att det ska vara faktiskt möjligt för allt fler att kunna arbeta längre och arbeta fler timmar under livet. I processen för ett längre arbetsliv kan det därför även behöva övervägas åtgärder som påverkar inträdesåldern i arbetslivet och åtgärder som även underlättar och möjliggör kompetensutveckling och yrkesväxling innan en normal pensionsålder. Vägen mot ett längre arbetsliv Eftersom arbetslivets längd i alltför liten utsträckning har anpassats till en ökad medellivslängd tog Pensionsgruppen initiativ till en översyn av åldersgränserna och möjligheter att få till stånd ett längre arbetsliv. Efter remissbehandling av betänkande, Åt- gärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25), har partierna bakom pensionsöverenskommelsen enats om att inleda ett arbete med åtgärder för ett längre arbetsliv. Ett längre arbetsliv är angeläget för att upprätthålla rimliga pensionsnivåer, men arbetslivets längd och omfattning är mer än en pensions-