prop · H40355 · 2016-12-06 00:00:00 — Egenkontrollprogrammet fungerar som en checklista för det som krävs för att verksamheten ska vara väl organiserad i fråga om utbildning, information osv. Egenkontrollprogrammet är också en hjälp i kontakterna med tillsynsmyndigheten. Enligt lagförslaget ska den som yrkesmässigt upplåter kosmetiska solarier förvissa sig om att användaren har fyllt . Rutiner för hur åldersgränsen säkerställs bör lämpligen behandlas i verksamhetens egenkontrollprogram. Om kunden tveklöst är en person över åldersgränsen är det naturligtvis inte nödvändigt med en legitimationskontroll för att förvissa sig om åldern. I andra fall är det enda rimliga förfarandet att begära legitimation för att förvissa sig om åldern. Det behövs ingen särskild regel om legitimationskontroll. Det bör räcka med kravet att verksamhetsutövaren ska förvissa sig om att 18-årsåldern är uppnådd. Hur detta är tänkt att säkerställas – t.ex. vilka rutiner som ska tillämpas – bör framgå av egenkontrollprogrammet. Verksamhetsutövarna behöver vägledning om vad egenkontrollprogrammen bör innehålla. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om egenkontroll. Sådana föreskrifter kan exempelvis avse vad ett egenkontrollprogram måste innehålla, t.ex. att det ska innehålla instruktioner för hur näringsidkaren och eventuell personal håller sig uppdaterad om regelverket och om de rutiner som ska tillämpas. Ansvar och rutiner för ålderskontroll i verksamheten bör särskilt tas med. Egenkontrollprogrammet ska kunna visas upp för tillsynsmyndigheten. 6.2Kontrollköp som ett verktyg i tillsynen Regeringens förslag: Det ska vara möjligt för tillsynsmyndigheten att genomföra s.k. kontrollköp i syfte att se till att åldersgränsen följs. Det som framkommer vid ett kontrollköp ska inte kunna leda till en sanktion utan syftet är att få till stånd en dialog med verksamhetsutövaren. Personer får inte anlitas för att göra kontrollköp. får göra ett kontrollköp även om verksamhetsutövaren inte har informerats om kontrollen i förväg. ska informera verksamhetsutövaren efter genomfört kontrollköp. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur kontrollköp ska göras. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och kommuner anser att möjligheten att genomföra kontrollköp i syfte att skapa en dialog med verksamhetsutövarna är ett bra verktyg i tillsynsarbetet. , och kommuner anser att kontrollköp är en bra tillsynsmetod men menar också att resultatet av utfört kontrollköp även borde få ligga till grund för förelägganden och förbud. menar att en möjlighet att genomföra kontrollköp utan att nya administrativa sanktioner införs är verkningslöst. anser att kontrollköp riskerar att påverka förtroendet för tillsynsmyndigheten negativt och anser att det inte ska vara ett krav att en tillsynsmyndighet måste genomföra kontrollköp som ett led i tillsynen. Skälen för regeringens förslag: Det är kommunen som har tillsynsansvar över solarieverksamhet inom kommunens gränser (16 § strålskyddsförordningen). Om det införs en åldersgräns för solning i solarier, behöver det också finnas lämpliga verktyg för tillsynsmyndigheten att bedriva tillsyn över att åldergränsen följs. trädde bestämmelser om s.k. kontrollköp i kraft avseende tillsyn över försäljning av folköl, tobak och receptfria läkemedel. Detta ger kommunerna möjlighet att genomföra kontrollköp av folköl, tobak och receptfria läkemedel i syfte att kontrollera att den som lämnar ut sådana varor förvissar sig om att mottagaren har uppnått den ålder som lagen föreskriver, dvs. Kontrollköp, vilket tidigare kallades provköp, går till på så sätt att en person med ungdomligt utseende testar om det går att handla alkohol, tobaksvaror eller receptfria läkemedel utan att behöva visa legitimation. Syftet med kontrollköpet är att få till en dialog mellan kommunen och den som överlåter alkohol, tobak eller receptfria läkemedel. Personer får inte anlitas för att göra kontrollköp och det som kommer fram vid kontrollköpet får inte ligga till grund för någon sanktion mot näringsidkaren, som ju inte heller har begått något brott. Om tillsynsmyndigheten däremot i samband med kontrollköpet uppmärksammar att någon annan än den som gör kontrollköpet tillåts sola trots att den personen inte har fyllt så är detta något som har kommit fram på annat sätt än genom kontrollköpet. 2016/17:55 na iakttagelser kan naturligtvis i vanlig ordning ligga till grund för tillsynsåtgärder. I förarbetena till de beskrivna bestämmelserna (prop. 2013/14:56 s. 17– 19) sägs bl.a. att kontrollköp är ett effektivt verktyg för att skapa dialog mellan myndigheter och näringsidkare om hur legitimationskontroller ska utföras. När det gäller rättssäkerhets- och integritetsaspekterna på kontrollköp som tillsynsmetod konstateras bl.a. att avsaknaden av alternativa metoder i kombination med mycket starka folkhälsoskäl i förhållande till en utsatt grupp gör att även åtgärder som kan vara integritetskränkande, och som dessutom innebär ett visst mått av dold myndighetsutövning och provokation, ändå får anses ändamålsenliga, nödvändiga och proportionerliga för att uppnå det eftersträvade syftet. Resonemangen i förarbetena till bestämmelserna om kontrollköp av folköl, tobaksvaror och receptfria läkemedel kan överföras på försäljning av solarietid, även om det i det här fallet i och för sig handlar om en tjänst och inte en vara. Avvägningen mellan å ena sidan folkhälsoperspektivet, dvs. intresset av en effektiv tillsyn över att åldersgränserna följs, och å andra sidan rättssäkerhets- och integritetsskyddsperspektivet är densamma. Vikten av en effektiv tillsyn väger tyngst. Kontrollköp utan sanktioner är inte ett verkningslöst verktyg. Kontrollköp innebär ett visst mått av dold myndighetsutövning och provokation, något som i princip ska minimeras och endast användas i den utsträckning det kan anses proportionerligt. Kontrollköpet är en möjlighet som tillsynsmyndigheten har i sitt tillsynsarbete. Det finns inget krav på att kommunen måste göra kontrollköp. Eftersom det som framkommer vid ett kontrollköp inte får ligga till grund för någon sanktion mot verksamhetsutövaren bör kontrollköp knappast påverka förtroendet för tillsynsmyndigheterna negativt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om hur kontrollköp ska göras. Sådana föreskrifter kan t.ex. avse rutiner som ska gälla inför och efter ett kontrollköp och hur återkoppling till verksamhetsutövaren ska ske. Regeringens förslag: Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbudet att yrkesmässigt upplåta ett kosmetiskt solarium till den som inte har fyllt döms till böter eller fängelse i högst sex mån- Ansvar ska inte dömas ut om gärningen är ringa. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: är tveksam till att låta straff- melsen i praktiken kan bli svår att tillämpa. att en miljösanktionsavgift kan vara en bättre åtgärd än en straffsanktion. Skälen för regeringens förslag: Exponering för solljus, och speciellt solbränna under barndomen, är en välkänd riskfaktor för hudcancer och det har bevisats att användning av solarier, speciellt tidigt i livet, ökar Skälen för det föreslagna förbudet är starka och det är viktigt att Att undvika att unga personer använder kosmetiska solarier är ett starkt skyddsintresse och utgör i sig skäl för kriminalisering. Enbart förelägganden och förbud är enligt regeringens mening inte tillräckliga för att säkerställa att åldersgränsen följs. Att införa en bestämmelse om miljösanktionsavgift i stället för en straffbestämmelse är inte lämpligt när det gäller överträdelser av förbudet mot att låta någon som inte har fyllt sola i ett kosmetiskt solarium. En sådan avgift är mer lämpad i situationer där det förhållandevis enkelt går att slå fast att en överträdelse har skett och där det inte finns något behov av att kunna bevisa att det förelegat uppsåt eller oaktsamhet, t.ex. i frågor av administrativ natur. En miljösanktionsavgift kan därför vara en lämplig påföljd för underlåtenhet att anmäla solarieverksamhet till kommunen, men inte som sanktion för överträdelser av förbudet att låta personer sola. Att straffbestämmelsen i praktiken kan bli svår att tillämpa, som har påpekat, är enligt regeringens mening inte givet och den överträdelse som kan komma i fråga skiljer sig inte på något avgörande sätt från motsvarande överträdelser när det gäller tobak, alkohol och receptfria läkemedel. Enligt tobakslagen (1993:581), alkohollagen (2010:1622) och lagen (2009:730) om handel med vissa receptfria läkemedel gäller att den som bryter mot de motsvarande förbuden i de lagarna ska dömas till böter eller fängelse . Åldersgränsen för kosmetiska solarier bör regleras på liknande sätt i fråga om sanktioner. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot det nu föreslagna förbudet bör därför kunna dömas till böter eller fängelse . En bestämmelse om att det i ringa fall inte ska dömas till ansvar finns i 38 § strålskyddslagen. Den straffbara handlingen är att vid yrkesmässig upplåtelse av kosmetiska solarier låta en person som inte har fyllt sola i solariet. An- svarsfrågan måste grundas på en bedömning i varje enskilt fall. I praktiken är det oftast endast den som fysiskt finns på plats vid solariet som kan göra en faktisk och individuell bedömning av en kunds ålder. Det kan behöva göras skillnad mellan de fall då den som är ansvarig för verksamheten också i praktiken är den som utför kontrollen och fall då en oerfaren yngre anställd gör kontrollen. I det senare fallet kan förhållandena vara sådana att en underårig tillåts använda solariet som en följd av att den ansvariga verksamhetsutövaren inte har sett till att verksamheten har organiserats på ett sådant sätt att 18-årsregeln kan upprätthållas. Verksamhetsutövaren bör i ett sådant fall kunna anses ha brutit mot förbudet. Den allmänna medverkansregleringen i 23 kap. omfattar även brott som avses i strålskyddslagen. Det är viktigt att innehavaren utbildar och informerar sina anställda om reglerna för yrkesmässig upplåtelse av kosmetiska solarier, ålderskontroll och det personliga straffansvar som de har. Detta bör ingå i egenkontrollprogrammen. För att understryka detta har det vidare angetts att den som är ansvarig för verksamheten ska svara för att personalen har nödvändiga kunskaper om de regler som gäller. Det ingår i tillsynsmyndighetens tillsynsverksamhet att se till att detta krav följs. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag innebär ett tidigare ikraftträdande och bestämmelsen om tillsynsmyndighetens rätt att genomföra kontrollköp föreslås träda i kraft åldersgränsen träder i kraft. Remissinstanserna: anser att införandet av ett förbud att låta personer sola medför en risk att de obemannade verksamheterna möter större svårigheter att anpassa sig efter förbudet och att den föreslagna införandetidens längd därför bör analyseras närmare. menar dock att promemorians redovisning av särskild hänsyn till tidpunkt för ikraftträdande är godtagbar. Skälen för regeringens förslag: För att ge verksamhetsutövare och myndigheter tillräckligt med tid för att förebereda sig för införandet av en åldersgräns bör ändringarna träda i kraft . Det saknas skäl att ha olika ikraftträdandedatum. Det finns inte heller något behov av övergångsbestämmelser. Behovsanalys och alternativa lösningar Hudcancer är den näst vanligaste cancerformen i och den som Allt fler drabbas av hudcancer och antalet personer som dör i den allvarligaste formen, malignt melanom, ökar . att allt fler drabbas av hudcancer ökar det mänskliga lidandet och sam- Den kraftiga ökning som skett är ett tydligt tecken på att hudcancer inte bara är ett utbrett hälsoproblem utan också ett ekonomiskt problem som måste tas på allvar. Strålskyddslagen (1988:220) syftar till att skydda människor mot skad- lig verkan av strålning, såväl joniserande som icke-joniserande. tillämplig på bl.a. tekniska anordningar som alstrar icke-joniserande strålning, t.ex. solarier. Det finns ett bevisat samband mellan UV-exponering och risken för När det gäller UV-exponering och utveckling av hudcancer är barn särskilt utsatta. Barn har känsligare hud än vuxna och solexponering och brännskador till följd av solning är därför särskilt skadligt under barn- och ungdomsåren. Enligt för cancerforskning IARC finns det ett tydligt samband mellan solarieanvändning och hudcancer och då främst den allvarligaste formen malignt melanom. 2006 att alla dittills tillgängliga undersökningar kommit fram till ett klart samband mellan användning av kosmetiska solarier och olika Insamlad data från mer än tjugo epidemiologiska forskningsstudier visade att risken för melanom ökar när användningen av kosmetiska solarier börjat . Vidare visade experimentell forskning och djurförsök att alla slag av ultraviolett strålning (UVA, UVB och UVC) är cancerframkallande. Forskargruppen drog fyra tydligt klarlagda slutsatser, nämligen att risken för malignt melanom ökar vid solarieanvändning under tonåren och upp , att solarieanvändning i tonåren även ökar risken för skivepitelcancer, att hudens immunförsvar skadas av solning i solarium och att det inte finns några positiva hälsoeffekter förknippade med att sola i kosmetiskt solarium. De olika typer av strålning, som tidigare klassats i IARC:s högsta riskgrupp ”cancerframkallande hos människor”, granskades på nytt av IARC , bl.a. för att identifiera ytterligare cancermekanismer. Resultatet, meddelat av IARC , medförde att användning av solarier flyttades upp till den högsta riskgruppen. har mot bakgrund av IARC:s slutsatser rekommenderat en nedre åldersgräns för solning i solarium. Enligt EU:s vetenskapliga kommitté, (), bör kosmetiska solarier inte användas av individer under . Åldersgränser för kosmetiska solarier har införts i , , , , , , , , och . I har 12 delstater infört en 18-årsgräns och i Ka- nada har tre provinser infört en 19-årsgräns. och har helt förbjudit kosmetiska solarier. I finns det ett stort antal obemannade kosmetiska solarier som är lättillgängliga för unga personer att använda. Att införa en åldersgräns för solning i kosmetiska solarier syftar till att skydda barn och unga från de negativa verkningarna som solande i tidig ålder kan ha. Upplåtelse av kosmetiska solarier bör därför lämpligen regleras på liknande sätt som försäljning av tobak, alkohol och receptfria läkemedel. Om en reglering om åldersgräns inte kommer till stånd ökar risken att dagens unga människor drabbas av hudcancer i vuxen ålder. Ett ökat antal personer som drabbas av hudcancer leder vidare till att samhällets kostnader kommer att öka i form av direkta kostnader som sjukvårdskostnader och indirekta kostnader som produktionsbortfall till följd av dödsfall. Ett alternativ till att införa en åldersgräns är att genom ytterligare informationsinsatser få personer att inte sola i solarier. I en enkätundersökning tillfrågade 16- och 17- åringar om deras solarievanor. Resultatet visade att ökad kunskap om riskerna med att sola solarium inte ledde till minskad solarieanvändning. Ungdomarna fortsatte att sola i kosmetiska solarier i samma utsträckning som förut. Detta alternativ bedöms därför som verkningslöst. Metoder för kontroll av solarens ålder Den föreslagna lagtexten anger att det är förbjudet att yrkesmässigt upplåta kosmetiskt solarium till någon som inte har fyllt . Verksamhetsutövaren är vidare skyldig att förvissa sig om att solaren har fyllt . Att enbart bevilja ett passerkort till en obemannad solarieanläggning framstår inte som tillräckligt tillförlitligt för att uppfylla förvissandekravet mot bakgrund av att ett passerkort lätt kan lånas ut eller på annat sätt komma en minderårig person till del. Tekniska lösningar för avläsning av biometriska kännetecken för att autentisera personer förekommer inom t.ex. verksamhet med obemannade träningslokaler, vilket i och för sig talar för att det skulle vara möjligt även i fråga om obemannad solarieverksamhet. Helt eller delvis automatiserad behandling av biometriska kännetecken utgör behandling av personuppgifter som omfattas av personuppgiftslagen (1998:204) och dataskyddsförordningens krav. Även om en eventuell användning av biometriska kännetecken för att autentisera personer skulle ske i överensstämmelse med kraven i denna reglering, påverkar det inte tillsynen över att verksamhetsutövarna följer strålskyddslagens krav att förvissa sig som att den som solar i ett kosmetiskt solarium har fyllt . I 2014:49 presenteras förekomsten av olika hudcancerdiagnoser i och samhällskostnaderna relaterade till dessa diagnoser. Enligt rapporten beräknas samhällskostnaderna för hudcancer uppgå till . Det är en ökning med jämfört med . Direkta kostnader (dvs. sjukvårdskostnader) beräknas uppgå till , medan indirekta kostnader (dvs. produktionsbortfall) beräknas uppgå till . Malignt melanom är den enskilda hudcancerdiagnos som står för de största samhällskostnaderna, . Det är framför allt kostnaderna som är kopplade till produktionsbortfall vid dödsfall som bidrar till att malignt melanom är den samhällsekonomiskt mest belastande hudcancerformen. Andra hudcancerformer står dock för de största sjukvårdskostnaderna, . Detta beror främst på att dessa hudcancertyper sammantaget är betydligt vanligare än malignt melanom. Förslaget bedöms inte medföra några ökade kostnader för staten. föreslås få rätt att meddela föreskrifter om anmälningsplikt för kosmetiska solarier. För att anmälningsplikten ska följas föreslås att tillsynsmyndigheterna ska få besluta om miljösanktionsavgift för den som underlåter att anmäla ett kosmetiskt solarium. föreslås även få rätt att meddela föreskrifter om kontrollköp. Enligt strålskyddslagen och strålskyddsförordningen utövar kommunerna tillsyn över kosmetiska solarier. Förslaget medför att mark- och miljödomstolarna kommer att få hantera en ny typ av mål, dvs. pröva överklaganden av tillsynsmyndighetens beslut om miljösanktionsavgift. Enligt uppgifter från finns det cirka 1 700 kosmetiska solarier i landet. Det kan enligt myndigheten dock finnas ett mörkertal då vissa kommuner uppgett till att det bedrivs solarieverksamheter inom den egna kommunen som inte anmält sin verksamhet. Det är inte möjligt att ange antalet nya mål som varje mark- och miljödomstol kan komma att få till följd av förslaget om införande av miljösanktionsavgift. Regeringen gör dock bedömningen att det inte rör sig om något större antal nya mål för varje mark- och miljödomstol och att kostnadsökningen bör kunna hanteras inom ram. När det gäller den nya straffbestämmelsen bedömer att den föreslagna bestämmelsen kan innebära något fler brottmål, men att det endast rör sig om en marginell påverkan på måltillströmningen och att kostnaderna bör kunna rymmas inom befintlig anslagsram. Regeringen delar bedömning. Genom förslaget får kommuner möjlighet att genomföra kontrollköp som ett led i sin tillsyn över solarieverksamheter. Enligt 16 a § strålskyddsförordningen (1988:293) får kommunfullmäktige föreskriva om avgift för kostnader för tillsyn av solarieverksamhet. Detta innebär att kommunernas miljö- och hälsoskyddsförvaltningar kan täcka sina eventuella extra kostnader för kontrollköp med tillsynsavgifter. Kommunerna bedöms därför inte drabbas av extrakostnader om förslaget genomförs. Den föreslagna regleringen kommer att påverka hela solariebranschen, men verksamhetsutövare som driver obemannade kosmetiska solarier kommer att drabbas mest. I syfte att på ett tillförlitligt sätt kunna leva upp till kravet att förvissa sig om att den som avser använda solariet har fyllt bedömer regeringen att den föreslagna regleringen kommer att medföra att näringsidkare behöver anställa personal, flytta verksamheten till en plats där det finns personal tillgänglig, inrätta någon annan tillräckligt tillförlitlig teknisk lösning eller lägga ned verksamheten. För bemannade solarier kommer den föreslagna regleringen att medföra ålderskontroll samt minskad kundkrets då personer inte får erbjudas solarietjänster. Om regleringen genomförs och leder till en minskning av antalet solariesalonger påverkar det även leverantörskedjan, genom att marknaden för solarieutrustning i minskar. Det är lämpligt att verksamhetsutövarna får tid på sig att vidta nödvändiga åtgärder för att anpassa verksamheterna till de krav som ställs, särskilt när det gäller obemannade solarier. Det bedöms tillräckligt att lagändringarna träder i kraft . Förslagets påverkan på de jämställdhetspolitiska målen Enligt statistik har av kvinnor och av män solat i kosmetiska solarier. En tidigare undersökning från om solvanor bland unga (16–) har visat att av flickorna och av pojkarna har solat solarium. 2016/17:55 Kvinnor, i synnerhet unga kvinnor, är således betydligt mer frekventa användare av kosmetiska solarier än män. Därmed kommer införandet av en 18-årsgräns att bidra till ett ökat hälsoskydd för framför allt unga kvinnor. Antalet företag som berörs och storleken på dessa företag Enligt en uppskattning av , baserad på en enkätundersökning riktad till kommunerna, finns det cirka 700 obemannade solarier och 1 000 bemannade solarier i . Bedömningen är att den övervägande delen är franchisetagare eller småföretagare. Enligt branschorganisationen finns det ungefär 500 solarieföretag som har solarieupplåtelse som sin enda verksamhet. Närmare om konsekvenser för solarieägare För att upprätthålla 18-årsgränsen krävs arbetskraft vid de obemannade anläggningarna om det inte finns någon annan tillförlitlig teknisk lösning som garanterar att verksamhetsutövaren kan förvissa sig om att den som avser sola har fyllt . Då öppettiderna oftast är generösa kommer det att krävas en personalstyrka som uppgår till mer än en heltidstjänst. En sporthallsreceptionist i åldern 18–har en genomsnittlig månadslön på . Att anställa en sådan på heltid kostar inklusive försäkringar och arbetsgivaravgifter. Ett genomsnittligt obemannat solarium har öppet mellan 07:00 och 23:00, och det krävs alltså cirka 2,5 heltidstjänster för att bemanna solariet under hela öppethållandet. Detta ger en totalkostnad på plus ersättning för obekväm arbetstid om samma öppettider upprätthålls. För verksamheter som redan är bemannade tillkommer ingen kostnad förutom att verksamhetsutövare kommer att behöva lägga ner tid för att ta fram ett egenkontrollprogram, vilket medför en ökad administrativ kostnad. Enligt 16 a § strålskyddsförordningen (1988:293) får kommunfullmäktige föreskriva om avgift för kostnader för tillsyn av solarieverksamhet. Detta innebär att kommunernas miljö- och hälsoskyddsförvaltningar kan komma att ta ut sina eventuella extra kostnader för kontrollköp av solarieägarna. I så fall drabbas inte kommunerna men väl solarieägarna av kostnader. Verksamhetsutövarna kommer att behöva upprätta egenkontrollprogram. Detta kommer att ta , men är ett engångsarbete. Vidare måste företagen löpande genomföra egenkontroller för att upprätthålla egenkontrollprogrammet. Detta bedöms dock som mindre tidskrävande efter att en viss rutin uppnåtts. Enligt förslaget kommer att få meddela föreskrifter om egenkontroll och myndigheten kommer att ta fram material för att underlätta upprättandet av egenkontrollprogram. Branschen är reglerad bl.a. genom föreskrifter (SSMFS 2012:5), vilket innebär att verksamhetsutövarna redan bör ha vissa rutiner för att säkerställa att nuvarande regler följs. Verksamhetsutövarna kommer också att behöva informera sin personal om hur den ska gå till väga vid ålderskontroll. Detta bedöms inte som särskilt tidskrävande. Verksamhetsutövarna kommer också att behöva lägga tid på rekryteringar och administration av personal. Tidsåtgången för detta bedöms variera mycket för olika verksamhetsutövare. Det kommer med stor sannolikhet att vara stor personalomsättning då arbetet är relativt okvalificerat och passar exempelvis studenter och unga personer i början av arbetslivet.