prop · H40362 · 2016-12-09 00:00:00 — Rådet står inför flera utmaningar, däribland en tilltagande arbetsmängd, vilket medför en bred och svårhanterlig dagordning. Även obalansen mellan tematiska och landsspecifika initiativ utgör en utmaning. Rådet lider även av politisk polarisering vilket försvårar möjligheten att enas om tydliga och genomförbara beslut. Trots detta förblir rådet ett viktigt redskap i kampen för att uppmärksamma grava MR-kränkningar, värna och stärka de mänskliga rättigheterna genom att man lyckats flytta fram positionerna i det normativa arbetet genom sina många specialrapportörer, arbetsgrupper och oberoende experter som ansvarar för tematiska eller landsspecifika frågor. Några belysande exempel på viktiga framsteg i utgörs av tillskapandet av undersökningskommissioner för och samt specialrapportörer för och . har också belyst hbtq-personers behov av skydd från våld och diskriminering för att komma i fullt åtnjutande av de mänskliga rättigheterna genom flera resolutioner. Specialprocedurerna har en central roll i att bevaka arbetet inom olika arbetsområden. kommer att fortsätta att verka för att dessa verktyg bevaras och stärks. kommer också att fortsätta att motverka försök att begränsa specialprocedurernas oberoende och möjlighet att agera. mest väletablerade instrument i arbetet för att främja mänskliga rättigheter, demokratisering och rättsstatens principer är den universella granskningsmekanismen (UPR). Inom denna granskas situationen för de mänskliga rättigheterna i samtliga FN:s medlemsstater. Alla FN:s medlemsstater har möjlighet att delta i granskningen av andra länder. granskas 48 länder vilket innebär att varje stat genomgår en granskning . granskades första gången och . UPR-processen har skapat en god grund för jämförelse och uppföljning av hur länder utvecklas avseende uppfyllandet av de mänskliga rättigheterna. Mekanismen tillåter att belysa situationen för de mänskliga rättigheterna i länder som sökt undvika granskning. ska genom konstruktiv dialog och i nära samarbete med civilsamhället genom UPR verka för en större transparens kring situationen för de mänskliga rättigheterna. Det gäller både likasinnade länder som länder 2016/17:62 som uppvisar betydande brister när det gäller respekten för mänskliga rättigheter. En annan del i FN:s MR-övervakningssystem utgörs av konventionskommittéerna som följer upp staters åtaganden i enlighet med FN:s . Ytterligare en del i övervakningssystemet utgörs av möjligheten för enskilda att framföra individuella klagomål om MR-kränkningar till konventionskommittéerna. har anslutit sig till sådana klagomålsprocedurer kopplade till fem av kärnkonventionerna (ICCPR, CEDAW, CAT, CRPD och CERD). Generalförsamlingens tredje utskott har ett tydligt samband med för mänskliga rättigheter. I allt väsentligt överlappar tematiken i det stora antal resolutioner som förhandlas och antas i tredje utskottet respektive . , fonder och program Regeringen avser att: – konsekvent försvara en rättighetsbaserad ansats samt främja FN- organens ansvar att påtala brott mot mänskliga rättigheter – med kraft värna UNDP:s mandat att stärka rättsstaten och länders – verka för reformer som stärker FN-systemet och ökar samstämmigheten inom systemet och med de internationella , UNDP, ger stöd till valövervakning i ett femtiotal länder och bygger institutionell kapacitet i många utvecklingsländer för att stärka rättsstaten och främja demokratisk Eftersom FN inte kan styra mot värdregeringars vilja så bygger arbetet i hög grad på samverkan, med de begränsningar som det medför. , , bidrar till att stärka barnets rättigheter i enlighet I arbetet ingår att motverka diskriminering och att säkra utbildning, hälsa och frihet. humanitärt arbete och verkar i konfliktområden för att ge barn trygghet, trots svåra omständigheter. FN:s kvinno- och jämställdhetsorgan, UN Women, verkar sedan starten för att stärka kvinnors ställning och säkra lika rättigheter för män och kvinnor. FN:s befolkningsprogram, UNFPA, arbetar bland annat för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. FN:s miljöprogram har sedan organisationen grundades varit en normgivande aktör i det internationella miljö- och klimatarbetet och arbetar tillsammans med bl.a. UNDP, OHCHR och FN:s rapportör för mänskliga rättigheter och miljö för att stärka mänskliga rättigheter genom förbättrad miljö och förbättrat klimat och vice versa. är en av de största bidragsgivarna till FN:s fonder och program och deltar aktivt i styrningen av verksamheten. bidrar Sida till tematisk programverksamhet, som lägger stark tonvikt vid demokrati och mänskliga rättigheter. för i styrelserna och genom svenska ambassader dialog med FN-organisationerna för att jämföra Skr. 2016/17:62 intryck och förvissa sig om att FN vid behov sätter press på regeringar. En viktig utveckling är att FN på landsnivå i allt högre grad talar med en röst och bedriver en samlad programverksamhet för att genomföra de globala målen för hållbar utveckling i Agenda . Här måste god samhällsstyrning och partnerskap med civilsamhället vara grundläggande inslag. , för utbildning, kultur, vetenskap och kommunikation, har mandat att arbeta med frågor som rör press- och yttrandefrihet, medieutveckling och journalisters säkerhet i både traditionella och digitala medier världen över. I har utmärkt sig som ett av de länder som mest aktivt lyfter frågan om yttrandefrihet och journalisters säkerhet. Vid generalkonferensen antogs en svensk resolution som lade grunden till den första FN- rapporten i sitt slag med fokus på yttrandefrihet och medieutveckling – World Trends in Freedom of Expression and Media Development. lade fram en resolution om stärkt skydd för journalister, som antogs i konsensus av . Regeringen avser att: – tillsammans med likasinnade länder verka för att på olika sätt föra in mänskliga rättigheter i utvecklingsbankernas arbete – verka för att utvecklingsbankerna fortsätter att prioritera stöd till stärkande av rättsstatens principer. driver att de multilaterala utvecklingsbankerna ska arbeta utifrån ett tydligt rättighetsperspektiv och verkar för att bankerna ska ta ett bredare grepp om anti-diskriminering och även inkludera sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. med likasinnade länder att på olika sätt föra in mänskliga rättigheter i Utvecklingsbankernas miljörelaterade och sociala standarder för investeringsprojekt är ett exempel där driver frågan om är ett verktyg som , tillsammans med övriga nordiska länder, upprättat i . är en fond för att främja mänskliga rättigheter i kommer att handla om god samhällsstyrning och vikten av en stark Att temat blivit just detta är en svensk framgång och något som I stadgar (Articles of Agreement) finns ett uttryckligt förbud mot att banken och dess personal intervenerar i medlemsländernas politiska angelägenheter eller i sina beslut påverkas av den politiska situationen i landet där de är verksamma. överväganden ska ligga till grund för bankens verksamhet. Mänskliga rättigheter är en känslig fråga i bankens styrelse eftersom flera ägare i banken är aktiva motståndare mot att banken ägnar sig åt 2016/17:62 detta ämne. I praktiken har banken dock länge arbetat med frågor som bidrar till demokrati och åtnjutandet av mänskliga rättigheter exempelvis genom arbete inom hälsa, jämställdhet, utbildning, miljö och klimat samt institutionella reformer för att stärka rättsstatens principer. Dessutom bidrar de miljömässiga och sociala standarder banken har för sin utlåning till att rättsstatsprinciper följs. inledde 2012 en översyn av sina miljörelaterade och sociala standarder för investeringsprojekt. En uppsättning standarder med höga krav är en av komparativa fördelar – det som gör bankens investeringar hållbara socialt, miljömässigt och ekonomiskt. har drivit en rad frågor som de mänskliga rättigheterna, klimat, biologisk mångfald, jämställdhet och rättigheter för urfolk i diskussionerna om översynen av standarderna. Precis som i har såväl Asiatiska (AsDB) som Afrikanska (AfDB) i sina stadgar ett uttryckligt förbud för dessa banker att blanda sig i medlemsstaternas politiska angelägenheter. Både AsDB och AfDB bidrar dock i praktiken, precis som , till åtnjutandet av mänskliga rättigheter genom arbete inom olika områden, inte minst i de insatser som görs för att stärka offentliga institutioner. Deras sociala och miljömässiga standarder bidrar även de till att rättsstatsprinciper följs, och en oberoende ombudsmannafunktion finns dit personer eller grupper kan vända sig med klagomål. I samband med en översyn av styrdokumentet för de sociala och miljömässiga standarderna i AfDB infördes också, bland annat efter påtryckningar från , en övergripande referens till vikten av respekt för mänskliga rättigheter. Regeringen avser att: fortsatt bidra till arbetet mot straffrihet för de allra grövsta internationella brotten, bland annat genom stöd till ett starkt, självständigt och oberoende ICC – vara en stark röst för brottsoffers rättigheter – fortsatt verka för stärkt internationellt samarbete för stöd till offer för sexuellt och könsbaserat våld som kan innebära brott mot ICC:s stadga och för att sänka hindren för dem att åtnjuta effektiva rättsmedel för att få gottgörelse – verka för stärkt samarbete mellan FN och ICC, bland annat genom att mandat för fredsfrämjande insatser omfattar samarbete med – stödja genomförandet av EU:s riktlinjer om ICC – fortsätta verka för att så många stater som möjligt ska ansluta sig Vissa handlingar är så allvarliga att de alltid är brottsliga, oavsett var de begås och oavsett hur den stat på vars territorium handlingarna begås Även om alla stater har rätt att åtala och döma för de allra grövsta internationella brotten har det historiskt visat sig att personer ansvariga för sådana brott undgått lagföring och att brottsoffer inte fått gottgörelse. Internationella brottmålsdomstolens (International Criminal Court, ICC) uppgift är att pröva åtal mot enskilda personer för de mest allvarliga internationella brotten. Domstolen har domsrätt över folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. Genom att motverka enskilda personers straffrihet för internationella brott, och att verka för brottsoffers rätt till gottgörelse, främjar ICC genomdrivandet av, och respekten för, den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheternas universalitet. Domstolen har möjlighet att lagföra brott som begåtts av medborgare till en statspart, eller brott som begåtts på en statsparts territorium. Domstolen kan också ha domsrätt över andra, om hänskjuter en situation till domstolen, vilket har skett beträffande och . Domstolen kan endast pröva brott som begåtts efter Romstadgans ikraftträdande . 124 stater har anslutit sig till Romstadgan. Domstolens arbetsbörda har ökat och dess verksamhet sträcker sig över hela världen. pågår nio inledande förundersökningar och tio utredningar om olika situationer. Det pågår rättegångar i sju fall, varav tre är i inledningsfasen, och fyra fall är i förstadiet till rättegång (pre-trial). bidrar aktivt till ICC:s arbete dels genom politiskt stöd i internationella sammanhang, dels genom finansiellt stöd. Utöver årsbidraget bidrar till exempel genom stöd till och är i engagerat i särskilda frågor. verkar för att så många stater som möjligt ska ansluta sig till domstolen. Brottmålsdomstolens verksamhet bygger på att den ska vara ett komplement till nationella domstolar och endast ta vid när nationella rättssystem saknar vilja eller förmåga att genomföra utredning och lagföring. De allvarliga internationella brott som ICC har domsrätt över är emellertid inte sällan komplexa och svårutredda. Det är därför viktigt att stater har adekvat lagstiftning och kapacitet att bedriva utredning och lagföring. verkar för stärkt internationellt samarbete i denna fråga och har särskilt fokuserat på utbyte av erfarenheter kring strategiska åtgärder på nationell nivå för stärkande av offer för sexuellt och könsrelaterat våld. Brottsoffers rättigheter fortsätter att stå i fokus. fortsätter att aktivt verka för att stater och internationella organisationer ska samarbeta fullt ut med ICC så att domstolen kan uppfylla sitt mandat att bekämpa straffrihet för förövare och ge gottgörelse till brottsoffer. Domstolens arbete sätts ibland på prov, och vissa stater vars ledande makthavare har åtalats har varit särskilt högljudda i sin kritik. ska fortsatt verka för principerna om bekämpande av straffrihet för allvarliga internationella brott och likhet inför lagen oavsett var och av vem brotten begås. Dessa principer ska vara grundläggande i dialogen med AU och ICC-kritiska afrikanska regeringar. 2016/17:62 även fortsättningsvis i denna dialog noga överväga hur och av vem budskap framförs och hur stöd till civilsamhälle och rättsaktörer kan utformas för att främja relationerna till ICC. kommer att fortsätta att verka för domstolens integritet och oberoende. Regeringen avser att: – ska fortsatt stärka och stödja de självständiga institutionerna inom (), såsom mandatet för Mediefrihetsrepresentanten och Högkommissarien för nationella minoriteter – fortsatt vara en viktig aktör i , särskilt i frågor kring yttrande- och mediefrihet – ha en stark närvaro i och dess olika institutioner och aktivt driva arbetet med organisationens kärnvärden – vara drivande för att medlemsstater verkställer fällande domar från – använda den nordiska plattformen för att komplettera EU-arbetet – stödja fria och oberoende medier, med särskilt fokus på unika mervärde ligger i att organisationen tydligt framhåller att respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer är grundläggande förutsättningar för långsiktigt hållbar fred och säkerhet Samtliga 57 deltagande stater inom har genom politiskt bindande åtaganden förbundit sig att följa grundläggande fri- och rättigheter, att upprätthålla rättsstatens principer, att bygga upp och bevara demokratiska institutioner samt att motverka rasism och liknande former av fientlighet och diskriminering. Politiskt ansvarsutkrävande sker löpande inom permanenta råd, vid den årliga översynskonferensen för den mänskliga dimensionen, vid ett antal tematiska kompletterande möten samt vid regelbundna möten inom kommittén för den mänskliga dimensionen, och utgör en del av och EU:s värdegrundade dialog med länderna i regionen. Särskilt viktiga instrument i detta avseende är tre oberoende institutioner: Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR), Mediefrihetsrepresentanten () och Hög- kommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM), vilka har ett viktigt uppdrag i att hjälpa deltagande stater att uppfylla sina Institutionerna har också en särskild roll som konfliktförebyggande Inte minst HCNM, som har till huvuduppgift att i ett tidigt skede identifiera och motverka etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten eller relationerna mellan deltagande stater. Av stor betydelse är också operativa fältnärvaro som bland annat syftar till att stödja demokratisk utveckling och stärkande av mänskliga rättigheter i , , och på Västra stöder, både politiskt och finansiellt, såväl institutioner som fältverksamheten. Stöd till institutionerna är särskilt angeläget mot bakgrund av avsiktliga försök från vissa deltagande stater att försvaga och försvåra institutionernas arbete. Det gäller inte minst RFoM:s mandat och ODIHR:s valövervakningsarbete. Valobservationsinsatser är en viktig del av svenskt demokratistöd och har som mål att stödja genomförandet av fria, rättvisa och transparenta val. ODIHR:s valobservationsmetodologi är internationellt erkänd och bidrar till att säkerställa att valprocesser har legitimitet och lever upp till demokratiska standarder, samt ger möjlighet att dokumentera orättvisor och valfusk. Stödet till RFoM är särskilt angeläget mot bakgrund av att vi ser en oroande utveckling i flera där yttrande- och mediefriheten inskränks. I fokus för RFoM:s arbete är frågor som rör säkerhet för journalister, inklusive de specifika hot som kvinnliga journalister drabbas av på nätet, pressfrihet, internetfrihet och frågor kring mediefrihet i konflikt. RFoM:s arbete utgör även ett viktigt verktyg mot propaganda, förföljelse av oliktänkande och lagstiftning som uppmuntrar till självcensur och straffrihet för attacker mot oberoende journalister och opinionsbildare. I egenskap av EU:s samordnare för yttrande- och mediefrihetsfrågor vid i agerar också aktivt för att frågor om yttrandefrihet, mediefrihet och förenings- och mötesfrihet ska ges en framskjuten plats på dagordning. är även pådrivande för att stärka civilsamhällets deltagande i OSSE-arbetet. Detta arbete bedrivs inte minst med hänsyn till den hårdnande repressionen i delar av OSSE- regionen där vissa stater agerar för att begränsa det civila samhällets möjligheter att verka fritt. huvuduppgift är densamma som när organisationen grundades : genom att värna individens rättigheter ska organisationen bidra till fred, stabilitet och säkerhet i . är samtliga europeiska stater medlemmar utom , dvs. totalt 47 länder. Fokus ligger på tre kärnområden: främjandet av de mänskliga rättigheterna, det demokratiska samhällsskicket och rättsstatens principer. för de mänskliga rättigheterna utgör en tydlig gemensam värdegrund och normativ bas för samarbetet inom organisationen. Till detta kommer den unika roll som spelas av i övervakningen av att medlemsstaterna uppfyller sina åtaganden enligt konventionen och dess behörighet att meddela rättsligt bindande domar. Även ministerkommittén har en viktig uppgift att följa upp att den berörda staten vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att verkställa fällande domar. Domstolen är enligt konventionen uttryckligen behörig att döma ut skadestånd till enskilda. En stat kan i vissa fall behöva vidta omfattande reformer för att bota och förhindra fortsatta MR-kränkningar. Sammantaget ger detta ett av de mest effektiva regionala systemen för skydd av mänskliga rättigheter i världen och domstolens betydelse för den positiva utvecklingen på området för mänskliga rättigheter i kan knappast överskattas. Men systemet är inte utan problem. Domstolens arbetsbelastning var bekymmersam men ser dessbättre betydligt ljusare ut i Dock finns det fortsatt anledning för att arbeta aktivt för att stärka både den och respekten för dess avgöranden i medlemsstaterna, som vacklar betänkligt på sina håll. Att så sker är avgörande för övervakningssystemets trovärdighet på både kort och lång sikt. och EU delar grundläggande värden och sedan undertecknandet av ett samförståndsavtal har samarbetet mellan de två organisationerna intensifierats, både kvalitativt och kvantitativt. Bidragande till detta är i första hand den fördjupade dagordningen om mänskliga rättigheter i EU, som accentuerades genom Lissabonfördraget, och arbetet med att få till stånd EU:s anslutning till . Även mellan , och FN förekommer möten och samarbete i MR-frågor. Ett viktigt instrument för att stärka respekten för () som är känd och respekterad även utanför Kommissionen erbjuder assistans och granskning av pågående lagstiftningsprocesser i medlemsländerna, främst inom ramen för Den har bl.a. spelat en betydande roll genom sin granskning av kontroversiella processer i och samt av Här kan även nämnas omfattande programverksamhet i länder som behöver stöd för att utveckla administrationen och rättsväsendet, där EU är en avgörande En annan viktig funktion för främjandet och skyddet av mänskliga rättigheter har kommissarie för mänskliga rättigheter. mandatet ingår bl.a. att regelbundet avlägga besök och uppmärksamma missförhållanden på MR-området i medlemsländerna. till besöken publiceras rapporter med slutsatser och rekommendationer. Vid sådana tillfällen har kommissarien bl.a. fokuserat på verkställighet Kommissarien har även utnyttjat sin behörighet att gå in som tredje part i mål inför . Områden i fokus har bl.a. varit diskriminering av romer, hbtq- personers rättigheter och rättighetsskydd för asylsökande. MR-arbete är bl.a. jämställdhet och hbtq-personers rättigheter som motsvarar de svenska prioriteringarna. flerårig jämställdhetsstrategi och en kommitté med uppdrag att bland annat främja strategins genomförande. Allt fler stater ansluter sig till konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet (den s.k. Istanbulkonventionen) som ratificerade och som övervakas av En ny barnrättsstrategi har antagits och stöds nu av en kommitté för genomförande. Inom finns även en kontinuerlig ambition vad gäller arbetstagares rättigheter och sociala rättigheter samt ett stärkande av den europeiska sociala stadgan som Även här finns en övervakningsmekanism genom den Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. fortsatta arbete för nationella minoriteter samt landsdels- eller minoritetsspråk fortsätter. Denna kontinuerliga process utgör ett fundament för ett berikat av kulturell och språklig mångfald. övervakningsmekanismer som säkerställer efterlevnaden av ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska Skr. 2016/17:62 stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk bidrar till att värna de nationella minoriteternas rättigheter runtom i . är en aktiv medlem i () som arbetar med mänskliga rättigheter och demokrati i närområdet. Rådet har kontor i samtliga baltiska länder och har bedrivit verksamhet för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter via sina kontor i nordvästra . En betydande del av stödet har gått till utbyten, nätverksbyggande och kunskapsöverföring. Verksamheten på kontoren i nordvästra avbröts på grund av det ryska justitieministeriets beslut att registrera kontoret på listan över icke-statliga organisationer som fungerar som "utländska agenter". Därtill har NMR inlett ett nytt Rysslandsprogram som en fortsättning på den verksamhet som tidigare bedrivits i nordvästra . ska uppmärksamma och stötta regionala organisationer som med utgångspunkt i egna regelverk arbetar för att stärka mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Regeringens avser att: – arbeta för att stärka den afrikanska strukturen för samhällsstyrning genom ökat kapacitetsstöd samt stärka relationen till den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen – lyfta fram stöd till genomförande av säkerhetsrådsresolution och uppföljande resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet, kvinnlig medling i konflikter samt kvinnors och civilsamhällets inflytande och meningsfulla deltagande i fredsprocesser – betona vikten av att normativa instrument ratificeras av AU:s medlemsstater och likaså verka för att samarbetet mellan AU- kommissionen och AU:s medlemsstater stärks – uppmärksamma frågan om hållbart företagande inom ramen för har en relativt väl utvecklad struktur av regionala normer och institutioner för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens Flera viktiga överenskommelser om demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter har antagits av Afrikanska unionen (AU). toppmötet samlades dessa överenskommelser i den afrikanska strukturen för samhällsstyrning, African Governance Architecture (AGA). AGA är en viktig struktur för att länka samman existerande instrument, institutioner och initiativ inom AU. Syftet är att effektivisera arbetet med frågor som rör demokrati, samhällsstyrning och mänskliga Främjandet av demokratisk samhällstyrning och 2016/17:62 mänskliga rättigheter är en central del av EU-Afrika-partnerskapet och utgör ett av fem prioriterade områden. och EU verkar för att alla medlemsländer i Afrikanka unionen ratificerar och genomför existerande åtaganden och överenskommelser, i synnerhet African Charter on Democracy, Elections and Governance. Det är ett vägledande dokument för att värna mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i . Till stöd för arbetet finns också viktiga mekanismer som African Commission on Human and Peoples’ Rights, African Court on Human and Peoples’ Rights, Economic, Social and och Mechanism.