prop · H303124 · 2016-03-15 00:00:00 — Någon uttrycklig rättslig grund för att involvera EPO och dess register i fråga om avstående av enhetspatent finns dock inte i vare sig EU:s patentförordning eller EPC. Det uppfattades därför av många delegationer som problematiskt med ett avstående som helt eller delvis hanteras centralt av EPO. Den enda rättsliga grund som det pekades på vid diskussionerna i var den allmänna bestämmelsen i EU:s patentförordning om enhetspatent som förmögenhetsobjekt (artikel 7). Som nämns ovan är detta en lagvalsregel som pekar ut tillämplig rätt. Anknytningsfaktorerna gör att det varierar från fall till fall vilket lands lag som blir tillämplig. Den nationella regleringen av avstående från patent varierar också stort från en deltagande medlemsstat till en annan. Det gäller både procedur och substans. I t.ex. följs ett avstående av ett publikt invändningsförfarande medan det i räcker att PRV internt kontrollerar att vissa angivna sakrättsliga begränsningar inte finns registrerade. På några håll tar man hänsyn till patenthavarens eventuella borgenärer, på andra inte. Där det finns ett tredjemansskydd varierar innehållet från land till land. I och andra länder ska avståendet avse hela patentet, medan det i andra länder, t.ex. , går att avstå partiellt. Ett avstående får framtida verkan (ex nunc) här och i , medan verkan är retroaktiv (ex tunc) i bl.a. . Olikheterna gjorde att ett avstående av enhetspatent som utgår från nationell rätt för delegationerna i framstod som alltför komplicerat och oförutsebart; exempelvis skulle otydlighet om tredjemansskydd kunna avskräcka kreditgivare från att låna ut pengar mot säkerhet i enhetspatent. Det skulle motverka reformens övergripande syfte att främja innovation, tillväxt och jobb. Svårigheterna ledde fram till frågan vilken betydelse avståendemöjligheten egentligen har. I avstås det bara från ett par europeiska patent och motsvarande gäller t.ex. i . Den samstämmiga bilden bland de deltagande medlemsstaterna var att avståendeinstitutet i praktiken användes ytterst sällan. Som alternativ till avstående uppmärksammades patenthavarens möjligheter att begära hos EPO att patentet upphävs (artikel 105 a–c i EPC) eller att sluta betala årsavgifter. 2015/16:124 Mot den bakgrunden uppstod konsensus i (inklusive alla deltagande medlemsstater, kommissionen och användarorganisationerna) om att enhetspatent inte bör kunna avstås. Därför ströks också en preliminär text om avstående i UPP-reglerna. Regeringens slutsats blir därmed, i likhet med utredningens, att några sakrättsliga eller andra bestämmelser om avstående av enhetspatent inte bör införas i svensk rätt. Svensk rätt bör inte ändras nu med anledning av att en nationell tidigare patentansökan kan åberopas som nyhetshinder för ett enhetspatent Ett grundläggande krav för att få ett patent är att uppfinningen är ny. En ansökan om ett nationellt patent som avser samma uppfinning som en senare ingiven ansökan om ett europeiskt patent kan åberopas till stöd för att uppfinningen enligt det senare meddelade europeiska patentet inte uppfyller nyhetskravet. En förutsättning är att den nationella patentansökan sedermera blir allmänt tillgänglig. Detta gäller i och andra medlemsstater som deltar i det enhetliga patentskyddet (2 § andra och tredje styckena patentlagen och artikel 139.2 i EPC). ska, som nämns ovan, ett enhetspatent ha enhetlig karaktär och får därför begränsas, överlåtas, upphävas eller upphöra bara avseende alla stater som deltar i det enhetliga patentskyddet (artikel 3.2 i EU:s patentförordning). Detta har lett till oro bland de som kan vilja begära enhetlig verkan. Man befarar att den enhetliga patentdomstolen kan komma att ogiltigförklara ett enhetspatent mot vilket det åberopas en nyhetshindrande nationell patentansökan. Utredningen fick därför i tilläggsuppdrag att analysera och ta ställning till om svensk rätt bör ändras. Frågan om nationella tidigare patentansökningar och enhetspatent har diskuterats även i anslutning till genomförandearbetet på europeisk nivå i . I de diskussioner som förts har tänkbara alternativ till ogiltigförklaring av patentet lyfts fram. En möjlighet är att den enhetliga patentdomstolen anser att kravet på enhetlig karaktär bara gäller för registrering av enhetlig verkan. Följden skulle bli att den enhetliga verkan kan upphävas avseende bara det land där nyhetshindret finns och i övrigt får bestå. En annan möjlighet som diskuterats är att domstolen skulle kunna helt upphäva den enhetliga verkan. För ett sådant fall har det argumenterats för att patenthavaren även efter de ordinarie fristernas utgång bör ha en möjlighet att validera patentet och betala den första årsavgiften i andra länder än det där nyhetshindret finns (jfr avslagsfallen i avsnitt 4). Som utredningen framhåller kommer varje tänkbar lösning att vila på en hypotes om vad den enhetliga patentdomstolen kommer att göra, om frågan skulle väckas där. Dessutom kan kollisioner av den här typen (med olika sökande) antas bli ovanliga. Regeringen drar därmed, i likhet med utredningen, slutsatsen att svensk rätt inte bör ändras. Om den enhetliga patentdomstolens praxis skulle ge anledning till det, får regeringen återkomma till frågan. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans uttrycker någon uppfattning i Skälen för regeringens förslag: De lagändringar som föreslås föranleds av införandet av det enhetliga patentskyddet och inrättandet av den enhetliga patentdomstolen. EU:s två patentförordningar har redan trätt i kraft, men ska tillämpas först den dag då domstolsavtalet träder i kraft. träder i kraft i den fjärde månaden efter deponeringen av det trettonde ratifikationsinstrumentet, förutsatt att , och då har ratificerat avtalet. Med hänsyn till detta och till det pågående genomförandet av systemet på europeisk nivå står det klart att domstolsavtalet träder i kraft tidigast . Det enhetliga patentsystemet kommer att tillämpas i ökad utsträckning i takt med att de avtalsslutande staterna ratificerar domstolsavtalet. Ett enhetspatent kommer ha verkan bara i de stater där den enhetliga patentdomstolen då fått exklusiv behörighet i fråga om sådana patent. Avsikten är att lagändringarna ska träda i kraft som det enhetliga patentsystemet blir tillämpligt i (vilket sammanfaller med tillämpligheten på europeisk nivå eftersom ratificerade som tredje stat). Då det inte nu går att avgöra tidpunkten för detta, föreslår regeringen att lagändringarna ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Det krävs inte några övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: De föreslagna ändringarna medför inte några ökade kostnader för det allmänna eller för enskilda. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans uttrycker någon uppfattning Skälen för regeringens bedömning: De föreslagna lagändringarna kompletterar den anpassning av svensk rätt till det enhetliga patentsystemet som antogs av . Systemet som sådant är ett resultat av EU-rättsakter och ett mellanstatligt avtal. Regeringen lämnar i propositionen förslag som syftar till att öka rättssäkerheten ytterligare och att det enhetliga patentsystemet ska fungera på ett tillfredsställande sätt. 2015/16:124 Den enhetliga patentreformen som helhet är ett svar på den fragmentisering som inneburit att ett europeiskt patent måste valideras och upprätthållas i varje land för sig och att tvister om ett sådant patent kan prövas av domstolar i olika länder. Användare har ofta upplevt detta som dyrt, krångligt och rättsosäkert. När det enhetliga patentsystemet införs kan en sökande i ett enda förfarande få och upprätthålla ett europeiskt patent med verkan i nästan hela EU. inrättas en enhetlig patentdomstol för att pröva tvister om patenten. Förändringen gör att små och stora företag i olika branscher kan begränsa sina kostnader och få ökad rättssäkerhet. Detta gynnar innovation, tillväxt, jobb och konkurrenskraft inom EU, inte minst i ett exportberoende land som . I sitt meddelande om en förbättrad inre marknad bedömer Europeiska kommissionen att ett enhetligt patentskydd som tillämpas fullt ut kommer att öka BNP i EU och i vissa medlemsstater med . Den attraktiva årsavgiftsnivån för enhetspatent som beslutats av efter det att den bedömningen publicerades kan antas öka intresset ytterligare för att investera på den inre marknaden. Det enhetliga patentsystemet är avsett att vara självfinansierande genom avgiftsuttag, det enhetliga patentskyddet från start och den enhetliga patentdomstolen efter en övergångsperiod. De lagändringar som föreslås medför inte några ökade kostnader för det allmänna eller för enskilda. Tvärtom är reformen alltså avsedd att minska företagens administrativa och andra kostnader. De kompletterande lagförslag som föreslås innebär ingen stor förändring i förhållande till reformen i stort. Förslaget att skjuta fram fristen för att validera ett europeiskt patent i för det fall en begäran om enhetlig verkan avslås kan dock få viss betydelse. Även om sådana avslag troligen blir ovanliga, kommer de föreslagna bestämmelserna att göra skillnad för den enskilde patenthavare som vid ett avslag åtminstone kan få ett separat skydd i för sitt i övrigt giltiga patent. Vinsten för patenthavare i stort ligger i att liknande skyddsregler kan påräknas även i andra stater som omfattas av det enhetliga patentskyddet och att de därför inte löper någon risk med att begära enhetlig verkan. Därmed skapas förutsättningar för att det enhetliga patentskyddet på bästa sätt ska uppfylla sitt syfte. Förslaget till lag om ändring i patentlagen Licens, överlåtelse m.m. 44 § Om ett patent gått över på någon annan eller en licens upplåtits, ska detta på begäran antecknas i patentregistret. Om det visas att en i registret antecknad licens upphört att gälla, ska anteckningen om licensen tas bort. Första och andra styckena tillämpas också i fråga om en rätt som avses i 53 § Prop. 2015/16:124 andra stycket och en tvångslicens, dock inte en tvångslicens att utnyttja en upp- finning som skyddas av ett europeiskt patent som avses i 80 § tredje stycket. I ett mål eller ärende om patent ska den som senast införts som patenthavare i patentregistret anses vara patenthavare. Paragrafen innehåller bestämmelser som gäller anteckningar om överlåtelser och licenser i patentregistret. Övervägandena finns i avsnitt 7. Ett tillägg görs i paragrafens tredje stycke som innebär att en tvångslicens som meddelas i i fråga om ett europeiskt patent med enhetlig verkan (enhetspatent) inte ska antecknas i det . Det är i stället möjligt att på begäran få sådana tvångslicenser antecknade av det europeiska patentverket (EPO) i registret för enhetligt patentskydd. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 9 kap. Ansvar och ersättningsskyldighet m.m. 61 § Om ett patent upphävts eller förklarats ogiltigt genom ett beslut eller en dom som fått laga kraft, får domstolen inte döma till straff, besluta om förverkande, meddela vitesförbud, döma ut vite eller ersättning eller besluta om någon annan åtgärd enligt 57‒60 §§. Om det förs en talan om patentintrång och den mot vilken talan förs gör gällande att patentet är ogiltigt, får frågan om ogiltighet prövas endast sedan talan om detta väckts. Domstolen ska förelägga den som gör gällande att patentet är ogiltigt att väcka en sådan talan. Detta stycke tillämpas inte i brottmål. Om det i samma rättegång förs talan om patentintrång och talan om patentets ogiltighet och det med hänsyn till utredningen är lämpligt att frågan om huruvida patentintrång föreligger avgörs särskilt för sig, får på begäran av någon av parterna en särskild dom ges i den frågan. Om en särskild dom ges, får domstolen besluta att målet om ogiltighet ska vila till dess domen fått laga kraft. Paragrafen innehåller en bestämmelse om undantag från straffansvar, om ett patent upphävts eller förklarats ogiltigt. Den innehåller också en bestämmelse om att en invändning i ett intrångsmål om att ett patent är ogiltigt får prövas bara om det väcks en ogiltighetstalan. Övervägandena finns i avsnitt 5. Genom ett tillägg i andra stycket anges det att den sistnämnda bestämmelsen inte tillämpas i brottmål. En tilltalad kan alltså till sitt försvar invända att patentet är ogiltigt utan att väcka talan om det. Undantaget är tillämpligt på alla slags patent med verkan i inklusive europeiska patent med enhetlig verkan (enhetspatent). I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 82 b § Om patenthavaren fått avslag på en begäran om enhetlig verkan som avses i 80 § tredje stycket, ska tiden för att ge in en översättning och betala avgift enligt 82 § räknas då avslagsbeslutet fått laga kraft, förutsatt att begäran getts in i rätt tid till det europeiska patentverket. Paragrafen är ny. Den innebär att fristen för att validera ett europeiskt patent i skjuts fram för en innehavare som fått avslag på sin be- 2015/16:124 gäran om att patentet ska få enhetlig verkan. Övervägandena finns i av- Europeiska patent meddelas av det europeiska patentverket (EPO). innehavare av ett sådant patent kan välja att hos EPO begära enhetlig verkan, dvs. ett enhetligt patentskydd med samma rättsverkan i alla EU- medlemsstater som deltar i det enhetliga patentskyddet. patenthavaren välja att vända sig till ett eller flera nationella patentverk, validera patentet där och på så vis uppnå ett eller flera nationella patent- Om en patenthavare skulle göra bådadera och patentet får enhetlig verkan, är eventuella valideringsåtgärder i utan verkan (82 a §). I validerar patenthavaren sitt europeiska patent genom att till () inom ge in en översätt- ning och betala en avgift för dess offentliggörande. är normalt från det att EPO meddelat patentet (82 §). Den nya bestämmelsen innebär att fristens utgångspunkt skjuts fram i de fall då en begäran om enhetlig verkan avslås. Enligt EU:s förordning om ett enhetligt patentskydd (nr 1257/2012, EU:s patentförordning) och regelverket för EPO:s administration av det enhetliga patentskyddet (UPP-reglerna) ska en begäran om enhetlig ver- kan ges in till EPO inom en månad från det att EPO meddelar det euro- Förutom att ges in i rätt tid ska en begäran om enhetlig verkan uppfylla andra formella villkor. Den ska göras av patenthavaren och vara skriven på det språk som EPO använt under handläggningen av Den ska också innehålla uppgifter om patenthavaren, pat- entet och eventuella ombud samt, , en översätt- ning av patentet. Begäran ska även uppfylla det materiella villkoret att patentet meddelats med samma uppsättning patentkrav för alla deltagan- de medlemsstater (artiklarna 3.1 och samt skälen 7 och 18 i EU:s patentförordning och reglerna 5 och 6 i UPP-reglerna). Om en begäran uppfyller de formella och materiella villkoren, registr- erar EPO enhetlig verkan i registret för enhetligt patentskydd. gäran inte uppfyller det materiella villkoret eller om den inte har getts in i rätt tid, avslår EPO begäran. Om en begäran uppfyller det materiella vill- koret och har getts in i rätt tid men har andra formella brister, får patent- havaren möjlighet att avhjälpa dessa inom en månad. avhjälps, avslår EPO begäran (regel 7 i UPP-reglerna). Trots att villkoren för registrering av enhetlig verkan är ganska okomp- licerade och att frågan om huruvida villkoren är uppfyllda handläggs skyndsamt vid EPO och i domstolsinstanserna, kan den generella valider- ingsfristen komma att löpa ut innan frågan avgjorts slutligt. Enligt förevarande bestämmelse måste patenthavaren i rätt tid ha be- gärt enhetlig verkan hos EPO. Avslagsbeslutet måste alltså bero på någon annan brist än att tidsvillkoret inte är uppfyllt. kan t.ex. vara att begäran gjorts av någon annan än patenthavaren, att fel språk använts i begäran eller översättningen eller att uppgifter saknas om patentet, patenthavaren eller ombudet. Ett avslag kan också bero på att kravuppsättningarna inte är desamma för alla deltagande medlemsstater, t.ex. på grund av att det funnits ett nationellt nyhetshinder eller att sökan- den återtagit designeringen av någon stat. Ett avslag skulle också kunna bero på ett misstag från mottagarens sida, t.ex. att inte beakta en komp- lettering av begäran om enhetlig verkan. Om förutsättningarna i bestämmelsen är uppfyllda, ska valideringsfrist- Prop. 2015/16:124 en räknas då avslagsbeslutet fått laga kraft. En patenthavare som fått avslag av EPO på sin begäran om enhetlig verkan kan från delgivning av beslutet överklaga det till den enhetliga patentdomstolens förstainstans. Förstainstansrättens beslut kan från delgivning överklagas till överinstansrätten. Vardera domstolsinstansen ska avgöra avslagsfrågan (artikel 32.1 i avtalet om en enhetlig patentdomstol och regel 97 i den enhetliga patentdomstolens rättegångsregler). Ett avslagsbeslut av överinstansrätten får laga kraft, eftersom den är sista instans. I ett avslagsfall ankommer det på den patenthavare som i stället vill ha ett nationellt skydd i på grundval av sitt europeiska patent att visa för PRV att begäran om enhetlig verkan gjorts i rätt tid men avslagits och att beslutet fått laga kraft. En motsvarande ändring görs i fråga om utgångspunkten för beräkning av den tidigaste möjliga förfallodagen för årsavgiftsbetalning (se 86 §). Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. Det överlämnas åt regeringen att bestämma när lagen ska träda i kraft. Avsikten är att ikraftträdandet ska ske som domstolsavtalet träder i kraft (artikel 89) och EU:s förordning om ett enhetligt patentskydd (nr 1257/2012, artikel 18.2) och EU:s förordning om det enhetliga patentskyddets översättningsarrangemang (nr 1260/2012, artikel 7.2) blir tillämpliga i förhållande till . Övervägandena finns i avsnitt 9. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:434) om ändring i patentlagen (1967:837) 86 § För ett europeiskt patent ska årsavgift betalas till patentmyndigheten för varje avgiftsår som börjar efter det avgiftsår under vilket det europeiska patentverket har kungjort sitt beslut att bifalla patentansökan. Om årsavgift inte betalas för ett europeiskt patent enligt vad som sägs i första stycket och i 41 och 42 §§, tillämpas 51 §. Den första årsavgiften för ett euro- peiskt patent förfaller dock inte till betalning förrän gått då patentet meddelades eller, om patenthavaren i rätt tid hos det europeiska patent- verket begärt enhetlig verkan som avses i 80 § tredje stycket men begäran avslagits, då avslagsbeslutet fick laga kraft. Paragrafen gäller inte i fråga om europeiska patent som avses i 80 § tredje Paragrafen innehåller bestämmelser om årsavgiftsbetalning för ett euro- Övervägandena finns i avsnitt 4. För ansökningar om europeiska patent betalas årsavgifter till det euro- peiska patentverket (EPO) t.o.m. det år då patentet meddelas. därefter kan nationella årsavgifter tas ut. ska årsavgift betalas till () för varje avgiftsår som börjar då patentet meddelats, dock att den första 2015/16:124 årsavgiften inte förfaller till betalning förrän tidigast efter det att patentet meddelades (se artiklarna 86 och 141 i den europeiska patentkonventionen, EPC, samt 8, 40, 41, 42 och 51 §§). Enligt hittillsvarande reglering gäller vidare undantagslöst att en eventuell validering i av ett europeiskt patent måste ske från det att EPO meddelat patentet (82 §). I andra stycket görs en ändring som tar sikte på situationen att en innehavare av ett europeiskt patent fått avslag på sin begäran om att patentet ska få enhetlig verkan. I dessa fall bestäms den tidigaste möjliga förfallodagen för betalning av den första årsavgiften med utgångspunkt då avslagsbeslutet fick laga kraft (i stället för den gängse utgångspunkten som är dagen då patentet meddelades). Ett villkor är dock att patenthavaren i rätt tid begärt enhetlig verkan hos EPO. Trots att villkoren för registrering av enhetlig verkan är ganska okomplicerade och att frågan om huruvida villkoren är uppfyllda handläggs skyndsamt vid EPO och i den enhetliga patentdomstolen, kan den första årsavgiften i komma att förfalla till betalning innan frågan om enhetlig verkan avgjorts slutligt. När det gäller prövningen av en begäran om enhetlig verkan (t.ex. avslagsgrunder och instansordning) och bakgrunden till regelverket hänvisas till kommentaren till den nya 82 b § (som innebär att dagen då ett avslagsbeslut fått laga kraft utgör utgångspunkt för valideringsfristen). I ett avslagsfall ankommer det på den patenthavare som i stället vill ha ett nationellt skydd i på grundval av sitt europeiska patent att visa för PRV att begäran om enhetlig verkan gjorts i rätt tid men avslagits och att beslutet fått laga kraft. Andra stycket ändras också på så sätt att den tidigaste möjliga förfallodagen för betalning av den första årsavgiften aldrig ska ha passerat medan valideringsfristen fortfarande löper. Detta sker genom att den tidsperiod som räknas då patentet meddelades förlängs från . Ändringen gäller oavsett om utgångspunkten för bestämmandet av den tidigaste möjliga förfallodagen är dagen då patentet meddelades eller, i avslagsfallen, dagen då avslagsbeslutet fick laga kraft. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. 11.3Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild i vissa mål och ärenden hos domstol, i vissa fall av medling, i ärenden om rättshjälp, m.m. Vissa mål och ärenden hos domstol samt vissa fall av medling 2 a § Sekretess gäller hos domstol i mål om ett sådant skadeståndskrav som avses i 93 b § patentlagen (1967:837) för uppgift om affärs- eller driftförhållanden som förekommer i processen vid den enhetliga patentdomstolen, om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny och innehåller en primär sekretessbestämmelse. vägandena finns i avsnitt 6. Flertalet EU-medlemsstater har genom avtalet om en enhetlig patent- domstol (domstolsavtalet) kommit överens om att inrätta en gemensam Av domstolsavtalet följer att de avtalsslutande staterna är solidariskt ansvariga för skada som orsakats av att den enhetliga patent- domstolens överinstans begått en överträdelse av . I fråga om den närmare regleringen av skadeståndsskyldigheten på europeisk nivå liksom den grundläggande anpassningen av svensk rätt hänvisas till prop. 2013/14:89 s. 48, 49, 63, 71 och 72. Förevarande paragraf tar sikte på fall när en svensk domstol förfogar över uppgifter i ett mål om ett sådant skadeståndskrav som avses i 93 b § patentlagen (dvs. då en talan väckts mot i svensk domstol med påstående om att den enhetliga patentdomstolens överinstans orsakat ska- da genom att överträda ). Ett skadeståndskrav ska riktas mot , om käranden har hemvist eller huvudsakligt säte här. också riktas mot , om käranden inte har hemvist eller huvudsak- ligt säte i någon avtalsslutande EU-medlemsstat men har ett driftställe Ett skadeståndskrav ska framställas hos den utpekade statens be- höriga myndighet (artikel 22 i domstolsavtalet). I är antingen Justitiekanslern eller behör- Den rättssökande har alltså en valmöjlighet. hos Justitiekanslern sker inom ramen för s.k. frivillig skadereglering me- dan en domstolsprövning sker i en rättegång. I båda fallen bevakar Justi- tiekanslern statens rätt. Enligt förslag i prop. 2015/16:57 förs tingsrätts behörighet över till Patent- och den dag som regeringen bestämmer. Avsikten är att det sker som dom- stolsavtalet träder i kraft och EU:s förordning om ett enhetligt patent- skydd (nr 1257/2012) och EU:s förordning om det enhetliga patent- skyddets översättningsarrangemang (nr 1260/2012) blir tillämpliga i för- Ett tänkbart exempel på när ett skadeståndskrav kan uppkomma och kravet riktas mot är om den enhetliga patentdomstolens överin- stans inte begärt ett förhandsavgörande av i fråga om tolkningen av artikel 13 i det civilrättsliga sanktionsdirektivet ([EG] nr