prop · H303169 · 2016-05-10 00:00:00 — Av betydelse för i vilken utsträckning EU-lagstiftningen bidrar till en giftfri vardag är också att kommissionen och Echa tar sitt ansvar för att genomföra och utveckla reglerna. Det är också viktigt att kommissionen genomför de åtaganden som finns i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram, enligt vilket en strategi för en giftfri miljö ska tas . strategi ska bygga på åtgärder som vidtas och som riktar sig mot nanomaterial, hormonstörande ämnen, kombinationseffekter och ke- mikalier i varor. Ett av de viktigaste målen i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram är att göra unionen till en resurseffektiv, grön och konkurrenskraftig ekonomi med låga koldioxidutsläpp. Avfall är en resurs, inte ett problem, om vi hanterar det på rätt sätt. Regeringen har därför välkomnat kommissionens förslag till avfallspaket, som överlag speglar den ambitionsnivå som sla- gits fast i det sjunde miljöhandlingsprogrammet. saknar dock bestämmelser som leder till utfasning av farliga ämnen och ett förbättrat informationsflöde, för främjande av giftfria och resurseffek- EU:s avfallslagstiftning bör nu bana väg för marknaden för återvunnet material. Även för dessa material måste garantier kunna ges vad gäller kvalitet och säkerhet, annars finns det ingen marknad för Regeringen vill att farliga ämnen fasas ut, inte återvinns. se fler exempel på produkter som innehåller skadliga ämnen som kom- mer i kontakt med vad vi och våra barn äter och dricker. ver därför på i de pågående förhandlingarna om EU:s avfallslagstiftning för bestämmelser om utfasning av och förbättrad information om inne- hållet av farliga kemikalier. Regeringen kan dock tyvärr konstatera att nuvarande kommission hit- tills tagit ytterst få initiativ på kemikalieområdet och släpar efter betyd- ligt i genomförandet av miljöhandlingsprogrammet. Denna syn delas av Skr. 2015/16:169 många andra medlemsländer. Klimat- och miljöministern är med i ett nätverk av miljöministrar från ytterligare nio länder – Reach Up – för att trycka på för en högre ambitionsnivå i kemikaliekontrollen och främja innovation och grön tillväxt. Nätverket har bl.a. uppmärksammat att företagens data om kemikaliernas egenskaper i många fall inte uppfyller lagstiftningens minimikrav och att utfasningen av särskilt farliga ämnen går för långsamt. Ministrarna har tillsammans skrivit brev till berörda kommissionärer, väckt frågor på ministerrådsmöten och arrangerat en konferens i om hur lagstiftningen kan förbättras. Regeringen har också motverkat en sänkt skyddsnivå för människa och miljö när det gäller hormonstörande ämnen, genom att få kommissionen fälld i domstol för att inte ha beslutat om vetenskapliga kriterier för hormonstörande ämnen inom ramen för regelverken om bekämpningsmedel. Med domen i ryggen kan nu och andra aktörer sätta ytterligare press på kommissionen att fatta nödvändiga beslut så att den angelägna utfasningen av hormonstörande ämnen kan komma igång. Samarbete inom kan också vara en väg till bättre EU-regler. Tillsammans med nordiska kollegor verkar klimat- och miljöministern för en hållbar utveckling på mode- och textilområdet, där går före. Miljöministrarna i har på svenskt initiativ skrivit brev till kommissionen med en uppmaning om en skärpt lagstiftning för farliga kemikalier i textilier. Regeringen har också tillsammans med den svenska textilbranschen drivit på för att EU på ett heltäckande sätt ska begränsa förekomsten av farliga kemikalier i textilier. Vi bedömer att dessa påtryckningar, tillsammans med de nordiska, bidragit till att kommissionen föreslagit ett förbud i textilier för ämnen som är cancerframkallande, kan påverka arsmassan eller störa fortplantningen. 3.2Nationella begränsningar och andra åtgärder stärker skyddet i Den betydelse som tillmäts den inre marknaden och varors fria rörlighet inom EU innebär att EU-regler får en harmoniserande verkan och att utrymmet för nationella särregler minskar. För att skydda svenska medborgare eller den svenska miljön finns det ibland skäl att analysera om det finns anledning och möjlighet att gå före med nationella regler när inte räcker. Det finns många exempel på när och andra medlemstater i sådana situationer infört nationella förbud eller begränsningar, som senare följts av en EU-reglering eller en reglering globalt. Denna dynamik mellan kommissionen och medlemsstaternas initiativrätt är och förblir en naturlig dimension av EU:s kemikalielagstiftning. har regeringen beslutat om förbud mot användning av kemiska växtskyddsmedel för behandling av frukt och matpotatis efter skörd, för att bekämpa skadliga rundmaskar (nematoder) i jord och för att bekämpa växtlighet i vatten. Regeringen har också an- 2015/16:169 mält ett förbud till kommissionen mot att använda tvåkomponentsepoxi med innehåll av bisfenol A i renovering av tappvattenrör. När inte räcker, eller om utveckling av inte bedöms vara en framkomlig väg, ska ha ambitionen att pröva att gå före med nationell lagstiftning mot farliga kemikalier. I Kemikalieinspektionens uppdrag om att utveckla handlingsplanen för en giftfri vardag ingår att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begränsningar. har myndigheten lämnat förslag om att förbjuda användningen av flyktiga ämnen i byggprodukter, fluorbaserade miljögifter (PFAS) i brandskum och mikrokorn av plast i kosmetiska produkter. De förslagen bereds nu i . Exempel på områden som Ke- mikalieinspektionen också kommer att studera är viss användning av bisfenoler och klorerade konserveringsmedel i kosmetiska produkter. Båda dessa ämnesgrupper har misstänkt hormonstörande egenskaper. De fluorbaserade miljögifterna kan tjäna som ett konkret exempel på dynamiken mellan nationella, europeiska och internationella åtgärder. Regeringen har som en av sina högsta prioriteringar att arbeta strategiskt för att öka kunskapen om föroreningarnas utbredning, kartlägga användningen av högfluorerade ämnen och verka för utfasning av farliga ämnen. Området lyfts därför också fram i handlingsplanen för en giftfri vardag, enligt vilken Kemikalieinspektionen ska genomföra ett nationellt åtgärdsprogram för högfluorerade ämnen. Regeringen har rådighet över användningsbegränsningar för skyddet av den svenska miljön och kan även verka för att svenska företag frivilligt går över till mindre farliga alternativ. Regler som påverkar utsläppande på marknaden bör dock ändras på EU-nivå och helst också internationellt med hänsyn till ämnenas förmåga att sprida sig via luft och vatten. Den kunskap som Kemikalieinspektionen med flera myndigheter för tillfället genererar om miljöpåverkan och marknad i , kommer att bli ett viktigt underlag även för beslutsfattare utanför . På så sätt leder myndigheternas arbete med ett nationellt åtgärdsprogram inte bara till en bättre miljö i utan lägger även en grund för att med större framgång kunna påverka EU och FN. 3.3 Globalt arbete bidrar till färre gifter i den svenska miljön och vardagen För långlivade miljögifter som kan spridas över hela jordklotet via luft- och vattenströmmar, är det nödvändigt att få till stånd ett globalt förbud mot produktion och utsläpp. Detta sker inom ramen för Stockholmskon- EU har varit pådrivande för att utveckla konventionen och har nominerat de flesta av de ämnen som har lagts till och har varit pådrivande inom EU. Parterna till har beslutat om att reglera ytterligare fyra ämnen. Ett stort framsteg är förbudet mot det bromerade flamskyddsmedlet hexabromcyklododekan (HBCDD) som främst används i isolermaterial men även förekommer i textilier. också positivt att det bromerade flamskyddsmedlet dekaBDE och det högfluorerade ämnet perfluoroktansyra (PFOA) nu är föremål för utvär- dering och förhoppningsvis snart kan regleras. Vi fortsätter att driva på Skr. 2015/16:169 inom EU för att få fler ämnen förbjudna. Inom FN-systemet finns konventioner som hanterar övergripande miljöfrågor som klimat, luftföroreningar och biologisk mångfald. Inom kemikalie- och avfallsområdet finns det däremot enbart fristående konventioner för specifika ämnen eller hanteringsled. Vi kommer därför att driva på för ett stärkt och sammanhållet ramverk på global nivå, som på ett effektivare sätt kan ta sig an nya ämnen eller grupper av ämnen. Detta skulle kunna genomföras genom skapandet av en ramkonvention men kan också ta andra former. Den globala kemikaliestrategin SAICM bör utgöra grunden för det framtida ramverket. Det är ett värdefullt verktyg eftersom det är inriktat på riskhantering av kemikalier i stort och låter industri, frivilligorganisationer och multilaterala organisationer delta på lika villkor som regeringarna. är en av initiativtagarna till SAICM och har varit ett av de mest aktiva länderna. Vi kommer att driva på för ett stärkt SAICM där kemikalietillverkare, kemikalieleverantörer och kommersiella användare tar ett större ansvar för arbetet. 3.4Kemikalielagstiftningen kan behöva kompletteras med andra styrmedel Harmoniserad klassificering av farliga ämnen, tillståndsprövning inom EU och förbud mot försäljning och användning av vissa farliga kemikalier lägger grunden för en giftfri vardag. Dessa styrmedel har en inneboende tröghet och endast kapacitet att ta om hand de största riskerna. Lagstiftningen behöver därför ses över i fråga om t.ex. ekonomiska styrmedel, offentlig upphandling, riktad information till konsumenter samt åtaganden från företag och branscher om frivillig utfasning. Regeringen arbetar med att utveckla och tillämpa dessa verktyg. och Kemikalieinspektionen har presenterat ett kravpaket om offentlig upphandling som hjälper kommunerna att ställa krav för en minskad förekomst av miljö- och hälsofarliga ämnen i förskolan. Paketet består av krav för leksaker och hobbymaterial, köks- och serveringsutrustning, möbler och textilier. Kemikalieinspektionen har därefter initierat ett nätverk för att underlätta samverkan mellan kommuner och sprida goda exempel som stöder arbetet för en giftfri vardag. Regeringen noterar att intresset för nätverket är mycket stort, då fler än hundra kommuner anslutit sig. Rätt utformade skatter och andra ekonomiska styrmedel har stor potential att på ett kostnadseffektivt sätt bidra till att de uppsatta målen på miljöområdet kan nås, även för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Miljöanpassade alternativ kan gynnas, vilket leder till att dessa snabbare kommer in på marknaden eller ökar sina marknadsandelar. Skatter och andra ekonomiska styrmedel kan därmed vara substitutions- och innovationsdrivande. Regeringen bereder ett förslag om skatt på elektronikvaror med innehåll av flamskyddsmedel och ett förslag om skatt på golvbeläggningar, vägg- eller takbeklädnader av PVC med inne- 2015/16:169 håll av mjukgörare (ftalater). Flamskyddsmedel och mjukgörare är två grupper av kemikalier vars farliga egenskaper och diffusa spridningsmönster gör det ytterst angeläget att åstadkomma mer utfasning än vad som varit möjligt med begränsningsregler. Konsumenten har relativt lätt att göra trygga och smarta val när det gäller miljömärkta varor. Det finns dock även i andra fall ett behov av att enkelt kunna hitta information om kemikaliesäkerhet som är lätt att förstå. samordnar den nya upplysningstjänsten Hallå konsument. Tjänsten ger konsumenter svar på frågor om märkning och om säker användning och förvaring av kemikalier. Den konsument som önskar ytterligare information hittar länkar till Kemikalieinspektionens hemsida, där det går att fördjupa sig i 19 olika grupper av varor och kemiska produkter. Kemikalieinspektionen erbjuder också tjänsten Fråga Kemikalieinspektionen med svar på vanliga frågor och möjlighet att ställa egna. Regeringen konstaterar att konsumenternas möjlighet till information sammantaget har stärkts väsentligt . Regeringen och myndigheterna tar också initiativ till dialoger med olika branscher i syfte att öka kunskapen och katalysera åtaganden och utfasning. Vi har t.ex. i samarbete med den svenska textilbranschen framgångrikt kunnat driva på EU för att börja begränsa förekomsten av farliga kemikalier i textilier. Kemikalieinspektionen genomförde – 2014 dialoger med branscherna för kosmetiska produkter, leksaker respektive textilier. De kosmetikaföretag som deltog arbetade aktivt med att fasa ut doftämnen och konserveringsmedel som kan vara allergiframkallande, vilket resulterade i säkrare produkter för barn. Branschdialogen utgjorde också en plattform för en informationskampanj om risken för allergier, riktad till frisörer och andra över hela landet som använder hårfärgningsmedel. Även textil- och leksaksföretagens arbete med att identifiera farliga ämnen i sina varor och ta fram egna ”restriktionslistor” kommer att medföra minskade risker för konsumenten. 4Resultat för enskilda ämnen, ämnesgrupper och varugrupper Högfluorerade ämnen, s.k. PFAS (per- och polyfluorerade alkylsubstanser), är en grupp ämnen som kännetecknas av att de är mer eller mindre fluorerade, det vill säga de innehåller en kolkedja där väteatomerna har ersatts med en fluoratom. Den kemiska bindningen mellan kol och fluor är en av de starkaste som finns, vilket gör att alla högfluorerade ämnen är extremt stabila. Många av dem kan dessutom ansamlas i levande organismer (bioackumuleras, dvs. anrikas och ackumuleras, ansamlas, i levande organismer) och är dokumenterat giftiga (toxiska). PFAS har producerats och använts för sina speciella egenskapers skull, t.ex. temperaturtålighet, vatten-, smuts- och fettavvi- Fler än 3 000 kommersiella PFAS finns på världs- marknaden och för över hälften av dessa saknar vi information om hur de används. Ämnena förekommer i många olika kemiska produkter och varor och kan finnas i elektronisk utrustning, impregnerade textilier, livsmedelsförpackningar, brandskum, och växtskyddsmedel och konsumentprodukter såsom kokkärl (Teflon), rengöringsmedel, golvvax och skidvalla. Det finns även en rad mindre undersökta applikationer, t.ex. kosmetika, tandlagningsmedel och fettavstötande ytbehandling för smartphones för att nämna några. Eftersom de flesta PFAS är mycket potenta ämnen räcker det oftast med låga koncentrationer för att få den önskade effekten. Den breda användningen av högfluorerade ämnen har i allt högre grad lyfts fram som ett miljö- och hälsoproblem. De mer undersökta ämnena är PFOS (perfluoroktansulfonat) och PFOA (perfluoroktansyra) men för de flesta PFAS som används saknas tillräcklig kunskap. I miljön kan PFAS orsaka långsiktiga problem genom förorening av yt- och grundvattnet och i nästa steg dricksvattnet. Att dricka vatten med höga halter av PFAS misstänks kunna öka risken för påverkan på sköldkörteln, levern, fettomsättningen och immunförsvaret. PFAS kan även transporteras långa sträckor, vilket är orsaken till att de förekommer i höga halter hos djur i . I flera kommuner i har PFAS hittats i grundvattnet och i några kommuner har PFAS också konstaterats i dricksvattnet. I en del fall har halterna av PFAS i dricksvattnet varit så höga att både enskilda brunnar och kommunala vattenverk tagits ur bruk. I (), och () var dricksvattentäkterna så förorenade att de måste stängas. I och är de förorenade dricksvattentäkterna fortfarande stängda. I har det kommunala bolaget satt in kolfilter som har gett ett gott resultat när det gäller reningsgraden för det enskilda PFAS-ämnet PFOS men sämre för andra ämnen som ingår i PFAS-gruppen. Vattens kostnad för rening uppgår till cirka 10–. Kostnaden för en ny vattentäkt i uppskattas till i storleksordningen . Även ytvatten har förorenats av PFAS. I utanför har PFAS spridits dels med dagvatten och vattendrag söderut genom hela , dels med grundvattenströmmar norrut mot vattentäkten. Vildfångad fisk från sjöar nedströms från föroreningsområdet har visat på förhöjda halter PFOS och kommunen har gjort bedömningen att sådan fisk inte bör ätas alltför ofta. Det är framförallt användningen av brandskum på brandövningsplatser som har lett till att ämnena läckt till grundvattnet och förorenat dricksvatten och ytvatten på några platser i landet. I har brandskum som innehåller PFOS använts till 2011. nominerade PFOS till FN:s konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar 2004 och till 2005. EU beslutade att förbjuda försäljning av PFOS- baserade brandskum och har det inte varit tillåtet att varken lagra eller använda brandskum med innehåll av PFOS inom EU. Global reglering av PFOS beslutades genom tillägg till . PFOA omfattas inte av en harmoniserad EU- lagstiftning men en process pågår under Reachförordningen för att reg- 2015/16:169 lera deras användning i bl.a. brandsläckningsskum. EU har nominerat PFOA för global utfasning i och beslut förväntas vid partsmötet . Spridningen av PFAS till miljön kan beskrivas som en händelse med ett utdraget förlopp. PFOS började användas . började ämnet uppmärksammas på grund av sina då misstänkt miljöfarliga egenskaper och 2000 meddelade ett stort globalt företag att de avsåg att fasa ut ämnet till 2003 i sin produktion på grund av dessa misstankar. började förekomsten av PFOS i miljön undersökas systematiskt i . gjorde 2003 en retrospektiv studie som visade att PFOS ökat starkt i strömming och i sillgrissleägg från . gjorde 2008 en screening som uppmätte förhöjda halter av PFOS i ett enstaka prov från grundvatten nära . Höga halter uppmättes 2008 i grundvattnet (enstaka prov) i anslutning till brandövningsplatser på flygplats respektive försvarets brandövningsplats i . Förekomsten i dricksvattentäkter upptäcktes först –2013 av slumpmässiga skäl. 4.1.1Kunskapshöjande åtgärder 2014–2015 Efter det att högfluorerade ämnen hittats i marken och i dricksvattnet i flera svenska kommuner initierade Kemikalieinspektionen tillsammans med 2014 ett nätverk för nationella, regionala och kommunala myndigheter, vattenproducenter, räddningstjänst, forskare, intresseorganisationer och konsulter. Syftet med nätverket är att öka kunskapen om PFAS, diskutera lösningar för att få bort PFAS i marken och dricksvattnet samt verka för fler initiativ till forskning. Nätverket samordnar vad som görs runt om i landet på nationell nivå, ger stöd till olika aktörer och förmedlar kontakter. Kemikalieinspektionen och dokumenterar det som presenteras och diskuteras på nätverksmötena för att denna information sedan ska kunna spridas. Kemikalieinspektionen har även bildat ett nätverk för de centrala myndigheterna med syfte att samordna och öka kunskapen om PFAS. Kemikalieinspektionen, Havs- och vattenmyndigheten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , samt ingår i nätverket. Myndigheterna ska publicera en vägledning om myndigheternas ansvarsområden på Kemikalieinspektionens webb. Nationella begränsningar och andra åtgärder för Regeringen uppdrog åt Kemikalieinspektionen att ta fram ett nationellt åtgärdsprogram för högfluorerade ämnen. I uppdraget ingår att lämna förslag på reglering na- tionellt eller inom EU med särskilt fokus på reglering av brandsläck- ningsskum som innehåller PFAS. I uppdraget ingår också att verka för att en handlingsplan initieras inom EU. vara pådrivande i de nätverk som de upprättat tillsammans med ett flertal myndigheter och andra aktörer och verka för att öka kunskapsbasen om Skr. 2015/16:169 högfluorerade ämnen. Slutligen ska Kemikalieinspektionen verka för att företag frivilligt ersätter högfluorerade ämnen med mindre farliga ämnen eller material. Kemikalieinspektionen redovisade en delrapport som omfattar en kartläggning av förekomst och användning av högfluorerade ämnen och alternativ. I rapporten konstaterar Kemikalieinspektionen att: Antalet PFAS är omfattande och nya användningsområden är under stark utveckling. Förutsättningarna för ett utökat inrapporteringskrav till produktregistret samt utökade inrapporteringskrav på EU-nivå bör utredas. Användningen av brandskum är den mest problematiska utifrån befintlig kunskap och Kemikalieinspektionen utreder därför behov av regler och andra åtgärder. Det finns flera mindre kända användningsområden för PFAS, t.ex. i kosmetika, tandlagningsmaterial och smutsavvisande ytbehandling för smartphones. Utvecklingen inom dessa områden måste bevakas. Användningsmönstret visar att flödet av uttjänt PFAS i avfallsledet är betydande vilket innebär att avfallshanteringen bör säkerställas. Bristen på alternativ till PFAS visar behov av teknisk utveckling. Alternativ har främst hittats för brandskum och textil. Kemikalieinspektionen föreslog en nationell reglering för PFAS i brandsläckningsskum. Sammanfattningsvis innebär förslaget att brandskum med högfluorerade ämnen som huvudregel bara ska få användas när skumvätska eller släckvatten kan samlas upp och förstöras efteråt. Syftet är att minska risken för att dricksvatten förorenas. Förslaget innehåller också vissa undantag från kravet, främst för användning i skarpa situationer vid bränder i vätskor. Förslaget remitteras och regeringen kommer därefter att ta ställning till en eventuell anmälan till kommissionen av nationella begränsningar mot PFAS i brandsläckningsskum. För ett begränsat antal av de ämnen som ingår i PFAS-gruppen pågår ett arbete inom Kemikalieinspektionen som innebär att myndigheten undersöker det befintliga dataunderlaget och bedömer vilka åtgärder som är lämpliga att vidta inom EU. Detta kan t.ex. innebära att man kommer att föreslå en harmoniserad klassificering för vissa ämnen i gruppen, upptag på kandidatlistan för tillståndsprövning eller användningsbegränsningar. Två förslag från Kemikalieinspektionen för perfluorononansyra (PFNA) har lett till att ämnet klassificerats som reproduktionstoxiskt i kategori 1B och därefter förts upp på kandidatlistan över särskilt farliga ämnen. Utredning om orsaken till spridningen av fick f.d. generaldirektören i upp- drag att göra en analys av orsakerna till att spridningen av högfluorerade ämnen till dricksvattentäkter har kunnat pågå utan att upp- 2015/16:169 täckas. En rapport överlämnades som omfattar bl.a. en kartläggning av tillstånds- och tillsynsmyndigheternas och berörda verksamhetsutövares (t.ex. ansvariga för flygplatser, den kommunala räddningstjänsten och Försvarsmakten) agerande i frågor som rör användningen av brandskum innehållande PFAS. Utredaren föreslår åtgärder som bl.a. syftar till att förbättra kunskapsutbytet mellan myndigheter och andra ansvariga aktörer i samhället så att exponering för farliga ämnen kan förhindras. Utredaren föreslår ett antal åtgärder som rör fundamentala delar av miljöpolitiken som kemikalielagstiftningen, tillsynen och miljöövervakningen, medan andra rör en mer allmän fråga om grundvattenfrågornas ställning i samhället. Därtill kommer frågor kring myndigheternas arbete och samverkan. Utredaren konstaterar att EU:s kemikalielagstiftning inte är tillräcklig för att komma till rätta med problemen med spridningen av högfluorerade ämnen och föreslår följande förstärkningar av kemikalielagstiftningen: Registreringen av ämnen behöver förbättras så att ämnen som finns i låga koncentrationer eller i små mängder omfattas av registreringsskyldighet enligt Kemikalieinspektionens produktregister. Ambitionen bör vara att kunna redovisa relevant statistik. om säkerhetsdatablad bör skärpas så att låga halter av icke klassificerade potenta ämnen fortsättningsvis redovisas. Innehållet i kemiska produkter bör redovisas öppet, bl.a. vilken typ av PFAS, vilket kräver ändring av om klassificering och märkning. Substitutionsarbetet är tungrott genom att arbetssättet i allt väsentligt sker ämne för ämne – inriktningen bör vara att det sker gruppvis. Utredningskraven för myndigheterna inför eventuella begränsningar är alltför omfattande i relation till lagstiftningens intention att den som sätter ut sin produkt på marknaden ska försäkra sig om att den inte leder till risker för människa och miljö. Utredaren föreslår vidare att i avvaktan på skärpt lagstiftning bör det frivilliga förebyggande arbetet förstärkas, t.ex. genom att ett centrum för substitution inrättas och att användningen av offentlig upphandling ökar.