prop · H4031d19 · 2016-09-20 00:00:00 — Ett annat mått på fysisk aktivitet i den nationella folkhälsoenkäten var frågan om hur mycket tid som de tillfrågade under en vanlig vecka ägnade sig åt måttligt ansträngande aktiviteter ”som får dig att bli varm”, exempelvis ”promenader i rask takt, trädgårdsarbete, tyngre hushållsarbete, cykling, simning, etc.”. Resultatet indikerar att drygt hälften av alla svenskar i åldern 16–är fysiskt aktiva på en nivå som motsvarar . har stillasittande lyfts fram som en oberoende riskfaktor för ohälsa. Enligt nationella folkhälsoenkäten uppger av den svenska befolkningen att de har en i huvudsak stillasittande fritid. Skillnaderna mellan kön och åldersgrupper är förhållandevis små. Däremot framträder vissa socioekonomiska mönster, i och med att andelen inaktiva minskar i takt med stigande utbildningsnivå. Likaså är andelen med stillasittande fritid högre hos utrikes födda. och har fått i uppdrag att ta fram underlag till insatser för att främja hälsa relaterad till matvanor och fysisk aktivitet. Förutsättningarna för idrotts- rörelsens arbete med livslångt idrottande och potentialen i detta arbete ska särskilt beaktas. Uppdraget ska redovisas . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Kvinnor och män på ledande positioner var det 28 av () då 70 specialidrottsförbund (SF) som hade en jämställd förbundsstyrelse, dvs. att båda könen uppgår till bland ledamöterna. Detta kan jämföras med 2013 då det var 21 SF som hade en jämställd styrelse. var det ett förbund som inte var jämställt på så sätt att andelen män i förbundsstyrelsen understeg . I resterande 41 förbund var situationen den motsatta, dvs. att andelen kvinnor understeg . Sammantaget var förbundsstyrelserna mer jämställda i sin sammansättning 2014 än både 2013 och 2012. Detta är en positiv utveckling. till förbundsstyrelseledamöternas kön och ålder kan konstateras att kvinnor dominerar i den yngsta ålderskategorin men att män utgör majoriteten i övriga ålderskategorier. Samman- taget visar utvecklingen på att jämställdheten har ökat påtagligt men att utvecklingen mot jämställd representation tenderat att stanna av. var fördelningen kvinnor och män. Det bör påpekas att styrelserna i RF och i distriktsidrottsförbunden är jämställda vilket är en förutsättning i enlighet med . Tabell 16.3 Styrelseledamöter i specialidrottsförbundens styrelser Antal och procent Ålder 30–45 år 46–60 år Det finns en tydlig dominans av män både som ordförande och generalsekreterare i idrotts- rörelsens specialidrottsförbund. Bland förbun- dens 70 förbund 2014 innehas posten som ordföranden av 15 kvinnor och 55 män. På positionen som förbundens högsta tjänsteman återfinns 21 kvinnor och 49 män. I rollen som ordförande för förbundens valberedningar åter- finns 19 kvinnor och 51 män. Tabell 16.4 Kvinnor och män som ordförande respektive generalsekreterare i specialidrottsförbunden (SF) 2014 SF med kvinna som ordförande SF med man som ordförande SF med kvinna som generalsekreterare SF med man som generalsekretrare Källa: Specialidrottsförbunden inom RF Etablering av nyanlända och idrottsverksamhet för asylsökande () har fått statligt stöd för att arbeta med etablering av nyanlända och även för att bedriva idrotts- verksamhet för asylsökande. Statligt stöd har även tilldelats andra organisationer i civil- samhället för samma målgrupp. Flera av dem bedriver verksamheter som sker i samverkan med idrottsrörelsens verksamhet för asyl- sökande och nyanlända. Statligt stöd har även tilldelats folkbildningen för nyanländas etable- ring. har RF inte haft målgrupperna nyanlända eller asylsökande som ett särskilt fokusområde, utan verksamhet riktat till särskilt nyanlända har varit en naturlig del av idrottens generella verksamhet, i enlighet med värde- grunden som betonar allas rätt att vara med. Många föreningar och förbund jobbar även med målgruppen bl.a. inom ramen för idrottslyftet. RF menar att statens stöd har gjort att frågan kommit betydligt högre på dagordningen såväl på central och regional nivå som på lokal nivå. Då verksamheten ännu är i sin början kan inga slutsatser beträffande effekten av arbetet dras. Distriktsidrottsförbunden (DF) runt om i landet har inlett ett arbete med att genomföra invente- ringar av befintlig verksamhet och planera för att genomföra insatser för mångfalds-, inkluderings- och integrationsarbetet. RF menar att intresset är stort från föreningarnas sida att delta. Samtliga DF hade en koordinator anställd för verksamheten. Flertalet av dessa har en bakgrund i och erfarenhet av arbete riktat till nyanlända eller liknande mål- grupper. Samtliga DF ingår i regionala nätverk och samverkar med länsstyrelser, kommuner, arbetsförmedlingar och civilsamhällets aktörer. RF rapporterar att DF:s representanter i dessa nätverk har olika roller men återkommande är 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 att DF tar ett stort ansvar som drivande, sam- ordnare och i vissa fall som processledare. Idrottens insatser sammanfattas av RF i följande uppgifter: Verksamhet har genomförts i 540 föreningar, med 260 enheter/flyktinganläggningar där 925 ledare varit engagerade i arbetet och totalt uppskattas ca 27 000 personer ha deltagit i den genomförda verksamheten. Av dessa var 4 200 i åldern 0–, 15 500 i åldern 13–, 4 500 i åldern 17–samt 3 000 deltagare där åldern är okänd. I 11 DF har en uppskattning av fördelningen mellan flickor/kvinnor och pojkar/män gjorts. Fördel- ningen är ca 10–flickor/kvinnor och ca 70–pojkar/män. Även om det är fler pojkar och män än flickor och kvinnor som söker asyl i så finns behov av att öka insatserna för att fler flickor och kvinnor ska ges möjlighet att delta i verksamheten. ) har på regeringens uppdrag gjort en fördjupad analys av hur idrottsrörelsen bidrar till demokratisk fostran och delaktighet bland befolkningen. Sammanfattningsvis visar resultatet av studien, som bygger på en webbenkät till idrotts- föreningarna i , att idrotts- rörelsens lokala föreningar leds av en begränsad skara personer – i genomsnitt av klubbens medlemmar. De personer som är utsedda att styra verksamheten är dessutom i stor utsträckning män och med tidigare erfarenhet av liknande förenings- uppdrag. Studien visar att få personer går på årsmöten och att många föreningar saknar unga i sina styrelser. Studien visar även att föreningar har mycket att vinna på att öka ungas engagemang för demokratiska processer. Fallstudier visar på att aktivt och medvetet strategiarbete kan bredda föreningarnas styrelsesammansättningar och därmed även sprida verksamhetens demokratiska effekter. anser att en ökad representation av unga i idrottsrörelsens demokratiska processer skapar ett mervärde för såväl den enskilda individen som föreningen. I förlängningen bedöms det även gynna idrottsrörelsen i stort och det omgivande samhället. Kvinna eller man i ledande positioner i idrottsföreningen? Totalt utgörs idrottsrörelsens lokala förenings- styrelser till av kvinnor och 63 pro- cent av män. Dessa siffror kan jämföras med idrottsrörelsens medlemskår där män utgör och kvinnor . Idrotts- rörelsens lokala föreningsstyrelser har en tydlig manlig dominans som inte återspeglar sig bland de aktiva. En jämförelse mellan de olika posterna visar att män dominerar starkt på den mest centrala nyckelpositionen, rollen som ordförande. Mer än tre av fyra lokala idrottsföreningar har en manlig ordförande i och med att är kvinnor och är män. När det gäller posten som kassör innehas den av kvinnor och män. Posten i styrelsen som sekreterare är jämt fördelad för både kvinnor och män. Bland övriga styrelseledamöter i de lokala idrottsföreningarna är kvinnor och män. Studien visar även att landets lokala idrotts- föreningar domineras av äldre vuxna: tre av fyra () är . Dominansen av äldre styrelseledamöter är t.o.m. starkare på lokal nivå än i specialidrottsförbundens (SF) styrelser. I SF:ens styrelser är av ledamöterna under . Könsmönstren är ungefär desamma som återfinns i specialförbundens styrelser. Redovisningen ovan visar att svensk idrottsrörelse är mer jämställd och representativ bland de aktiva än i styrelserummen. Ungdomar och uppdrag som ledare I () undersökning Svenska folkets relation till motion och idrott 2014 uppgav 269 000 barn och ungdomar i åldern 7–att de hade uppdrag som ledare, tränare, styrelsemedlem, domare, funktionär eller motsvarande i en idrottsförening. Det var främst ungdomar i tonåren som hade olika ledar- uppdrag. I ungdomsgruppen 13–uppgav av flickorna och av pojkarna att de var aktiva som ledare. Ideella ledares utbildning inom idrotten ökar är idrottens studie-, bildnings- och utbildnings- organisation. Omfattningen på SISU:s studie- verksamhet, som främst riktar sig till förbund och föreningar inom RF, är ett mått på idrotts- rörelsens insatser för att utbilda sina ideella ledare. SISU:s studieverksamhet har ökat markant och i det närmaste kontinuerligt . I den fördjupade analys av demokrati- aspekter inom idrotten som redovisat 2016 redovisas även deltagare i verksamhet fördelat på ålder. Resultatet visar att drygt 490 000 personer deltog i ett utbildningsarrangemang. Nästan hälften () var personer . Av dessa var 86 000 barn , varav flickor och pojkar. Antalet ungdomar upp till var 133 000, varav unga kvinnor och unga män. Dopning är ett samhällsproblem Att minska bruket av dopningspreparat är en del av statens folkhälsomål. Bruket finns både inom idrotten och i samhället i stort. Antidopnings- arbetet är därför ett led i att sluta de påverkbara hälsoklyftorna inom en generation (utgifts- område 9, avsnitt 5.1). I är det () som ansvarar för antidop- ningsarbetet inom idrottsrörelsen. Alla specialidrottsförbund har egna antidopnings- program och RF:s 21 distriktsidrottsförbund arbetar förebyggande mot dopning. Dopning utanför idrotten förekommer framför allt bland unga män i gymmiljöer. För att nå dessa miljöer fördelar medel till PRODIS (Prevention av dopning i ) för att bedriva antidopningsprojektet ren hårdträning, som omfattar gym- och träningsanläggningar över hela . genomförde RF 3 146 dopnings- kontroller vilket var något färre än 2013. Totalt fälldes 30 personer 2014 för dopningsförseelser. Av dessa var fyra kvinnor och 26 män. fälldes 19 personer, alla män. RF:s statistik i fråga om dopningsprover och bestraffningar speglar i första hand den egna antidopnings- verksamheten – det är inte ett mått på det allmänna bruket av dopningsmedel varken inom idrottsrörelsen eller i det omgivande samhället. Medaljer i internationella mästerskap Det är svårt att jämföra idrottsliga prestationer såväl mellan nationer som mellan idrotter. Många idrotter anordnar inte världsmästerskap () eller andra mästerskap . Möjlig- heten att tävla och utmärka sig varierar därmed . deltog 149 av landets 217 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 landslagstrupper i ett eller motsvarande. Totalt vanns 184 medaljer varav 47 guld, 68 silver och 69 brons. Jämförelsevis vanns 231 medaljer 2013. Inom EU har det nya programmet för utbildning, ungdom och idrott, Erasmus+ påbörjats. Under den sjuåriga programperioden –2020 är avsatta för insatser inom idrottsområdet med en särskild inriktning mot idrott på gräsrotsnivå. Stöd- berättigad verksamhet är bl.a. gränsöver- skridande samarbetspartnerskap och ideella europeiska idrottsevenemang. Regeringens håll- ning att idrottspolitiken först och främst är en nationell angelägenhet kvarstår. Samordning för att stärka den positiva supporterkulturen och motverka idrottsrelaterad brottslighet Den nationella samordnaren för positiv supporterkultur och mot våld och annan brottslighet i anslutning till idrottsevenemang har slutredovisat sitt uppdrag. Insatser för att få berörda aktörer att samverka har genomförts. har tillsammans med sam- verkansrådet mot idrottsrelaterad brottslighet utarbetat en gemensam nationell strategi för att 2014–2017 minska otrygghet, brott och ordningsstörningar i samband med idrotts- evenemang. Regeringen följer arbetet och bedömer att berörda myndigheter och organisa- tioner i dialog med varandra verkar för att den nationella strategin genomförs. En utredare har biträtt med att överväga behovet och lämpligheten av att införa ett förbud att maskera sig vid idrotts- arrangemang och lämna förslag till författnings- ändringar. En promemoria med utkast till lagrådsremiss om maskeringsförbud vid idrotts- arrangemang har därefter remitterats (Ds 2014:44). Inom ramen för ingicks 1985 en konvention om läktarvåld och olämpligt upp- trädande vid idrottsevenemang och i synnerhet vid fotbollsmatcher. beslutade om en ny konvention med en integrerad strategi för trygghet, säkerhet och service vid fotbollsmatcher och andra idrottsevenemang. Den nya konventionen har utarbetats, bl.a. mot 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 bakgrund av tillgänglig forskning, erfarenheter av fotbollsmatcher där våld, oroligheter och olyckor har förekommit samt i syfte att se till att konventionen tillämpas lika av de anslutna staterna. I den nya konventionen betonas vikten av samarbete mellan de olika aktörerna, t.ex. mellan polisen, arrangörer och supporterklubbar. har deltagit i utformandet av den nya konventionen. Riksidrottsstämman 2015 beslutade en förnyad verksamhetsidé för idrottsrörelsen med fyra strategiska områden som svensk idrott ska prioritera . Dessa är livslångt idrottande med innebörden att svensk idrott ska vidareutveckla verksamheten så att barn, unga, vuxna och äldre väljer att idrotta i föreningar under hela livet och att svensk idrott ska nå fler idrottsliga framgångar internationellt. Vidare är målet att alla lever och leder enligt svensk idrotts värdegrund, där idrott i förening gör starkare. RF anser att en av de tydligaste föränd- ringarna i färdriktningen är att idrottsrörelsen ska fokusera på ett livslångt idrottande. Den traditionella bilden av idrottsrörelsen som en triangel där en bred bas i form av barn- och ungdomsidrotten ger en vass topp, det vill säga elitidrotten, ska bytas ut mot bilden av en rektangel där alla ska kunna idrotta i en förening hela livet oavsett ålder, bakgrund eller ambitionsnivå. En verklig förändring kräver att specialidrottsförbunden och föreningarna styr om sin verksamhet i enlighet med den beslutade inriktningen. Riksidrottsstämman gav riks- idrottsstyrelsen i uppdrag att till 2017 ta fram en strategisk plan innehållande analys och för- ändringsförslag gällande organisationsformer och ekonomiska system för att nå målen till 2025. RF har även påbörjat ett idéarbete kring hur det moderna medlemskapet inom svensk idrott ska se ut . Idrotten motverkar uppgjorda matcher RF bedömer att uppgjorda matcher är ett av de största hoten mot tävlingsidrotten. har ett flertal fall med manipulerade idrottsresultat, med spel om pengar på desamma, upptäckts. Företeelsen strider mot svensk idrotts grundläggande värderingar som inte- gritet, rent spel och respekt för andra. Uppgjorda matcher involverar dessutom ofta organiserad brottslighet och med den följer risk för hot och påtryckningar mot aktiva inom idrotten. RF har vidtagit ett antal åtgärder för att motverka problemet. Bland annat antog riksidrottsstämman 2015 ett så kallat ”anti-matchfixingreglemente” som i likhet med dopingreglementet, vid sidan av och specialidrottsförbundens tävlings- regler, gäller generellt inom hela idrottsrörelsen. RF har upprättat en rapporte- ringskanal där tips kan lämnas per telefon, mejl eller via ett webbformulär. Utbildning för spelare, ledare, tränare och domare har påbörjats av RF i samarbete med bl.a. . Både webbutbildningen och rapporteringskanalen finns på RF:s ”anti- matchfixingportal”, . Även på Lotteriinspektionens webbplats kan tips lämnas anonymt om manipulerade idrottsresultat. Regeringen har tillsatt en utredning för att arbeta fram en ny reglering av spelmarknaden (Fi 2015:11). En särskild utredare ska lämna förslag till en ny spelreglering, som ska syfta till att skapa en spelmarknad som präglas av ett högt konsumentskydd, hög säkerhet i spelen och tydliga förutsättningar för att få verka på marknaden. I uppdraget ingår även att bedöma vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att motverka spelrelaterad matchfixning och lämna nödvändiga författningsförslag. 16.6.3 Analys och slutsatser Idrottsrörelsen är alltjämt största folkrörelse. Den engagerar många barn, ung- domar och vuxna, både som aktiva och ledare. Det ideella arbetet är omfattande och skapar goda förutsättningar för ett aktivt idrottande runt om i hela landet. Av det totala stödet på har varit öron- märkta till Idrottslyftet med syfte att attrahera fler barn och ungdomar att delta i förenings- idrotten. Utifrån det statistiska underlag som LOK-stödet ger kan konstateras att antalet deltagartillfällen för barn och ungdomar i åldern 7–har minskat och det är främst flickors deltagande som har minskat. Regeringen noterar att forsknings () studie av hur idrottsrörelsen bidrar till demokratisk fostran och delaktighet bland befolkningen visar att få personer går på årsmöten, att många föreningar saknar unga i sina styrelser och att föreningsstyrelserna är ojämställda. Studien visar även att föreningar har mycket att vinna på att öka ungas engagemang för demokratiska processer. Det är angeläget att landets idrottsföreningar intensifierar arbetet med att engagera fler unga i förtroendeuppdrag. Genom ökad representation av unga i idrotts- rörelsens demokratiska processer skapas ett mervärde för såväl den enskilda individen som föreningen. I förlängningen bedöms det även gynna idrottsrörelsen i stort och det omgivande samhället. En av utgångspunkterna för statens stöd till idrotten är att idrotten, såväl i verksamheten som i beslutande församlingar, ska vara öppen för alla, oavsett ålder, kön, könsidentitet, köns- uttryck, sexuell läggning samt social, etnisk och kulturell bakgrund och funktionsnedsättning. Trots detta är det många grupper som i liten utsträckning deltar i verksamheten eller i beslutande församlingar inom föreningsidrotten. Som regeringen redovisade i budgetpropo- sitionen finns en tydlig tendens att socioekonomiskt svaga grupper faller utanför idrottsrörelsens verksamhet. Främst gäller det för flickor med utländsk bakgrund som i lägre omfattning än andra deltar i idrottsrörelsens verksamhet. Mot bakgrund av det minskande deltagandet samt den fortsatta ojämställdheten och ojämlikheten inom före- ningsidrotten bedömer regeringen att genom- förandet av det strategiska arbetet som riks- idrottsstämman beslutat om 2015 är synnerligen angeläget. Idrottsrörelsen vill i detta arbete utveckla verksamheten så att barn, unga, vuxna och äldre väljer att idrotta under hela livet i framtidens ideella och demokratiskt uppbyggda idrottsrörelse. Den förhållandevis jämställda fördelning som kännetecknar idrottsrörelsens aktiva medlemmar återspeglas inte i styrelserummen. har i redovisning till regeringen pekat på att den brist- ande jämställdheten återfinns på såväl nationell som lokal nivå inom idrottens styrelser. Det är en stor dominans av medelålders och äldre män. Bristen på jämställdhet i idrottens demokratiska struktur är något som idrottsrörelsen på alla nivåer måste förhålla sig till. Det är viktigt i hela 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 samhället att olika beslutande organ är represen- tativa för den verksamhet som bedrivs. ska redovisa en fördjupad analys av idrottsrörelsens barn- och ungdoms- verksamhet. Analysen ska i första hand inriktas på den grupp barn och ungdomar som inte alls eller i begränsad utsträckning är aktiva inom idrottsrörelsen och orsakerna till detta. I uppdraget ingår även att analysera arbete med daglig fysisk aktivitet och undervisning i ämnet idrott och hälsa. Arbetet mot uppgjorda matcher fortsätter och har gjort framsteg i arbetet inom idrottsrörelsen och samverkar med andra berörda aktörer för att samordna insatserna. Regeringen följer aktivt arbetet inom EU med att förhandla om hur en anslutning till den internationella konventionen om manipulerade resultat inom idrotten som antagits i Europa- rådet kan ske. Antidopningsarbetet har fått en god utveck- ling genom att kompetensen inom idrotts- rörelsen i ökad utsträckning även kommer andra delar av samhället till del, främst i det projekt som bedrivs riktat till gym- och tränings- anläggningar. Våld och ordningsstörningar vid idrotts- arrangemang, där många människor ofta befinner sig på begränsade ytor, kan få allvarliga följder för liv, hälsa och egendom. Arbetet med att minska otrygghet gynnar även på olika sätt jämställdheten och regeringens arbete för att förebygga våld. Ansvaret för att ett idrotts- arrangemang kan anordnas på ett tryggt sätt med hög säkerhet för såväl aktiva som publik vilar i första hand på arrangörerna. måste samhället tillhandahålla ett regelsystem som stöder idrottsorganisationerna i deras arbete mot våld och ordningsstörningar. Flera lagändringar har genomförts för att motverka våld och ordnings- störningar vid idrottsarrangemang. Ersättnings- skyldigheten för kostnader för polisbevakning togs bort 2014 (prop. 2013/14:1). förlängdes den längsta tid som ett tillträdesförbud vid idrottsarrangemang kan meddelas, från till (prop. 2013/14:68). En lagändring som medger ett nationellt register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang (prop. 2013/14:254) trädde i kraft . Vidare har ovan redogjorts för det pågående arbetet med att föreslå ett maskerings- förbud för att förhindra våld och ordnings- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 störningar vid idrottsevenemang. Dessa beslut- ade och planerade lagändringar tillsammans med berörda myndigheters och organisationers pågå- ende arbete med att genomföra den nationella strategin bedömer regeringen som steg i rätt riktning. har fastställt det övergripande målet för friluftslivspolitiken. Målet är att stödja människors möjligheter att vistas ute i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet till naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). Friluftsliv är ett allmänt intresse och spänner över flera politikområden, bl.a. naturvårds- politiken, den regionala tillväxtpolitiken, skogs- och jordbrukspolitiken, politiken för lands- bygdens utveckling samt utbildnings- och forsk- ningspolitiken. Friluftslivspolitiken är viktig för folkhälso- politiska mål, liksom för kulturlivet och sam- hällsplaneringen. Friluftslivspolitik behöver integreras i samhällsplaneringen och kan vara av betydelse för den sociala sammanhållningen lokalt. ska verka för att förutsättningarna för friluftslivet bevaras och utvecklas, samt samordna myndigheternas arbete när det gäller friluftsliv och samverka med andra berörda. 16.7.1 Mål för friluftslivspolitiken Tio mätbara mål har beslutats av regeringen och redovisats till (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). Målen är följande: –Tillgänglig natur för alla –Starkt engagemang och samverkan –Tillgång till natur för friluftsliv –Attraktiv tätortsnära natur –Hållbar regional tillväxt och landsbygds- utveckling –Skyddade områden som resurs för friluftslivet –Ett rikt friluftsliv i skolan –Friluftsliv för god folkhälsa –God kunskap om friluftslivet De tio målen har preciseringar som förtydligar innebörden av målen. Preciseringarna är ett stöd i genomförande av åtgärder. De är också underlag för att kunna mäta och följa upp målen samt för att kunna fortsätta utveckla friluftslivspolitiken. Varje friluftslivsmål berör flera olika myndig- heter och organisationer. För varje mål utpekas en till två myndigheter som ansvariga för uppföljning och utveckling av respektive mål. Syftet med friluftslivsmålen och preciseringarna är att de ska vara vägledande för arbetet med friluftslivsfrågor på alla nivåer i samhället. har beslutat om ett generationsmål för miljöarbetet och om 16 miljökvalitetsmål som uttrycker den miljömässiga dimensionen av hållbar utveckling (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377).