prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — Bestämmelsen i artikel 2.1 kan också medföra att förvärvaren av varan inte ska beskattas i destinationslandet för förvärvet. Dessa omsättningar behandlas således på ett annat sätt än motsvarande leveranser som görs av beskattningsbara personer som inte omfattas av skattebefrielse. Ändringen medför att undantaget i första stycket 1 och 2 inte blir tillämpligt för den som är befriad från skatt enligt 9 d kap. Den beskattningsbara personen kommer därför att omsätta en skattepliktig vara i . En sådan omsättning kommer dock att omfattas av skattebefrielsen eftersom det är fråga om den beskattningsbara personens egen omsättning inom landet, se författnings- kommentaren till 9 d kap. 1 §. Till skillnad från vad som gäller vid leveranser som omfattas av undantaget saknar en beskattningsbar person som är skattebefriad rätt till återbetalning av ingående skatt hänförlig till försäljningen, jfr författningskommentaren till 10 kap. 11 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.3. Ändringarna föranleds av förslaget i 6.23 om avdragsrätt för representationsmåltider – utökad avdragsrätt för mervärdesskatt. I paragrafen regleras när avdrag inte får göras för ingående skatt. Paragrafen ändras dels i syfte att uppnå en reglering avseende representations- avdrag vid måltider eller liknande som är förenlig med , dels för att underlätta tillämpningen. I paragrafen införs ett nytt andra stycke. Av det nya stycket framgår att avdrags- begränsningen för representationsutgifter i första stycket 2 inte gäller för ingående skatt som avser måltider eller liknande förtäring under vissa villkor. Liknande förtäring kan t.ex. avse förtäring av enklare slag i samband med demonstration eller visning av ett företags produkter. Avdragsrätt för ingående skatt som avser måltider och liknande förtäring kan därmed finnas trots att sådana utgifter inte får dras av vid inkomstbeskattningen. Avdrags- begränsningen vid inkomstbeskattningen gäller inte enklare förtäring av mindre värde som inte kan anses som måltid, se författnings- kommentaren till 16 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Det följer därmed redan av första stycket 2 att sådan förtäring inte heller omfattas av avdragsbegränsningen för mervärdesskatt. Av första punkten följer att utgiften ska ha ett sådant samband med verksamheten som avses i 16 kap. 2 § IL. Det kan vara fallet då det uteslutande är fråga om att inleda eller upprätthålla affärsförbindelser eller liknande eller då utgifterna avser jubileum eller personalvård. En grundläggande förutsätt- ning för avdrag är dessutom att den ingående skatten avser en verksamhet som medför skatt- skyldighet, se 8 kap. 3 § mervärdesskattelagen (1994:200). Andra punkten innebär att avdraget inte heller får överstiga vad som kan anses skäligt. Det är motsvarande begränsning av avdragsrätten som finns i 16 kap. 2 § IL. Vid den bedömningen samt vid bedömningen av om avdraget har samband med verksamheten bör ledning kunna hämtas i hittillsvarande praxis avseende avdrag vid representationsutgifter. Av tredje punkten framgår som en förutsättning att avdraget högst får uppgå till den ingående skatten på per person och tillfälle. Avdraget får således inte bli större än den mervärdesskatt som avser en utgift på exklusive mervärdesskatt per person och måltidstillfälle eller liknande. Det gäller även om utgiften skulle överstiga exklusive mervärdesskatt. För en utgift som avser lunch, middag eller supé bör ett belopp på per person och måltid normalt anses som skäligt om förutsättningarna för avdrag är uppfyllda i övrigt. Motsvarande bör också gälla för förtäring vid demonstration eller visning för en sådan grupp av företag eller yrkesutövare som är av betydelse för företaget. Ändringarna i paragrafen syftar till att justera beloppsgränsen för avdrag för ingående skatt avseende måltider och liknande förtäring vid representation. Några andra ändringar av förutsättningarna för avdrag är inte avsedda. Det nuvarande andra stycket i paragrafen flyttas till ett nytt tredje stycke. Se vidare avsnitt 6.23.7. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen anger hur jämkning av avdrag för ingående mervärdesskatt ska ske. I första stycket görs ett tillägg. Av tillägget framgår att jämkning ska ske och avse återstoden av korrigeringstiden när en beskattningsbar person övergår från att vara beskattad till att vara skattebefriad enligt 9 d kap. En förutsättning för att jämkning ska ske vid ett enda tillfälle är dock att den beskattningsbara personen inte motsätter sig det. I så fall ska jämkning ske enligt de vanliga reglerna, dvs. Engångsjämkning ska dock kunna ske mot den beskattningsbara personens vilja, om det finns särskilda skäl som talar för engångsjämkning. Vad som kan utgöra särskilda skäl framgår av avsnitt 6.24.8. I paragrafen görs också språkliga justeringar. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.8. Ändringarna föranleds av förslaget i 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Ändringen i första stycket femte punkten innebär att bestämmelserna i 9 a kap., som behandlar begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter, blir tillämpliga även vid leveranser av sådana varor från skattebefriade beskattningsbara personer som är etablerade inom landet. Ändringen beror på att det införs ett nytt 9 d kap. som medför att beskattningsbara personer som är etablerade inom landet kan bli skattebefriade om de har liten omsättning. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.4. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen är ny. I första stycket anges förutsättningarna för skattebefrielse. Skatte- befrielsen gäller beskattningsbara personer som omsätter varor och tjänster inom landet. Av första stycket följer vidare att det är den beskattningsbara personens egen omsättning som omfattas av befrielsen. Befrielsen gäller därmed inte vid skattskyldighet på grund av förvärv av varor och tjänster. För att en beskattningsbar person ska ha rätt till befrielse får dennes omsättning inte överstiga under innevarande beskattningsår. Dessutom får omsättningen inte heller ha överstigit för något av . Vilka omsättningar som ska ingå när beloppet räknas fram framgår av 3 §. Av andra stycket framgår att omsättnings- gränsen justeras i motsvarande mån om beskattningsåret är längre eller kortare än . Eftersom en beskattningsbar person som inte är registrerad för mervärdesskatt omfattas av skattebefrielsen utan någon ansökan, se vidare kommentaren till 4 §, krävs att denne gör en bedömning av att omsättningsgränsen kommer att understigas under innevarande beskattnings- år. Om den beskattningsbara personen redan vid starten av verksamheten bedömer att omsätt- ningsgränsen kommer att överskridas under innevarande år är inte bestämmelserna om skattebefrielse tillämpliga. Den beskattningsbara personen ska då anmäla sig för registrering och ta ut skatt redan när verksamheten startar. Om någon som är beskattad enligt de allmänna reglerna i mervärdesskattelagen vill bli befriad krävs en ansökan till , se vidare kommentaren till 4 §. Paragrafen är utformad i enlighet med Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.3. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att vissa beskattningsbara personer inte får P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 omfattas av skattebefrielsen även om villkoren i övrigt är uppfyllda. I första stycket anges att skattebefrielsen inte gäller beskattningsbara personer som inte är etablerade inom landet. Det är här fråga om beskattningsbara personer som utan att vara etablerade i ändå omsätter varor och tjänster i som ska beskattas. Vidare är inte bestämmelserna tillämpliga på beskattningsbara personer som omfattas av vissa särordningar för beskattning. Det gäller t.ex. de upphovsmän som är frivilligt skattskyldiga för omsättning av konstverk enligt 1 kap. 2 b §, de som har utnyttjat möjligheten att bli frivilligt kan inte tillämpa skattebefrielsen på sina omsättningar. En och samma person kan således inte både vara frivilligt beskattad för vissa guldtransaktioner och befriad från beskattning för t.ex. försäljning av varor. I andra stycket anges att omsättning av nya transportmedel till andra EU-länder som är undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a § inte omfattas av skattebefrielsen. Sådana omsättningar mellan EU-länder ska alltid beskattas i destinationslandet. Skattebefrielsen gäller inte heller sådana uttag av varor som avses i 2 kap. 2 § första stycket 1, d.v.s. uttag av varor för eget eller personalens bruk eller annars för annan användning än den egna rörelsen. Som en förutsättning för uttag gäller i dessa fall att den beskattningsbara personen ska ha haft rätt till avdrag vid förvärvet av varan (se 2 kap. 3 §). Inköp som görs sedan den beskattningsbara personen blivit skattebefriad bör därmed inte ge upphov till att mervärdesskatt ska tas ut. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.7. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen är ny. Paragrafens första stycke innehåller en uppräkning av vilka transaktioner som ska beaktas vid beräkningen av om den i 1 § angivna omsättningsgränsen om har uppnåtts. I första stycket första punkten anges att beskattningsunderlaget för skattepliktiga omsättningar inom landet av varor och tjänster ska inräknas. Med det avses beskattnings- underlaget för såväl omsättningar mot ersättning som omsättningar i form av skattepliktiga uttag av varor och tjänster. Skatt enligt mervärdes- skattelagen ingår inte i beskattningsunderlaget vid omsättning mot ersättning (se 7 kap. 2 §). Mervärdesskattebeloppet ska således inte ingå vid beräkning av omsättningen. I första stycket andra punkten anges att även vissa andra undantagna omsättningar som berättigar till avdragsrätt för ingående skatt (kvalificerade undantag) ska räknas med vid beräkningen av omsättningsgränsen. Det gäller framställning av tidskrifter för ideella föreningar och tjänster som har samband med sådan framställning enligt 3 kap. 19 § 2, läkemedel till sjukhus och receptbelagda läkemedel enligt 3 kap. 23 § 2, flygbensin och flygfotogen enligt 3 kap. 23 § 4, guld till riksbank enligt 3 kap. 23 § 7 samt överlåtelse av motorfordon till utländska beskickningar m.fl. enligt 3 kap. 26 a §. Vidare ska undantag som avser vissa skepp, fartyg och luftfartyg enligt 3 kap. 21–22 §§ räknas in. Undantagen avser såväl omsättning av sådana skepp, fartyg och luftfartyg som omfattas av reglerna samt omsättning av vissa varor och tjänster med anknytning till dessa fartyg. Även sådana omsättningar till beskickningar, konsulat, EU-institutioner m.m. som avses i 3 kap. 30 c § ska räknas med. Vidare ska undantagna omsättningar till NATO-styrkor och vissa styrkor på tas med i beräkningen (3 kap. 31 och 31 a §§). I första stycket tredje punkten anges att vissa undantagna omsättningar som inte berättigar till avdragsrätt ska räknas med vid fastställandet av omsättningsbeloppet. Det gäller omsättning som avser fastigheter och är undantagna enligt 3 kap. 2 §, bank- och finansieringstjänster som undantas enligt 3 kap. 9 § och försäkringstjänster som undantas enligt 3 kap. 10 §. Sådana omsättningar ska dock inte räknas med i beloppet om de endast har karaktären av en bitransaktion. I artikel 288 i mervärdesskatte- direktivet används uttrycket ”transaktioner som har karaktär av bitransaktioner” som är ett unionsrättsligt begrepp. Motsvarande uttryck används i artikel 174 som avser avdragsrätt. I det sammanhanget har i ett antal domar bedömt vad som är en bitransaktion. Dessa domar kan vara till ledning för vad som kan anses som en bitransaktion vid beräkning av omsättnings- gränsen. har bl.a. ansett att det inte är en bitransaktion när ett byggföretag säljer en fastighet som det uppfört i egen regi (dom NCC Construction , C-174/08, EU:C:2009:669). Av domen framgår att bitransaktioner är transaktioner som endast har en underordnad eller tillfällig betydelse i förhållande till företagets totala omsättning. EU- domstolen har också ansett att med bitransaktion avses inte sådana transaktioner som är en direkt, bestående och nödvändig förlängning av ett företags beskattade verksamhet (dom Régie dauphinoise, C-306/94, EU:C:1996:290). I första stycket fjärde punkten räknas slutligen upp vissa transaktioner som enligt mervärdes- skattelagen anses omsatta utomlands men enligt direktivet anses omsatta inom landet och undantagna från skatteplikt och som ska räknas med i omsättningen. Det gäller följande transaktioner. –Leverans av varor enligt 5 kap. 3 a § första stycket 1 till en plats utanför EU av säljaren eller direkt utförsel av varor till en plats utanför EU ombesörjd av en speditör eller fraktförare enligt punkten 2 i samma bestämmelse (jfr artikel 146.1 a i mervärdesskattedirektivet). –En utländsk beskattningsbar person förvärvar varan för sin verksamhet i utlandet och hämtar den för direkt utförsel till en plats utanför EU enligt 5 kap. 3 a § första stycket 3 (jfr artikel 146.1 b i mervärdesskattedirektivet). –Leverans av personbilar eller motorcyklar som är tillfälligt registrerade på det sätt som framgår av 5 kap. 3 a § första stycket 7 (jfr artikel 146 i mervärdesskattedirektivet). –Leverans av varor här i landet till en fysisk person som är bosatt eller stadigvarande vistas i ett annat land än ett EU-land under vissa närmare angivna förutsättningar enligt 5 kap. 3 a § första stycket 8 (jfr artikel 147 i mervärdesskattedirektivet). Reglerna inne- bär att skatt betalas vid förvärvet men att denna skatt återfås vid utförseln under vissa förutsättningar. –Tjänster som består av arbete på lös egen- dom enligt 5 kap. 19 § 3 om egendomen förvärvats eller importerats för att undergå sådant arbete inom EU och som därefter transporterats ut ur EU av den som tillhandahåller tjänsterna eller av kunden, om denne inte är etablerad inom landet P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 eller för någonderas räkning (jfr artikel 146.1 d i mervärdesskattedirektivet). –Lastning, lossning, transport eller andra tjänster i direkt samband med export av varor från eller ett annat EU-land eller import av varor som omfattas av 9 c kap. 1 § eller ett förfarande för temporär import med fullständig befrielse från tull eller extern transitering, enligt 5 kap. 19 § 2 a och 2 b (jfr artikel 146.1 e i mervärdes- Förmedling av varor eller tjänster enligt 5 kap. 19 § 4 som görs för någon annans räkning i dennes namn, när omsättningen av dessa anses som en omsättning utanför EU antingen enligt 5 kap. 1 § första stycket eller 5 kap. 3 a eller 19 § (jfr artikel 153 i Av paragrafens andra stycke följer att ersättning för omsättning av anläggningstillgångar inte ska inräknas vid beräkning av omsättningsbeloppet. Med anläggningstillgångar avses både materiella och immateriella anläggningstillgångar. Paragrafen är utformad i enlighet med Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.6. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen är ny. Av första stycket framgår att skattebefrielsen för beskattningsbara personer som inte är registrerade till mervärdesskatt gäller utan ansökan. Det innebär att skattebefrielsen enligt detta kapitel gäller automatiskt för den som inte är registrerad till mervärdesskatt. Av andra stycket framgår att den som redan är registrerad till mervärdesskatt måste ansöka om att bli skattebefriad. Befrielsen gäller tidigast fr.o.m. dagen för beslutet. I tredje stycket regleras fallet då en beskatt- ningsbar person har fått ett beslut om beskattning enligt 6 § men åter vill bli skatte- befriad. Ett sådant beslut gäller först vid ingången av det tredje beskattningsåret efter det beskattningsår då beskattningsbeslutet fattades. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.4. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Paragrafen är ny. Av bestämmelsen följer att om omsättningen hos en skattebefriad beskatt- ningsbar person överstiger under ett beskattningsår ska denne börja ta ut mervärdesskatt från och med den omsättning som medför att gränsen överskrids. I en sådan situation finns förutsättningar för skattebefrielse. Den beskattningsbara personen ska då också anmäla sig för registrering hos på det sätt som framgår av 7 kap. 2 § i skatteförfarandelagen (2011:1244). Paragrafen är utformad i enlighet med Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.5. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att den som är skattebefriad har rätt att få bli beskattad även om omsättningen understiger . Med skattebefriad avses både den som är skattebefriad utan särskild ansökan och den som är skattebefriad efter beslut av . Ett beslut om att bli beskattad gäller tidigast från ingången av beskattningsåret närmast före det beskattningsår då ansökan inkom till . Paragrafen är utformad i enlighet med Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.5. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. I paragrafen införs ett nytt fjärde stycke som begränsar rätten till återbetalning när den beskattningsbara personen omfattas av skatte- befrielse enligt 9 d kap. Begränsningarna avser rätten till återbetalning enligt första och andra stycket. Begränsningen i fjärde stycket gäller dock inte vid sådan omsättning av nya transport- medel som inte omfattas av skattebefrielsen utan är undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a §. Begränsningen i fjärde stycket avser inte heller rätten till återbetalning för ingående skatt som avser omsättning i ett annat EU-land enligt paragrafens tredje stycke. Den beskattningsbara personens försäljning av tjänster till en beskattningsbar person som är etablerad i ett annat EU-land blir i många fall en sådan omsättning utom landet, eftersom huvudregeln är att tjänster som tillhandahålls mellan beskattningsbara personer ska beskattas där köparen är etablerad (jfr 5 kap. 5 §). Den beskattningsbara personen kan därför ha rätt till återbetalning för ingående skatt på kostnader som avser sådan omsättning i ett annat EU-land i enlighet med paragrafens tredje stycke. Motsvarande gäller dock inte vid försäljning av vissa varor till ett annat EU-land. En beskattningsbar person som är skattebefriad, och som säljer andra varor än nya transportmedel som ska transporteras till köparen från och varan finns här i landet när transporten påbörjas, omsätter en skattepliktig vara i (jfr författningskommentaren till 3 kap. 30 a §). En sådan omsättning kommer därför att omfattas av befrielsen och därmed inte medföra någon rätt till avdrag eller återbetalning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.8. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. I paragrafen anges när den som omsätter varor eller tjänster genom export har rätt till återbetalning av ingående skatt. Ett nytt andra stycke införs i paragrafen där det anges att rätt till återbetalning av ingående skatt enligt första stycket inte gäller den som omfattas av skattebefrielse enligt 9 d kap. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.8. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt. Paragrafen är ny. I paragrafen anges att om en omsättning omfattas av skattebefrielse enligt 9 d kap. ska mervärdesskatt inte anges i fakturan. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.9. De föreslagna bestämmelserna föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om omsättningsgräns för mervärdesskatt och förslaget i avsnitt 6.23 om avdragsrätt för representationsmåltider. Av den första punkten framgår att ändringarna träder i kraft och tillämpas fr.o.m. ikraftträdandedatumet. Den andra punkten innebär att äldre bestämmelser fortfarande ska gälla i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Om skattskyldigheten för en omsättning inträtt före ikraftträdandet kan omsättningen således inte omfattas av skatte- befrielsen. Genom övergångsbestämmelsen i tredje punkten säkerställs att 8 a kap. 7 § i den nya lydelsen kan tillämpas fr.o.m. . Detta innebär att jämkning av investeringsvaror ska ske vid ett enda tillfälle (s.k. engångsjämkning) för den som övergår från att vara beskattad till att vara skattebefriad, även i de fall investeringsvaran förvärvats och korrigeringstiden inletts innan ikraftträdandet, om den beskattningsbara personen inte motsätter sig det eller det finns särskilda skäl för det. Förslaget behandlas i avsnitt 6.24.12. Av fjärde punkten framgår att den äldre lydelsen av 8 kap. 9 § ska tillämpas om rätten till avdrag inträtt före ikraftträdandet. Om en representationsmåltid ska hänföras till en redovisningsperiod före ikraftträdandet tillämpas därmed den äldre bestämmelsen. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.20 om alkoholskatt. Ändringen i paragrafen innebär att skatten på spritdryck, starkvin, vin och starköl höjs. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.22 om definition av beskattningsår för vissa punktskatter. I tredje stycket görs en hänvisning till 3 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Hän- visningen innebär att bestämmelsen om vad som avses vara beskattningsår är tillämplig på punktskatt enligt beslut om beskattning vid oegentlighet. Bestämmelsen innebär att det är P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 möjligt att bestämma vad som avses med beskattningsår vid omprövning och överklagande av beslut om beskattning vid oegentlighet. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 2–6 §§ Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.20 om alkoholskatt. Ändringarna i paragraferna innebär att skatten på öl, vin, andra jästa drycker än öl och vin, mellanklassprodukter samt etylalkohol höjs. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.22 om definition av beskattningsår för vissa punktskatter. Se kommentaren till 34 a § lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi I detta avsnitt behandlas ändringar som föreslås träda i kraft . Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt 6.12 om lika beskattning av dieselbränsle i båtar, skepp och arbetsmaskiner samt i avsnitt 6.13.5 Stödordningar på elskatteområdet. I paragrafen anges de bestämmelser som innehåller sådana skattebefrielser som utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. De olika kategorierna av skatte- stöd definieras som stödordningar. Varje punkt i paragrafen avser en separat stödordning som antingen godkänts av kommissionen genom ett beslut eller som kommissionen underrättats om med användning av kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (EUT L 187, 26.6.2014, s. 1), förkortad GBER, respektive kommissionens P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 förordning (EU) nr 1388/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd till företag som är verksamma inom produktion, beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (EUT L 369, 24.12.2014, s. 37), förkortad FIBER. Ändringen i sjunde punkten innebär att en hänvisning sker till den skattebefrielse som gäller för dieselbränsle som förbrukas i arbetsmaskiner, skepp och båtar i yrkesmässig jordbruks- och skogsbruksverksamhet. Ändringen i åttonde punkten innebär att motsvarande hänvisning sker till skattebefrielse för dieselbränsle som används i arbetsmaskiner, skepp och båtar i yrkesmässig vattenbruksverksamhet. Ändringen innebär slutligen att de stödordningar som finns på elskatteområdet tas upp i de nya tolfte–sjuttonde punkterna.