prop · H303100 · 2016-04-13 00:00:00 — Personer en heterogen grupp. Den ekonomiska standarden skiljer sig kraftigt åt mellan olika personer. I åldrarna 65–är den genomsnittliga ekonomiska standarden över genomsnittet för befolkningen, men standarden minskar sedan kraftigt med stigande ålder (se diagram 2.3). Allra lägst genomsnittlig ekono- misk standard i befolkningen har personer i åld- rarna och uppåt. Totalt sett är personer den åldersgrupp som har haft den sva- gaste inkomstutvecklingen –2014 (se diagram 2.1). Förklaringarna till dessa mönster handlar huvudsakligen om den demografiska ut- vecklingen och om pensionernas utformning. Befolkningen är en stor och växande grupp.17 fanns det ca 1,9 miljoner per- soner som var . Av dessa var ca 1,0 miljoner kvinnor och ca 900 000 män. En bi- dragande orsak till att andelen äldre ökar är att 17 Av praktiska skäl benämns i detta avsnitt samtliga personer som är som pensionärer, även om somliga fortfarande förvärvsar- betar och inte har någon ålderspension. Det finns även ålderspensionärer som är , år men denna grupp är exkluderad från analysen. den genomsnittliga medellivslängden ökar (se tabell 4.1). Att det finns betydligt fler kvinnor än män bland de äldre beror främst på att kvinnor lever än män. –ökade den förväntade livslängden från 76,2 till för män och från 81,5 till för kvinnor. Medel- livslängden beräknas fortsätta att öka . Tabell 4.1 Förväntad återstående livslängd vid födseln och Förväntad livslängd, år Återstående livslängd vid födseln Återstående livslängd vid 65 år är av särskilt intresse. Orsaken är att de flesta typer av inkomstbaserad pension påver- kas av den genomsnittliga återstående livsläng- den vid pensioneringen. Exempelvis är inkomst- pensionen direkt kopplad till den förväntade ti- den som pensionär. Fler år som pensionär inne- bär att pensionskapitalet behöver fördelas på fler år. –ökade den förväntade återstå- ende livslängden från 19,7 till för kvinnor och från 16,0 till för män. Det är en ökning med för kvinnor och för män. Dynamiken i inkomstutvecklingen och inkomst- fördelningen för de äldre bestäms till stor del av hur olika typer av pensioner indexeras (räknas upp ).18 Inkomstpension och tilläggspen- sion räknas upp genom s.k. följsamhetsindexe- ring. Detta innebär att de normalt räknas upp i takt med den genomsnittliga pensionsgrundande inkomsten minus den s.k. på 1,6 pro- centenheter. Avdraget för finansierar en högre nivå på inkomstpensionen vid pensione- 18 För en mer detaljerad redogörelse av innehållet i det här avsnittet, se , Indexering av pensionerna, PM7616. ringen i utbyte mot en lägre uppräkning under pensionstiden.19 För att inkomstpensionssystemet garanterat ska kunna finansiera de framtida pensionsutbe- talningarna med oförändrade regler oavsett de- mografisk eller ekonomisk utveckling, finns det en s.k. automatisk balansering. Denna innebär att den årliga indexeringen minskas tills den fi- nansiella stabiliteten i pensionssystemet är åter- ställd. har balanse- ringen bidragit till en långsammare ökning av in- komstpensionen, men när balansen nu har åter- ställts så har den i stället bidragit till en snabbare ökning. Den kraftiga ökningen 2016, en uppräk- ning av inkomstpensionen , för- delvis av detta. Avräkningen av innebär att inkomst- pensionen i genomsnitt utvecklas 1,6 procenten- heter långsammare än de förvärvsaktivas inkom- ster.20 Detta medför att gapet mellan de förvärvsaktivas och pensionärernas inkomster successivt vidgas ju som går efter pensioneringen. Efter t.ex. som pensionär har gapet vuxit till . Detta medför också att medianinkomsten i befolkningen, och därmed även gränsen för låg relativ ekonomisk standard, kommer att växa snabbare än pensionen. En följd av detta är att risken för ekonomisk utsatthet rent mekaniskt ökar med ökande ålder. (se diagram 3.6). Denna eftersläpning jämfört de förvärvsak- tivas inkomster gäller även för de typer av pen- sioner och förmåner som endast är prisindex- erade, t.ex. garantipensionen. med- för det minskade prisbasbeloppet att garantipen- sionen minskar . Premiepensionens indexering påverkas inte av balanseringen, utan beror av utvecklingen på vär- depappersmarknaden. För övriga typer av all- män, avtalad och privat pension sker den årliga uppräkningen på olika sätt för olika typer av pension. De olika typerna av indexering gör att olika pensionärer får olika stor uppräkning bero- ende på hur inkomsten är sammansatt av olika typer av pension. Följsamhetsindexeringen har sedan införandet 2001 inneburit en ungefär lika stor ökning av in- 2015/16:100 Bilaga 2 komstpensionen som en uppräkning med pris- basbeloppet (se diagram 4.1). Utfallet för olika individer varierar dock beroende på vilket år pen- sioneringen skedde. I och med den balanserings- period som inleddes kom följsamhetsin- dexeringen att släpa efter prisindexeringen, men den höga uppräkningen 2016 innebär att gapet nu har slutits. Diagram 4.1 Följsamhetsindexering och prisbasbeloppets utveckling Källor: och . Inkomstutvecklingen för gruppen pensionärer som helhet är inte detsamma som den inkomst- tillväxt som möter den enskilde pensionären. Den reala inkomstförbättring som redovisas i t.ex. diagram 2.1 ovan beror till stor del på att de nytillkomna pensionärerna har högre pension än de redan pensionerade. För de som redan har gått i pension har inkomstutvecklingen varit be- tydligt svagare. Detta framgår av diagram 4.2, som visar utvecklingen –2014 för pensionä- rer tillhörande olika årsklasser (eller födelseko- horter). För gruppen pensionärer som helhet ökade medianinkomsten med 1995–2014. Medianinkomsten för olika årsklasser utveckla- des betydligt svagare. För personer med ålders- pension födda –1929 respektive 1930–ökade medianinkomsten . 19För pensionärer under räknas tilläggspensionen upp med prisbas- beloppet. 20Givet att balanseringen inte är aktiverad. Källor: och egna beräkningar.Pensionärernas ekonomiska standardAnm. : Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 4.2 Inkomstutveckling –2014 för olika Inkomstnivå kronor (priser) Diagram 4.3 Antal personer i olika inkomstgrupper 2014, efter ålder 65–74 år 75–84 år Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 4.4 Antal personer i olika Personer som är förekommer i inkomstgrupper 2014, efter kön och hushållstyp hela inkomstfördelningen, men de är vanligast förekommande i inkomstgrupp 2–4 (se diagram 4.3 och diagram 4.4). Det finns dock skillnader mellan äldre och yngre pensionärer, mellan en- samstående och sammanboende samt mellan kvinnor och män i åldersgruppen. I de lägre in- komstgrupperna är det främst äldre ensamstå- ende pensionärer, i synnerhet kvinnor. boende är vanligare i de högre inkomstgrup- De äldres ekonomiska standard är således i 1 2 3 4 hög grad beroende av om de är ensamstående Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: 2014. pensionärerna 2014 var kvinnor och Källor: och egna beräkningar. män (se tabell 4.2). Tabell 4.2 Antal personer 2014, efter ålder, andel är högre än kvinnornas beror på att män ofta lever tillsammans med kvinnor som är yngre Antal personer och könsfördelning i procent Kvinnor utgör en större andel av de en- samstående och denna andel ökar med stigande Orsaken är att sammanboende kvinnor ofta överlever sina män. I gruppen och äld- re utgör kvinnor av de ensamstående. 65–74 år 75–84 år 65–74 år 75–84 år De yngre pensionärerna 65–fördelar sig förhållandevis jämnt över inkomstfördelningen och har en ekonomisk standard som ligger i nivå med genomsnittet i befolkningen. Gruppen består av nyblivna pensionärer och en del förvärvsarbetar fortfarande, helt eller delvis. Många som går i pension får också tidsbegrän- sade utbetalningar av avtalspension, t.ex. efter pensioneringen. De äldre pensionärerna är betydligt mer koncentrerade till den nedre delen av inkomstfördelningen. En ge- nomsnittlig äldre pensionär () har av en yngre pensionärs (65– ) ekonomiska standard. Av diagram 4.3 framgår att inkomstspridnin- gen bland pensionärer minskar med stigande ål- der. Detta framgår ännu tydligare av diagram 4.5 (män) och diagram 4.6 (kvinnor) som visar hur inkomsterna för olika åldersgrupper är för- delade över intervall om . Inom alla åldersgrupper finns en koncentration vid ca . Detta har att göra med grund- skyddet i pensionssystemet som är i denna stor- leksordning.21 Med stigande ålder minskar antalet pensionä- rer, och kurvorna i diagrammen förskjuts nedåt. Skillnaden mellan antalet män och kvinnor blir allt större med stigande ålder på grund av att kvinnor i genomsnitt lever . Med stigande ålder blir fördelningen också mer sammanpres- sad. Detta gäller i synnerhet för kvinnor, vilket beror på att allt fler med stigande ålder kommer att ligga nära gränsen för inkomstprövade grund- skyddsförmåner, t.ex. garantipension och bo- stadstillägg för pensionärer (). I gruppen pensionärer har kvinnor i genom- snitt lägre ekonomisk standard än män. Förutom att kvinnorna i genomsnitt är äldre, och oftare ensamstående än männen, så återspeglar deras pension också skillnader mellan könen i fråga om lön, arbetstid och yrkeslivets längd. Detta är tydligast bland de äldsta kvinnorna, som är den grupp som har minst ekonomiska resurser. I se- nare generationer har skillnaderna i kvinnors och mäns arbetsmarknadsbeteende minskat. Detta kommer att leda till minskade skillnader i pension mellan kvinnor och män. 21 Det finns ingen entydig gräns utan nivån beror på individens skatt, hushållstyp, boendekostnad, vistelsetid i landet etc. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 4.5 Fördelning av ekonomisk standard 2014 för män i olika åldersgrupper () 65–74 år 75–84 år Ekvivalerad disponibel inkomst (kronor, priser) Anm.: Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 4.6 Fördelning av ekonomisk standard 2014 för kvinnor i olika åldersgrupper () 65–74 år 75–84 år Ekvivalerad disponibel inkomst (kronor, priser) Anm.: Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Ekonomisk utsatthet bland pensionärer –ökade andelen personer med låg relativ ekonomisk standard (dvs. andelen med en ekonomisk standard understigande av medianen) i befolkningen som helhet (se diagram 3.4 ovan). Detta gäller även för de äldre. Ökningen har varit större för pensionärerna än för åldersgruppen 20–(se diagram 4.7). I åldersgruppen nästan tredubb- lades andelen 1995–2014. Den ökande andelen med låg relativ ekonomisk standard bland pen- sionärer förklaras främst av att pensionsinkom- sterna har utvecklats långsammare än förvärvsin- komsterna. Den successiva utbyggnaden av jobbskatteavdraget 2007–2010 och 2014 för- stärkte ökningen av andelen pensionärer med låg relativ ekonomisk standard. Det särskilda grund- avdraget för personer som inför- des 2009, och som sedan har utökats i flera steg, 2015/16:100 Bilaga 2 har dock delvis motverkat effekten av jobb- skatteavdraget. Diagram 4.7 Andel med låg relativ ekonomisk standard i olika åldersgrupper, 1995 respektive 2014 20–64 år 65–74 år 75–84 år Anm.: Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. I avsnitt 3 ovan visades att andelen ekonomiskt utsatta bland pensionärer är högre för kvinnor än för män (se diagram 3.7). Andelen ökar också med stigande ålder. Om ekonomisk utsatthet i stället mäts med ett direkt mått på den faktiska levnadsstandarden blir bilden en annan. Andelen individer med mycket låg materiell standard, eller svår materiell deprivation, är lika stor för kvinnor och män (se diagram 4.8).22 Åldersgrup- pen 18–har den högsta andelen med myc- ket låg materiell standard. Andelen är lägst i de äldre åldergrupperna, i synnerhet bland personer som är . Vid en första anblick kan det tyckas egen- domligt att andelen med mycket låg materiell standard är lägre i gruppen ålderspensionärer än i gruppen där flertalet förvärvsarbetar. Det är dock inte bara inkomstens storlek som är sty- rande i detta sammanhang utan även hushållets förmögenhet och de utgifter som krävs för att finansiera de nödvändiga varorna och tjänsterna. Pensionärer har relativt stora finansiella förmö- genheter jämfört med resten av befolkningen.23 Pensionärer har sannolikt också betydligt lägre boenderelaterade utgifter än andra grupper i befolkningen till följd av att de redan har betalat av stora delar av sina bostadslån. Diagram 4.8 Andel med mycket låg materiell standard 2014, efter ålder och kön 18–64 år 65–74 år Källor: (EU-SILC) och egna beräkningar. 5Inkomster i den övre delen av inkomstfördelningen Inkomsterna i den övre delen av inkomstfördel- ningen har ökat mer än medianinkomsten (se diagram 3.1 ovan). Det- ta gäller både i absoluta och i relativa termer. Ökningstakten har dessutom varit högre för de allra högsta inkomstgrupperna, vilket har lett till en ökad spridning av inkomsterna även inom den övre delen av fördelningen. var den genomsnittliga ekonomiska standarden för in- komstgrupp 10 ca 2,1 gånger större än medianen för ekonomisk standard i befolkningen. hade denna kvot vuxit till ca 2,9. Utvecklingen varierar mellan olika undergrup- per i inkomstgrupp 10 (se diagram 5.1).24 För de lägsta nio tiondelarna (p90–p99) ökade inkom- sterna i genomsnitt 1995–2014, medan den allra översta procentens inkomster (p99–p100) ökade . Att inkom- sterna högst upp i inkomstfördelningen varierar mer mellan olika år än inkomster längre ned i fördelningen beror i hög utsträckning på realise- rade kapitalvinster. Exempelvis var speciella med extra höga inkomster 22Begreppet svår materiell deprivation definieras i fotnot 16. 23Statistiska centralbyrån, Hushållens ekonomi 2007. finns ingen aktuell statistik över hushållens tillgångar och skulder. 24 Den är den inkomst som avgränsar de av befolkningen som har högst inkomster. Den är den inkomst som avgränsar de av befolkningen som har högst inkomster osv. p50 avser medianinkomsten i befolkningen. från realiserade kapitalvinster, vilket syns som toppar i kurvorna i diagram 5.1.25 Diagram 5.1 Inkomsttillväxt i den översta delen av inkomstfördelningen –2014 p90–p100 (inkomstgrupp 10) Anm.: p90–p100 avser den översta tiondelen av fördelningen av ekvivalerade dis- ponibla inkomster, dvs. inkomstgrupp 10. p90–p99 avser den översta tiondelen exklusive den översta procenten. p99–p100 avser den översta procenten i fördel- ningen. Data: HEK 1995–2013, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 5.2 Toppinkomsternas inkomstandelar 1995–2014 p90–p100 (inkomstgrupp 10) Anm.: p90–p100 avser den översta tiondelen av fördelningen av ekvivalerade dis- ponibla inkomster, dvs. inkomstgrupp 10. p90–p99 avser den översta tiondelen exklusive den översta procenten. p99–p100 avser den översta procenten i fördel- ningen. Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. För att beskriva utvecklingen i olika delar av in- komstfördelningen används också ofta s.k. in- komstandelar. Dessa beräknas som den andel av de totala disponibla inkomsterna som en viss grupp förfogar över. Den översta hundradelens andel av disponibel inkomst har ökat från , dvs. 25 Kapitalvinster är mycket ojämnt fördelade mellan hushåll och starkt kon- centrerade till hushåll med högst inkomst. För många handlar det dock bara om höga kapitalvinster under ett enstaka år, vid exempelvis en husförsäljning. Inkomströrligheten i den högsta inkomstgruppen är således förhållandevis stor. 2015/16:100 Bilaga 2 ökning (se diagram 5.2). För de lägsta nio tiondelarna av inkomstgrupp 10 (p90– p99) har den relativa ökningen av inkomstan- delen varit avsevärt lägre. Sammantaget har in- komstandelen för inkomstgrupp 10 ökat från 2014.26 Individuella bruttoinkomster kan grovt delas upp i två kategorier, förvärvsinkomster och kapi- talinkomster.27 I de nedre nio tiondelarna (p0– p90) av fördelningen av ekonomisk standard är inkomsterna från kapital obetydliga (se diagram 5.3). Inom fördelningens översta tiondel är skill- naderna stora mellan olika undergrupper. För de lägsta nio tiondelarna (p90–p99) utgör kapitalin- komster i genomsnitt av den totala individuella bruttoinkomsten. För den all- ra översta procenten (p99–p100) av inkomstför- delningen är kapitalinkomstens andel väsentligt större, . Diagram 5.3 Inkomsternas sammansättning 2014 Genomsnittlig inkomst i kronor (priser) Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Inkomster avser genomsnittlig individuell bruttoinkomst av respektive in- komstslag för individer som är eller äldre. Realiserade kapitalvinster ingår i kapitalinkomsten. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Kapitalinkomsterna har ökat i omfattning 1995– 2014, och de har successivt blivit allt viktigare för 26Som jämförelse kan nämnas att inkomstandelen för inkomstgrupp 1 (dvs. de av befolkningen med lägst ekonomisk standard) un- der minskade från . 27Med förvärvsinkomster avses inkomster från tjänst och näringsverk- samhet samt skattepliktiga transfereringar, medan kapitalinkomster ut- görs av inkomstnettot av räntor, utdelningar och realiserade kapitalvin- ster. Alla individer i dataunderlaget rangordnas efter ekvivalerad dispo- nibel inkomst. p0–p90 avser de nedre nio tiondelarna av fördelningen, p90–p99 avser den översta tiondelen exklusive den översta procenten osv. 2015/16:100 Bilaga 2 den yttersta inkomsttoppen (se diagram 5.4). Denna utveckling har bidragit till de senaste de- cenniernas ökade inkomstspridning i (se även avsnitten 6 och 7). Realiserade kapitalvins- ter utgör huvuddelen av topprocentens kapital- inkomster. Räntor, och framför allt aktieutdel- ningar, har dock ökat i betydelse . var räntor och utdelningar i stort sett lika viktiga som förvärvsinkomster för den översta procenten i inkomstfördelningen.28 Diagram 5.4 Den översta hundradelens inkomstsamman- sättning 1995–2014 Anm.: Inkomster avser bruttoinkomster av de olika inkomstslagen. Data: HEK 1995– 2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Toppinkomster i ett internationellt perspektiv har forskare i ökad utsträckning publicerat historiska serier över toppinkomst- andelar i olika länder. Studierna grundar sig på i princip samma sorts data (taxeringsdata), vilket gör att de är jämförbara både och mellan länder. Före behövde endast personer med högre inkomster deklarera sina inkomster, och av den anledningen är det främst toppens bruttoinkomster som kan studeras över . Den databas som dessa studier har medverkat till att skapa täcker in nästan 30 länder över stora delar av . Diagram 5.5 visar topprocentens inkomst- andel för ett urval av länder sedan början av 28 Man kan spekulera i om denna förskjutning är en effekt av de gynn- sammare skatteregler för egenföretagare som infördes och som vissa anser har medfört att utdelningsuttaget har ökat bland höginkomsttagare (se t.ex. Alstadsæter och , Income Shifting in . An Empirical Evaluation of the 3:12 Rules, Report to the on Public Economics 2012:4). 1900-talet.29 Flera intressanta utvecklings- mönster framträder. Topprocentens inkomst- andel tycks ha varit historiskt hög i nästan samtliga länder för vilka data finns tillgängliga. Omkring en femtedel av nationalinkomsten tillföll då hundradelen med högst inkomster i be-folkningen. Från 1900- talets början till runt 1980 minskade inkomst- koncentrationen och topprocentens inkomst- andel mer än halverades i de flesta länder. Diagram 5.5 Den översta hundradelens inkomstandel, 1900–2014 Anm.: Redovisningen avser individuella bruttoinkomster exkl. kapitalvinster. Källa: Alvaredo, , Piketty och Saez, The Top Incomes Database, 03/02/2016. omkring 1980 fram till har topp- inkomstandelarna ökat i många länder. I några länder har den yttersta toppens inkomstandel ökat kraftigt, i vissa fall (som i ) nästan till de nivåer som existerade före . Även i övriga anglosaxiska länder, dvs. Storbri- tannien, och , har toppin- komstandelarna ökat markant. I de kontinental- europeiska och de nordiska länderna har utveck- lingen däremot varit mindre dramatisk. Utvecklingen ser annorlunda ut för den övriga inkomsttoppen strax under den högsta procen- ten (se diagram 5.6). Inkomstandelen för dessa höginkomsttagare har varit förhållandevis kon- stant över tiden. Detta mönster är relativt lik- artat i olika länder. 29 Data inom toppinkomstprojektet finns fritt tillgängliga på World Top Income Database (). Diagram 5.6 Inkomstandelen för den översta tiondelen exkl. andelen för topprocenten, 1900–2014 Anm.: Individuella bruttoinkomster exkl. realiserade kapitalvinster. Källa: Alvaredo, , Piketty och Saez, The Top Incomes Database, 03/02/2016. Orsakerna bakom de ökande toppinkomst- andelarna varierar mellan länder.30 I exempelvis har topprocentens kapitalinkomstandel minskat påtagligt . Toppinkomstandelarna i har alltså ökat till följd av ökade löner (och andra ersättningar kopplade till arbete), inte till följd av ökade kapi- talinkomster.31 I har däremot topprocen- tens kapitalinkomstandel ökat , och denna utveckling förklarar mer- parten av den ökade toppinkomstandelen i . 6 De samlade inkomstskillnaderna Den starka inkomsttillväxten i inkomstfördel- ningens övre del och den svagare tillväxten i den nedre delen har lett till att den samlade inkomst- fördelningen har dragits isär. Diagram 6.1 visar hur den ekonomiska standarden (ekvivalerad disponibel inkomst) fördelades 1995 respektive 2014. Att inkomsterna har ökat framgår av att fördelningen har förskjutits åt hö- ger i diagrammet. Medianinkomsten (mätt priser) ökade från 1995 30För en utförligare redovisning, se avsnitt 5 i föregående års fördel- ningspolitiska redogörelse (prop. 2014/15: 100 bilaga 2). 31En vanlig förklaring till den kraftigt ökade koncentrationen av lönein- komster till den yttersta toppen är att marknaden numera, genom framför allt media och modern kommunikationsteknik, skapar fokus på de abso- lut mest högpresterande individerna i olika verksamheter. Det möjliggör extrema inkomster för dessa individer; se t.ex. Rosen, The Economics of Superstars, 71(5), s. 845 ff., 1981. 2015/16:100 Bilaga 2 Att inkomstsprid- ningen har ökat framgår av att fördelningen har blivit mindre sammanpressad. Diagram 6.1 Fördelning av ekonomisk standard 1995 respektive 2014 Ekvivalerad disponibel inkomst (kronor, priser) Anm.: Inkomster visas inte i diagrammet. Negativa in- komster har satts lika med noll. Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 6.2 Percentilvärden i förhållande till medianen, 1995 respektive 2014 Anm.: Percentilkvoterna visar det relativa avståndet mellan olika percentilvär- den och medianen i inkomstfördelningen. anger exempelvis kvoten p10/p50 att inkomsten för den tionde percentilen i fördelningen var ca hälften av medianinkomsten. Kvoten p90/p50 visar att inkomsten för den 90:e percen- tilen var ca 1,6 gånger större än medianinkomsten 1995. Data: HEK 1995, 2014. Källor: och egna beräkningar. Ett sätt att analysera förändringar i inkomstför- delningen är att studera s.k. percentilkvoter. En percentilkvot visar det relativa avståndet mellan två percentilvärden i inkomstfördelningen. Exempelvis anger den (p90) den inkomst som avgränsar de av befolk- ningen som har lägst inkomster. I diagram 6.2 redovisas hur olika percentilvärden i inkomstför- delningarna 1995 och 2014 förhåller sig till medianen respektive år. Den mest påtagliga förändringen är den kraftiga ökningen av avståndet mellan den absoluta toppen och mitten 2015/16:100 Bilaga 2 av fördelningen (p99/p50).32 Bortsett från denna förändring förefaller det som att fördelningen i relativa termer har dragits isär på ett likartat sätt i den övre respektive den nedre delen av inkomst- fördelningen. Ojämlikheten i den samlade inkomstfördel- ningen brukar ofta beskrivas med hjälp av Lorenzkurvan. Om befolkningens inkomster sorteras i stigande ordning visar Lorenzkurvan hur stor andel av de samlade inkomsterna som tillfaller en viss del av befolkningen (se diagram 6.3). Ju mer kurvan avviker från diagonallinjen, desto ojämnare är fördelningen. Att Lorenzkur- van ligger under kurvan bety- der att fördelningen har blivit mer ojämn.