prop · H4034 · 2016-09-27 00:00:00 — originalmonterade anordningar och för vilka kriterier ett fordon ska uppfylla för att vara särskilt lämpat för personer som behöver färdas i bilen med vissa förflyttningshjälpmedel. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian redovisas inte vilken myndighet som ska I promemorian föreslås att transportmyndigheten ska utföra funktionskontroller. Remissinstanserna: är positiv till att en transportmyndighet får ett tydligare uppdrag inom bilstödet. är positivt inställt till förslaget och menar vid en samlad bedömning att uppdraget bör tilldelas . Verket anser att det finns inslag av osäkerhet vad gäller den beräknade kostnaden för transportmyndigheten och att det krävs en fördjupad analys i denna del. transportforskningsinstitut (VTI) påpekar att enligt promemorian är tanken att det Mobilitetscenter gör med avseende på stöd till personer med behov av bilanpassningar ska tas över av Det framgår enligt VTI inte av utredningen att det ibland görs efterkontroller i samverkan mellan Mobilitetscenter och Denna modell borde enligt VTI vidare- utvecklas inom ramen för en obligatorisk efterkontroll. Mobilitetscenter erbjuder stöd även för bilstödsberättigade anpassningar I dessa fall blir det än mer påtagligt, menar VTI, att det inte bara handlar om körduglighet utan även om komfort och ergonomi Transportstyrelsen anser att det är en brist att det inte presenteras något förslag på vilken myndighet som ska vara transport- Tranportstyrelsen anser att om 4 § ska lämnas oförändrad framstår det som lämpligt att samma myndighet, dvs. tar fram underlaget för regeringens beslut om tilläggsbidrag, utför funktionskontroller och tillhandahåller underlag och stöd för tillämpningen av 52 kap. socialförsäkringsbalken. Transportstyrelsen tillstyrker förslaget om att den ansvariga tranportmyndigheten ska ta fram schablonbelopp för originalmonterad utrustning som det kan lämnas tilläggsbidrag för. Dock påpekar att fordonsmarknad och utrustning är i kontinuerlig förändring samt att det råder mycket stora skillnader i kostnader och förmodligen även i kvalitet för samma typ av utrustning från olika tillverkare. Vidare framhåller Transportstyrelsen att kriterierna som ansvarig transportmyndighet ska ta fram måste kunna leda till rätt bilval utifrån den enskildes individuella förutsättningar. anser att såväl som den ansvariga transportmyndighet som föreslås måste ha tillgång till autismspecifik kompetens. fordonsanpassning (BSF) hoppas få en öppen dialog mellan branschen och ansvarig transportmyndighet för att finna ett bra samarbete där man kan bidra med sina erfarenheter och kunskaper. Handikappförbunden och Mobilitetscenter motsätter sig starkt förslaget och har lämnat en separat skrivelse till angående denna punkt. anlitar Mobilitetscenter och för rådgivning om lämpligt bilval och för att få underlag för beslut om anpassningsbidrag i form av tekniskt yttrande. Enligt Förbunden och Mobilitetscenter lämnas det i utredningen ingen förklaring till varför en tidigare upphandlad tjänst ska omvandlas till myndighetsuppdrag och finansieras med fast anslag till myndigheten. Mobilitetscenter föreslår att den kompetens som finns på Mobilitetscenter ska säkerställas och användas som nationell resurs för uppbyggnad av motsvarande verksamhet och kompetens i andra regioner i landet. Även , , barn och unga (RBU) pekar på Mobilitetscenters nuvarande roll och vikten av denna. och jämlikhet anser att när författningsreglerade uppgifter tas fram är det angeläget att det sker i samverkan med berörda parter samt att funktionshinderrörelsen är en sådan part. neurosedynskadade (FfdN) ifrågasätter om Transportstyrelsen har den kompetens som behövs för att fungera som hjälp för sökande av bilstöd och till . Skälen för regeringens bedömning: och Transportstyrelsen har haft regeringens uppdrag att bland annat ta fram kriterier avseende fordons egenskaper för att den försäkrade i ett bilstödsärende ska kunna ges tydliga råd när det gäller val av fordon och att utreda och lämna förslag på hur en flytt av verksamhet avseende bilstödsfrågor till Transportstyrelsen skulle kunna genomföras (S2014/00176/FST). Myndigheterna har gemensamt redovisat uppdraget till regeringen. När det gäller frågan om flytt av verksamhet avseende bilstödsfrågor pekar myndigheterna bl.a. på att det inte kommer att finnas tillräckligt med personal som kan handlägga bilstödsärenden. Vidare uppger myndigheterna att kostnaderna för bilstödshandläggningen förmodligen kommer att bli högre vid en överflyttning från till Transportstyrelsen eftersom resorna till den försäkrade och till anpassningsföretag blir längre beroende på försämrad regional placering jämfört med hos . I promemorian konstaterades att enligt det nuvarande regelverket ska höra eller annan med motsvarande kompetens vid bedömning av behov av anpassning, om det inte är Det konstaterades vidare att det inte finns någon skyldighet från någon myndighet att hjälpa den försäkrade att välja en lämplig bil eller att väga olika anpassningslösningar mot varandra. innebär bl.a. att den försäkrade i vissa fall inte ges ett tillräckligt stöd i valet av bil och att inte tillförsäkras tillräcklig ledning för att kunna jämföra olika anpassningslösningar. det, kan leda till mindre lyckade lösningar och högre kostnader än nödvändigt för både staten och den försäkrade. I promemorian anfördes vidare att det kan vara svårt för en myndighet som finansierar sin hantering av bilstödsärenden genom avgiftsförord- ningen, och där verksamheten inte utgör en tydlig uppgift för myndighet- en, att upprätthålla kvaliteten inom området. Om den aktuella transport- myndighetens uppgifter i stället författningsregleras och finansieras genom anslag, skapas bättre förutsättningar för myndigheten att bygga upp kompetens specifikt för bilstöd och att säkerställa att tillräckliga resurser avsätts för bilstödsärenden. Vidare framhålls i promemorian att det under översynen av bilstödet framkommit att ansvarig transportmyndighets uppdrag behöver vara mer omfattande än de uppgifter utför på området. uppdrag bör innefatta såväl att ge stöd till enskilda försäkrade som att bistå med underlag för Ett gott stöd till den försäkrade är av stor vikt för att säkerställa dennes möjligheter att göra ett bilval som är lämpligt med hänsyn till behovet av Enligt promemorian bör, i dialog med den försäkrade, ansvarig transportmyndighet genomföra en behovs- och anpassnings- Myndigheten bör i dessa fall vid behov ta in ytterligare kompetens kring exempelvis ergonomi och hjälpmedel. även trafiksäkerhetsaspekter beaktas. Resultatet av utredningen ska vara ett tekniskt yttrande. Ett flertal remissinstanser, däribland Statens väg- och trafikforsknings- institut (VTI), och hindrade barn och unga (RBU) ifrågasätter varför en tidigare av upphandlad tjänst hos Mobilitetscenter ska omvandlas till ett myndighetsuppdrag. Regeringen kan därvid konstatera, att enligt 4 § förordningen (2010:1745) om bilstöd till personer med funktions- hinder, förkortad FBF ska , vid bedömningen av behovet av anpassning, höra eller annan med motsvarande kompetens, om det inte är uppenbart obehövligt. inte någon ändring av vad som sålunda redan regleras i FBF rörande eller annan med motsvarande kompetens. Detta är ett väl inarbetat arbetssätt och regeringen avser inte att ändra på nuvarande Det innebär att det inte finns någon grund för de farhågor som framförts från flera remissinstanser angående Mobilitetscenters framtida roll om detta center bedöms ha motsvarande kompetens i fråga om bedömningen av anpassningsbehovet. Ansvarsfördelningen mellan myndigheterna på transportområdet är Prop. 2016/17:4 sådan att det är Transportstyrelsen som enligt sin instruktion (2008:1300) ansvarar för frågor om krav på fordon. har inga instruktionsenliga uppgifter som gäller fordons utformning. Mot bakgrund av remissvaren och den utredning som gjorts av och Transportstyrelsen avser dock regeringen inte att föreslå att nuvarande verksamhet avseende bilstöd ska flyttas till Transportstyrelsen. Nya uppgifter i form av att ta fram underlag som regeringen behöver för att i förordning lämna föreskrifter om schablonbelopp, kriterier för vad som avses med särskilt lämpat fordon och vad som ska anses vara originalmonterade anordningar, som i promemorian föreslås ankomma på en ”transportmyndighet”, bedömer regeringen därför bör ankomma på vilket bör regleras i förordning. Frågan om funktionskontroller, vilket i promemorian föreslås ankomma på ansvarig transportmyndighet, behandlas i avsnitt 8.10. bör också, i ett särskilt regeringsuppdrag, ges i uppdrag att ta fram de underlag som behövs för att regeringen ska kunna lämna föreskrifter om vad som är en särskilt lämpad bil när den försäkrade har behov av att färdas i bilen med vissa förflyttningshjälpmedel (benämnt tilläggsbidrag B i avsnitt 8.5). Härutöver bör myndigheten ta fram underlag för de fasta schablonbelopp regeringen ska fastställa för originalmonterade anordningar som det kan lämnas tilläggsbidrag för (benämnt tilläggsbidrag C i avsnitt 8.5). Som framhållits i promemorian är det självfallet en viktig förutsättning för att den ansvariga myndigheten, eller annan med motsvarande kompetens där detta är relevant, ska kunna utföra sitt uppdrag på ett bra sätt att det finns nödvändig kompetens. Det handlar bl.a. om teknikkunnande och om kunskap om konsekvenserna av olika funktionsnedsättningar. Regeringens förslag: Det ska införas bestämmelser om att bilstöd lämnas för kostnader för körträning som behövs före och efter en Promemorians förslag: Promemorians lagförslag har omformulerats men förslaget i övrigt överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: är positiv till förslaget men anser att det vore önskvärt med tydligare ledning kring vilka eventuella övriga kostnader som kan omfattas av bidraget för körträning, exempelvis rese- och logikostnader. Det bör också förtydligas vad som menas med att körträningen ska behövas. körträning också ska kunna genomföras som ett led i utredningen av personens rätt till bidrag. Vidare anser att skrivningen i författningskommentaren till 52 kap. 19 § om att anpassningsbidrag för justering, reparation och körträning endast lämnas om kostnaden avser en ändring eller anordning för vilken anpassningsbidrag tidigare lämnats bör justeras eftersom bidrag för körträning enligt den föreslagna lagtexten beviljas även innan anpassningen är genomförd. fordonsanpassning (BSF) ställer sig till fullo bakom möjligheten till ökad körträning under hela processen, från första utprovning till färdig anpassad bil. BSF välkomnar att det införs bestämmelser för hur bilstöd ska beviljas för körträning då bedömningen/utlåtandet för behov av körträning påverkas av var i landet man bor. DHR – samhälle utan rörelsehinder anser att ökade möjligheter till körträning är bra. att det är positivt med ökad möjlighet för körträning, men menar att det är en brist att förslaget endast avser kostnaderna för tidsåtgången för trafiklärare, anpassningsföretag och trafikinspektör. Ofta är en extra färdbroms, nåbar för handledare från passagerarplats, en nödvändig men tillfällig utrustning för en säker körträning. kostnaden för montering av en sådan tillfällig färdbroms bör rymmas inom bidraget för att säkerställa intentionen bakom körträningen. , barn och unga (RBU), och jämlikhet och neurosedynskadade (FfdN) ställer sig positiva till förslaget. Skälen för regeringens förslag: Av promemorian framgår att har bedömt att det nuvarande regelverket medger att körträning beviljas i en anpassad bil om träningen är nödvändig för att den försäkrade ska kunna bruka bilen. Bilstöd till personer med funktionsnedsättning 2003:1 Version 9 s. 114 framgår att den sökande i vissa fall kan behöva körutbildning för att lära sig att använda den anpassade bilen. Om en sådan utbildning är nöd- vändig för att den sökande ska kunna använda fordonet på ett trafiksäkert sätt, ersätts kostnaden för denna körutbildning. En sådan utbildning bör, enligt vägledningen, anses som ett led i anpassningen och ska därför ersättas som en kostnad i samband med anpassning. tolkning av rättsläget delades i promemorian som det bedömdes att lagstiftningen bör förtydligas i detta Vad gäller körträning före en anpassningsåtgärd, i syfte att kunna bedöma vilken anpassning som är mest lämplig, har bedömt att bidrag för sådan träning inte ryms inom nuvarande regelverk. I promemorian anfördes att detta förhållande inte är ändamålsenligt. körträning inte kan beviljas före genomförd anpassning kan i vissa fall medföra att den försäkrade inte beviljas de mest lämpliga anpassningarna och att ytterligare justeringar och kompletteringar blir nödvändiga. Starka skäl talar därmed för att den försäkrade bör ges möjlighet att an- söka om bidrag för körträning redan innan ett beslut om en anpassnings- åtgärd har fattats. Regeringen delar den bedömningen. försäkrade får pröva olika sorters anpassningar förbättras förutsättning- arna för att denne redan från början beviljas bidrag för de anpassnings- åtgärder som bäst tillgodoser behovet. risken för att den försäkrade ska känna sig osäker på om han eller hon klarar att framföra bilen på ett säkert sätt, vilket minskar risken för att en bil med omfattande anpassningar blir outnyttjad. På så sätt förbättras också effektiviteten i systemet. Som Mobilitetscenter påpekar bör det i anpassningsbidraget för körträning kunna inrymmas kostnad för en tillfällig utrustning i form av t.ex. en extra färdbroms så att träningen kan genomföras på ett säkert sätt. I kostnaderna som ska täckas av anpassningsbidraget bör även kunna ingå övriga kostnader som är Prop. 2016/17:4 nödvändiga för körträningen, t.ex. kostnader för resa och logi, på samma sätt som gäller i fråga om ersättningsbara kostnader för anpassning av fordon. Frågan om körträning kan komma att väckas även av någon annan än den försäkrade, till exempel av eller , som kan anse att det finns ett behov av körträning för att uppnå en bra bedömning av den försäkrades behov av anpassning. Vid körträning före beslut om anpassningsbidrag har en trafikinspektör möjlighet att mot slutet av träningen åka med för att få underlag för bedömningen i det tekniska yttrandet. Det är emellertid endast den försäkrade som kan ansöka om bilstöd varför han eller hon i dessa situationer bör upplysas om möjligheten att få bidrag för kostnaderna för körträning. Bilstöd bör dock inte kunna nekas endast på den grunden att den försäkrade inte vill medverka till körträning. I de fall det råder tveksamheter kring om den försäkrade är lämplig som förare utifrån trafikmedicinska aspekter, trots medicinskt intyg, bör problematiken hanteras på samma sätt som övriga trafikmedicinska ärenden. Förslaget innebär något ökade kostnader för körträning men bidrar till att medel för bilstöd används på ett effektivare sätt och med ett bättre fokus på trafiksäkerhetsaspekter. Regeringens förslag: Det ska införas en bestämmelse om att en kontroll, om det inte är uppenbart obehövligt, ska göras av om utförda anpassningar fungerar för den försäkrade på ett trafiksäkert sätt (funktionskontroll). En funktionskontroll ska göras så snart det är möjligt efter det att anpassningarna har utförts, dock senast räknat från denna tidpunkt. Om den försäkrade vägrar att medverka till en funktionskontroll, ska besluta om återbetalning av anpassningsbidraget av det beviljade bidraget, dock högst med ett belopp som motsvarar ett prisbasbelopp. Finns särskilda skäl får kravet på återbetalning helt eller delvis efterges. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians lagförslag avseende återkrav har omformulerats men överensstämmer i sak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att funktionskontrollen endast ska utföras av transportmyndigheten. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna välkomnar förslaget om funktionskontroll. Förvaltningsrätten i anser att det bör övervägas om de föreslagna bestämmelserna om funktionskontroll och återkrav behöver förtydligas. För att återkrav ska kunna meddelas vid vägran att medverka till en funktionskontroll torde det enligt förvaltningsrätten krävas att har meddelat den enskilde att de utförda anpassningarna omfattas av bestämmelserna om funktionskontroll, dvs. att kontrollen inte anses vara uppenbart obehövlig, alternativt att den enskilde förelagts att vidta vissa åtgärder. neurosedynskadade (FfdN) anser att det för att förslaget ska kunna tillstyrkas krävs att flera påminnelser skickas ut där återbetalningsskyldighet framgår, innan en sådan skyldighet kan komma FfdN önskar även ett förtydligande om vad som medför att den försäkrade ska anses ha vägrat att medverka till en funktionskontroll samt att bör vara generös i bedömningen av vad som ska utgöra särskilda skäl. , Statens väg- och transportforskningsinstitut (VTI), Handikappförbunden, Mobilitetscenter, barn och unga (RBU) ställer sig dock tveksamma till eller avstyrker förslaget om återkrav i händelse av att funktionskontroll inte genomförs. föreslår att bestämmelsen om funktionskontroll modifieras så att funktionskontrollen ska ske från det att anpassningsbidraget har betalats ut. att om det införs återbetalningsskyldighet behövs ett förtydligande av vad som menas med att en försäkrad ska anses ha vägrat att medverka till en funktionskontroll och vad som utgör särskilda skäl för att efterge kravet Vidare anser att det bör tas ställning till vilka effekterna ska vara, om några, om en anpassning enligt trafikmyndighetens mening vid en funktionskontroll inte är trafiksäker eller inte fungerar ihop med den försäkrade. det faktum att trafikmyndigheten konstaterar att en anpassning inte är trafiksäker eller inte fungerar ihop med den försäkrade inte har några egentliga rättsverkningar såsom förslaget nu ser ut. kassan framgår det inte tydligt av förslagen om det enbart är transport- myndigheten som ska göra funktionskontroller eller om även någon annan med motsvarande kompetens som har avtal med också kan göra kontrollen. är positivt inställt till förslaget och instämmer i de skäl som anges för förslaget. och transportforskningsinstitut (VTI) påpekar att funktionskontroll kräver flerdisciplinär kompetens, dvs. inte bara teknisk utan även ergonomisk Vidare påpekar VTI att t.ex. de kompetenser som inspektörer och Mobilitetscenters arbetsterapeuter har inte är utbytbara utan snarare komplementära. fordonsanpassning (BSF) välkomnar obligatoriska efterkontroller men anser att de inte bör utföras i direkt anslutning till leverans. vänta ett tag så att kunden hunnit vänja sig vid sin nya bil och DHR – samhälle utan rörelsehinder har inget att invända mot att funktionskonstroller görs av utförda Mobilitetscenter anser att funktionskontrollerna ska inkludera fler faktorer att kvalitetssäkra än vad utredningen har föreslagit, nämligen förutom manövrering även trafiksäkerhet och mål- uppfyllelse med avseende på funktion, ergonomi och användning. och jämlikhet har inga invändningar mot förslaget annat än att de förutsätter att funktionskontrollerna görs med stor lyhördhet för den försäkrades uppfattning. Skälen för regeringens förslag: En funktionskontroll innebär enligt promemorian att en trafikinspektör granskar att den försäkrade, i de flesta fall en förare, och anpassningarna fungerar på ett tillfredsställande sätt I promemorian anfördes att har gjort bedömningen att kostnaderna för en sådan kontroll kan beviljas inom ramen för bilstödet. Av vägledning framgår att i samband med utbetalning av anpassningsbidraget erbjuds den sökande en funktionskontroll av den anpassade bilen. Efter en större anpassning är det lämpligt, anförs i vägledningen, att kontrollera om bilen och anpassningen fungerar som det är tänkt, både funktionellt och utifrån ett trafiksäkerhetsperspektiv. och annan med motsvarande kompetens kan, enligt vägledningen, kontrollera detta. Re- sultatet av en sådan kontroll skickas till för kännedom (Bilstöd till personer med funktionsnedsättning, Vägledning 2003:1 Version 9 s. 113). Enligt statistik utförde Mobilitetscenter 34 funktionskontroller . Det ska därvid beaktas att det saknades avtal med detta år. har uppgett att myndigheten genomförde 55 funktionskontroller, dock med viss reservation beträffande antalet då vissa kontroller ligger med i de tekniska yttrandena. Funktionskontrollen är sålunda, , ett frivilligt erbjudande till den försäkrade. Initiativet till kontrollen tas enligt promemorian genom att den som avger det tekniska yttrandet i detta anger om det är lämpligt att en sådan kontroll genomförs. Om så är fallet erbjuder den försäkrade en funktionskontroll efter genomförd anpassning. I promemorian konstaterades dock att översynen av bilstödet har visat att det är vanligt att den försäkrade avböjer ett sådant erbjudande. Funktionskontrollen fyller flera syften. Den innebär ett säkerställande av att de anpassningar för vilka bidrag lämnats har monterats på ett korrekt sätt och att de fungerar på ett trafiksäkert sätt tillsammans med den försäkrade. Funktionskontrollen har vidare en stor betydelse för kompetensutvecklingen och kvalitetssäkringen hos såväl den som gjort behovs- och anpassningsutredningen som hos anpassningsföretagen. Att resultatet av samtliga anpassningslösningar följs upp på ett systematiskt sätt är också en viktig beståndsdel i kvalitetsutvecklingen, anförs i promemorian. Mot bakgrund av vad som angetts ovan är det regeringens mening att det är av stor vikt att funktionskontroller blir en ordinarie del i processen kring bilstöd och att den alltid bör utföras i ett anpassningsärende, om det inte är uppenbart obehövligt. Den försäkrade ska således inte längre behöva ansöka om bidrag för sådan kontroll, utan den ska ingå som ett led i ärendehanteringen. Enligt promemorian är det ur trafiksäkerhetssynpunkt viktigt att funktionskontrollen kommer till stånd så snart det är möjligt efter det att anpassningsåtgärden har utförts. fordonsanpassning (BSF) har i det sammanhanget påpekat att det inte bör ställas något krav på att kontrollen görs efter utförd åtgärd eftersom kunden behöver vänja sig vid sin nya bil och anpassning. Det är dock regeringens mening att ur trafiksäkerhetssynpunkt är det angeläget att en funktionskontroll görs så snart det är möjligt efter att anpassningsåtgärden gjorts. Kontrollen bör, så som föreslås i promemorian, under alla förhållanden ha genomförts från det att anpassningen har utförts. Flera remissinstanser, däribland Förvaltningsrätten i , Mobilitetscenter och barn och unga (RBU) har haft synpunkter på förslaget att bilstödet ska kunna återkrävas om den försäkrade vägrar genomföra funktionskontrollen trots att den inte ansetts uppenbart obehövlig. Det har också påtalats att det för att återkrav ska kunna ske torde krävas att har meddelat den enskilde att de utförda anpassningarna omfattas av bestämmelserna I promemorian föreslogs att som ett påtryckningsmedel, för att säkerställa att kontrollerna verkligen kommer till stånd, en del av anpassningsbidraget bör kunna krävas tillbaka om den försäkrade vägrar att medverka till att funktionskontrollen kan genomföras. emellertid, anfördes vidare, finnas en begränsning av det belopp som kan återkrävas, eftersom bidraget ska täcka kostnader för utförd anpassning av ett fordon och den försäkrade inte får disponera bidraget för något Högst av det beviljade anpassningsbidraget föreslogs sålunda kunna återkrävas. Det borde dock inte vara möjligt att kräva tillbaka ett högre belopp än vad som motsvarar ett prisbasbelopp. Ett återkrav föreslogs också helt eller delvis kunna efterges om det finns särskilda skäl, vilket skulle motsvara vad som i allmänhet gäller för Regeringen delar bedömningen i promemorian att en funktionskontroll är viktig och att det bör regleras i socialförsäkringsbalken att en sådan kontroll ska göras om det inte är uppenbart obehövligt. enligt regeringens mening angeläget att sådana funktionskontroller