prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — Det sjätte årliga forumet för för ägde rum i Jurmala, den 15–vilket sammanföll med ordförandeskap i EU. De digitala frågorna var ett dominerande tema. Under forumet presenterades den reviderade handlingsplanen för för . Liksom vid tidigare forum tilldrog sig även detta ett brett deltagande från hela . En fjärde makroregional EU-strategi antogs formellt vid den 17–, den här gången för Alpregionen. Den nya strategin berör ca 80 miljoner människor bosatta i 48 regioner i sammanlagt sju länder (fem EU-medlemmar: , , , , och två icke-EU-medlemmar: , ). Huvudprioriteringarna är inriktade på ekonomisk tillväxt och innovation, tillgänglighet i regionen samt hållbara miljö- och energi- lösningar. I enlighet med rådsslutsatserna , om att stärka rådets roll i arbetet för att främja och upprätthålla rättsstaten inom unionen, hölls den första återkommande dialogen vid rådet för allmänna Skr. 2015/16:115 frågor på det luxemburgska ordförandeskapets initiativ. Dialogen fokuserade särskilt på utmaningar inom området digitalisering, bl.a. när det gäller balansen mellan behovet att stärka skyddet för individens rättigheter och att säkerställa grundläggande rättigheter som yttrandefrihet. Samtliga medlemsstater delade också med sig av egna goda exempel och utmaningar på rättsstatsområdet för att bidra till att öka den gemensamma förståelsen av respekt för rättsstatens principer. Nästa dialog kommer att hållas under det nederländska ordförandeskapet. Erfarenheterna av dialogerna ska utvärderas . Samråd med ägde rum . Det europeiska medborgarinitiativet ger EU-medborgarna en formell möjlighet att direkt påverka arbetet på EU-nivå. kan EU-medborgare genom ett medborgarinitiativ uppmana kommissionen att lägga fram ett lagförslag. Ett initiativ ska stödjas av minst en miljon unionsmedborgare från minst en fjärdedel av medlemsstaterna för att kommissionen ska ta ställning till det. Det krävs minst 15 000 stödförklaringar från för att ska räknas som en av de medlemsstaterna. Minimiåldern för den som vill stödja ett initiativ är den ålder som ger rösträtt i valen till . har inte något initiativ inkommit till , som är behörig myndighet för kontroll och intygande av stödförklaringar från personer med svenskt personnummer. Däremot pågår tre namn- insamlingar som kan komma att lämnas in . De handlar om att förhindra plast i havet, om likabehandling av transportarbetare respektive om ett stärkt samarbete mot fattigdom i . 8Förslag till reform av unionsrättsakten om val till beslutade att anta en resolution om reform av Europeiska unionens valrättsakt (se faktapromemoria 2015/16:FPM28). I resolutionen uppmanas rådet att besluta om ändringar akt om allmänna direkta val av ledamöter av . Resolutionen innehåller bl.a. förslag om en gemensam valdag, om inrättande av en gränsöverskridande valkrets med kandidatnomineringar från rådet av toppkandidater till posten som kommissionens ordförande och synliggörande av de europeiska politiska partierna i nationella val. Rådets enhälliga godkännande och ratificering enligt varje medlemsstats konstitutionella ordning krävs för att de nuvarande bestämmelserna ska kunna ändras. Interinstitutionellt avtal om bättre Kommissionen presenterade ett förslag till ett Interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning (IIA) (se faktapromemoria 2014/15:FPM39). Förslaget blev underlag för förhandlingar mellan , rådet och kommissionen om ett nytt avtal som ska ersätta IIA . Förslaget behandlar bl.a. frågor som rör institutionernas samarbete i lagstiftningsprocessen, metoder för bättre lagstiftningskvalitet, delegerade akter och genomförandeakter samt bättre genomförande av lagstiftning. Innan förslaget antogs överlämnade rådet en skrivelse till kommissionen med sina prioriteringar inför de kommande förhandlingarna. Dessa inkluderade samarbetet om program och planering (flerårig planering såväl som samarbete om kommissionens årliga arbetsprogram), verktyg för bättre lagstiftning samt delegerade akter. Frågan har behandlats av rådet för allmänna frågor vid ett flertal tillfällen . Dessa möten har föregåtts av samråd med . hölls en överläggning med . nåddes en preliminär överenskommelse mellan institutionerna. Överenskommelsen innebär bl.a. att man skapar en process för hur institutionerna ska samarbeta om program och planering där och rådet likställs. Den innehåller förstärkningar när det gäller kommissionens konsultationer och konsekvensutredningar innan de lägger nya förslag samt ett mer öppet, stärkt och konsekvent samråd med medlemsstaternas experter innan delegerade akter antas. Kommissionen åtar sig att göra förteckningar över planerade delegerade akter tillgängliga. Överenskommelsen innebär också att institutionerna ska beakta öppenhet i lagstiftningsarbetet såväl inom ramen för den ordinarie lagstiftningsproceduren som inom arbetet med delegerade akter och genomförandeakter. Betydelsen av att beakta subsidiaritet och proportionalitet betonas liksom vikten av att fortsätta arbetet med regelförenkling. Institutionerna kommer att arbeta vidare i syfte att också nå överenskommelser om icke bindande kriterier för tillämpningen av delegerade akter/genomförandeakter och ett register där man ska kunna följa var i processen ett lagstiftningsärende befinner sig. Vidare förbinder sig institutionerna att senast upprätta ett gemensamt register över delegerade akter i syfte att bl.a. öka transparensen. Sammantaget kan överenskommelsen sägas motsvara rådets prioriteringar och de ståndpunkter regeringen verkat för. Delegerade akter och genomförandeakter Skr. Den horisontella diskussionen om delegerade akter och genomförande- akter har framförallt handlat om två frågor: att hitta en tillfredsställande lösning för en förstärkt roll för konsultation av medlemsstaternas experter i samband med antagandet av delegerade akter samt frågan om kriterier för tillämpning av delegerade akter och genomförandeakter. Frågorna diskuterades inom ramen för ett nytt interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning (IIA) på basen av det förslag kommissionen presenterade . Regeringen verkade bl.a. för att överenskommelsen leder till att antagandet av en delegerad akt blir mer öppet och konsekvent. Regeringen värnade i detta sammanhang ökad insyn i kommissionens förslag till delegerade akter och sammankallande av samråd med medlemsstaternas experter, notering av experters åsikter och återkoppling av kommissionens slutsatser av samrådet samt införandet av ett särskilt register med förslag till delegerade akter. Regeringen verkade också för att vägledande kriterier för tillämpningen av delegerade akter och genomförandeakter ska tas fram. Sammantaget kan överens- kommelsen sägas motsvara regeringens ståndpunkter, se även avsnitt 9 Interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning. fattade kommissionen beslut om att dra tillbaka de tre förslagen till ramförordningar som syftade till att anpassa ett stort antal nu gällande rättsakter som hänvisar till det kommittéförfarande som kallas föreskrivande förfarandet med kontroll, det s.k. PRAC- förfarandet (se faktapromemorior 2012/13:FPM143 och 2013/14:FPM22). Kommissionen angav att frågan skulle tas upp inom ramen för IIA. I den preliminära överenskommelse mellan institutionerna som nåddes anges att de tre institutionerna bör ge särskilt hög prioritet till anpassning av alla grundläggande akter där det fortfarande hänvisas till PRAC-förfarandet och att kommissionen kommer att föreslå en anpassning . Frågor om kärnsäkerhet och strålskydd regleras i Euratomfördraget. Sedan kärnkraftsolyckan i har uppmärksamheten för kärnsäkerhetsfrågor varit hög i EU-arbetet. stresstesterna vid de europeiska kärnkraftverken har en revidering av Rådet för allmänna frågor antog två rådsslutsatser på Den ena som antogs handlar om beredskap inför kärntekniska olyckor och den andra som antogs den 3 december handlar om berättigande av röntgenundersökningar. Rådsslutsatserna baserar sig på det reviderade strålskyddsdirektivet från 2015/16:115 2013 och det reviderade kärnsäkerhetsdirektivet . Regeringen har välkomnat dessa slutsatser. Rådsslutsatserna om beredskap inför kärntekniska olyckor innehåller bl.a. formuleringar om ökat samarbete och ökad harmonisering inom beredskapsområdet så att medlemsstaterna agerar på ett mer enhetligt sätt. Rådsslutsatserna om berättigande av röntgenundersökningar innehåller formuleringar om genomförandet av strålskyddsdirektivet samt vikten av ökat samarbete och harmonisering kring dessa frågor. DEL 3 EU:S FÖRBINDELSER MED 12 Utrikes- och säkerhetspolitik Målet med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är att värna unionens gemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främja internationellt samarbete. gav den höga representanten i uppdrag att ta fram en ny bred strategi för EU:s samlade externa relationer och förmågor. 12.1EU:s utrikestjänst och EU:s roll som global aktör EU:s utrikestjänsts (EEAS) femte verksamhetsår, 2015, har präglats av utvecklingen i EU:s närområde och dess konsekvenser, inte minst flyktingkrisen, och EU:s ansträngningar att möta de utmaningar som utvecklingen innebär. Utvecklingen har återigen bekräftat behovet av ett ökat samarbete mellan EEAS, kommissionen och medlemsstaterna. Det gäller att så långt som möjligt ta ett samlat grepp om de olika instrument och politikområden som står till unionens förfogande. Den höga representanten har visat att hon fullt ut avser att utnyttja sin roll som vice ordförande i kommissionen. Detta skapar bättre förutsättningar för att ytterligare utveckla samarbetet mellan EEAS och kommissionen, vilket är viktigt för ett effektivt och samstämmigt externt agerande. Den höga representanten har genomfört en omorganisation av EEAS. Den nya organisationen trädde i kraft och syftar bl. a. till en förenklad struktur och tydligare rapporterings- linjer. Bland annat har den tidigare ledningsgruppen avskaffats och en tredje biträdande generalsekreterartjänst har inrättats med ansvar för ekonomiska och globala frågor. Den första innehavaren av denna nya tjänst är svensken . En annan nyhet är att en tjänst som senior jämställdhetsrådgivare inrättats, direkt underställd EEAS generalsekreterare. Statistik från EEAS (per ) visar att målet om att diplomater från medlemsstaternas utrikesförvaltningar ska representera minst en tredjedel av EEAS-personal på chefs- och handläggarnivå fortsatt uppfylls. När det gäller fördelningen kvinnor–män är kvinnor av den samlade EEAS-personalen (i och på EU-delegationerna) på chefs- och handläggarnivå. På chefsnivå är andelen kvinnor . har dialogen fortsatt att föras mellan EEAS-företrädare och representanter för medlemsstaterna om rekryterings- och personalpolitiska frågor, inklusive behovet av fortsatta ansträngningar för att uppnå en jämnare jämställdhetsarbetet i vidare bemärkelse. En mer omfattande dialog om hur samarbetet mellan EEAS och medlemsstaterna ska kunna förstärkas, särskilt mellan EU-delegationerna och medlemsstaternas utlandsmyndigheter, har också fortsatt . Dialogen rör ett brett spektrum av frågor, såväl tematiska diskussioner om olika policyområden som diskussioner om t.ex. informationsdelning, diplomatiska framställningar och praktiskt samarbete i form av har fortsatt verkat för en stark utrikestjänst och ett väl fungerande samarbete mellan EEAS, medlemsstaterna och kommissionen, i syfte att främja en samlad och effektiv extern politik. välkomnar EEAS omorganisation, inte minst inrättandet av den seniora tjänsten som jämställdhetsrådgivare som aktivt verkat Målet med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är att värna unionens gemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främja internationellt samarbete. grannskap och dess konsekvenser, inte minst flyktingkrisen, visar på behovet av ett än starkare och enat agerande från EU. gav den höga representanten i uppdrag att ta fram en ny och bred global strategi för EU:s utrikes- och Strategin ska överlämnas till 2016 och ett utkast förhandlas nu i olika konstellationer direkt mellan EU:s medlemsstater och EU:s utrikestjänst. strategiarbetet bygger till stora delar på det arbete som , tillsammans med , och , initierade sedan under benämningen en europeisk global strategi. 12.2 Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken behandlade den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) vid sitt möte . I linje med Europeiska rådets slutsatser , och från rådet för utrikes frågor , beslutade att fortsätta arbetet med en mer effektiv, synlig och resultatorienterad GSFP. I linje med detta ska de civila och militära förmågor utvecklas och den europeisk försvarsindustri, inklusive små och medelstora företag, stärkas. Rådet strök också under ett antal försvarsinriktade frågor, och vikten av tillräckliga nivåer för medlemsstaternas nationella försvarsutgifter. Därtill betonade rådet vikten av möjligheter till framtida program inom forskning och utveckling, hybridhot samt stärkt partnerskap med FN, Nato, och Afrikanska unionen. Rådet slog fast att det regelbundet ska diskutera GSFP. begärde vid rådet för utrikes frågor (försvar) stöd och bistånd av de övriga medlemsstaterna i enlighet med fördraget om Europeiska Unionens artikel 42.7. Den s.k. försvarsklausulen tillämpades Skr. 2015/16:115 därmed i EU:s historia. begäran kom som en följd av terroristattacken i och samt övriga medlemsstater gav sitt fulla stöd till begäran. Insatser i kontinuerlig förändring EU:s militära och civila krishanteringsinsatser inom ramen för GSFP är ett konkret uttryck för unionens vilja och förmåga att bidra till fred och säkerhet. har fortsatt att bidra till utvecklingen av denna förmåga och har engagerat sig i samtliga insatser. Sammanlagt 17 insatser bedrevs i , , och varav sju var militära och tio civila. lanserades en ny militär insats på . upprättades den militära insatsen EUFOR RCA mot bakgrund av den allvarliga krisen i . övergick denna insats i EUMAM RCA som har till uppgift att stödja genom militär rådgivning för att förbereda en säkerhetssektorreform. Som en del av EU:s övergripande sahelstrategi fortsatte EU:s civila förmågehöjande insats i (EUCAP ) sin verksamhet . Med uppdrag att bidra till reformeringen av landets interna säkerhetsstyrkor är den ett civilt komplement till EU:s militära utbildningsinsats i landet (EUTM ). Tillsammans med EU:s civila förmågehöjande insats i (EUCAP ), som har ett liknande uppdrag, ska regional samverkan inom säkerhetsområdet främjas. EUCAP utvidgade sin närvaro till , en transitort för många migranter, för att fördjupa engagemanget i gräns- och migrationsrelaterade frågor. På grund av det fortsatt svåra säkerhetsläget i verkade EU:s utbildnings- och rådgivningsinsats EUBAM även 2015 från med reducerad bemanning och Det pågående engagemanget på fortgick med tre GSFP-insatser som ömsesidigt förstärker varandra. utbildningsinsats för somaliska säkerhetsstyrkor (EUTM ) har fortsatt sitt arbete i nära samarbete med främst Afrikanska unionen. civila insatsen EUCAP , som tidigare haft regionen som arbetsfält har fokuserats till . EUCAP bidrar till att utveckla kustbevakningsförmåga och att motverka sjöröveri. EU:s insats utanför (EU NAVFOR ) har fortsatt att skydda hjälpleveranser från FN:s livsmedelsprogram till , och tillsammans med andra internationella aktörer motverkat sjöröveri och bidragit till att hålla sjövägar öppna för handelstrafik. Insatsen har varit framgångsrik och sjöröveriet har minskat betydligt i omfattning. bidrog med ett styrkebidrag till insatsen placerat på ett Den svenska insatsen, liksom samarbetet med , var framgångsrik. en strategisk översyn av alla de tre insatserna samlat. 2015/16:115 koordinera insatserna bättre och se till att de bidrar med mervärde till varandra. Insatsen för säkerhetssektorreform i (EUSEC DR ) förlängdes till . För att bidra till att förhindra fler tragiska drunkningsolyckor på fattade rådet beslut om att etablera en insats för att bekämpa människosmuggling på den södra delen av centrala (EUNAVFOR MED). Insatsen inleddes efter beslut av rådet. har under utformningen av insatsen framgångsrikt verkat för att den ska genomföras med full respekt för internationell rätt och mänskliga rättigheter, inklusive asylrätt. Samråd med ägde rum . EU:s rådgivande civila insats i (EUAM ) fortsatte arbetet med att stödja en reform av civila säkerhetssektorn, inklusive polisen och rättsväsendet. Insatsen ger råd till ukrainska myndigheter och bistår dem i att ta fram en strategi för att reformera säkerhetssektorn, och att genomföra den. Målsättningen är legitima säkerhetsstrukturer som, under demokratisk kontroll, agerar i enlighet med rättsstatens principer och har allmänhetens förtroende. Rådet beslöt att förlänga insatsen till och med . bidrog med sju personer i insatsen. På fortsatte EU:s krishanteringsinsatser. Rättsstödssinsatsen i Kosovo (EULEX Kosovo) har varit EU:s överlägset största och mest komplexa civila insats och den enda med ett exekutivt mandat. Den har bidragit till rättsskipningen i Kosovo, gränshantering och till att stödja rättsväsendet i stort. I EULEX Kosovos mandat ingår även stöd till det kosovanska rättsväsendets hantering av inhuman behandling och organhandel i Kosovo genom en domstol utanför Kosovo. Insatsen har även stöttat genomförandet av den EU-ledda normaliseringsdialogen mellan och Kosovo. Vidare undertecknandes stabiliserings- och associeringsavtalet () och framsteg gjordes i genomförandet av viseringsliberaliseringen för en ökad normalisering i förbindelserna mellan EU och Kosovo inom ramen för det europeiska perspektivet i regionen. Det nuvarande mandatet för insatsen sträcker sig till , men förlängs till med ett reviderat och begränsat mandat. Under insatsens förlängning fortsätter överföring till EU:s instrument inom ramen för EU-närmandeprocessen och delar av personalstyrkan fasas successivt över till EU:s särskilde representant för Kosovo (EUSR) och . EU:s militära insats i Bosnien och (EUFOR ) bidrog till att stödja reformeringen av den bosniska säkerhetssektorn. Styrkan bestod av ca 600 personer. I bidrog EU:s civila observatörsinsats (EUMM ) fortsatt till stabilisering i landet genom sitt uppdrag att övervaka avtalet om eldupphör mellan och från konflikten . Insatsens nuvarande mandat löper till . I har polisinsatsen i (EUPOL COPPS) fortsatt sitt arbete med fokus på att bygga upp den palestinska civilpolisen till stöd för en tvåstatslösning. De politiska förutsättningarna har saknats för att bedriva aktiv verksamhet vid EU:s stödinsats för gränsövergången i Rafah (EUBAM Rafah) men EU utfäste sin beredskap för att återaktivera insatsen i Rafah när de politiska förutsättningarna finns och att ta ytterligare ansvar för att bidra till att häva Gazas isolering. De två insatserna förlängdes till . Polisinsatsen i (EUPOL ) fortsatte sitt stöd för att bygga upp den afghanska civila polisen. Rådet fattade beslut om att förlänga verksamheten till 2016. En viktig uppgift för polisinsatsen är en övergång av verksamheten till nationella myndigheter och internationella organisationer. Förbättrad förmåga att genomföra krishanteringsinsatser EU:s förmåga att bidra till internationell fred och säkerhet är beroende av effektiva strukturer och kapaciteter för att besluta, planera, bemanna och genomföra militära och civila insatser. fortsatte arbetet vid EU:s operationscentrum (Opcen), som koordinerar och samordnar insatserna i och på . Det nuvarande mandatet sträcker sig till 2016. Verksamheten inom ramen för den mellanstatliga europeiska försvars- byrån () syftar till att stärka det europeiska förvarssamarbetet inom bl.a. förmågeutveckling, forskning, materiel-utveckling och den försvarsindustriella basen. EDA:s arbete har präglats av förberedelser inför Europeiska rådets möte och genomförande av mötets slutsatser. Fokus har varit på förberedelserna inför lanseringen av ett pilotprojekt samt en förberedande åtgärd när det gäller forskning om GSFP tillämpningar i syfte att undersöka om sådan verksamhet kan bedrivas inom EU:s nästa fleråriga budgetram. Även materiel och industrifrågor som försörjningstrygghet och standardisering har upp- märksammats. Arbete har påbörjats för att utveckla med bakgrund av det förändrade säkerhetsläget. har också samverkat i diskussioner med kommissionen och med . I stor utsträckning har en gemensam syn uppnåtts, med fokus på genomförandet av det nya försvars- och säkerhetsupphandlingsdirektivet och på generella åtgärder. Samarbete med andra aktörer EU:s samarbete med internationella och regionala organisationer är av stor betydelse. Det ramavtal om samarbete inom krishantering mellan EU och FN som förhandlades fram har börjat genomföras. Ett effektivt samarbete mellan EU och Nato är av betydelse för såväl europeisk och transatlantisk säkerhet som internationell krishantering. verkar för att samarbetet mellan EU och Nato ska utvecklas, inte minst i fråga om att kunna stå emot hybridkrigföring. 2015/16:115 Samarbetet mellan EU och länderna inom Östliga partnerskapet har fortsatt att utvecklas inom frågor som rör den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP). Flera samarbetsaktiviteter genomfördes och har fortsatt att aktivt bidra till samarbetet bl.a. genom att organisera ett seminarium om partnerländernas civila krishanteringsförmåga. Samarbetet med regionala afrikanska organisationer som Afrikanska unionen (AU) och den västafrikanska samarbetsorganisationen har fortsatt att spela en stor roll i EU:s arbete för att stärka fred och säkerhet i . Arbetet med fred och säkerhet är alltjämt högsta prioritet i samarbetet. Bland annat har arbetet inriktats på att utveckla den politiska dialogen och arbetsmetoderna kring hur säkerhetsutmaningar i gemensamt ska bemötas. Arbetet med stärkandet av den afrikanska säkerhetsarkitekturen, APSA, bl.a. genom stöd till regionala beredskapsstyrkan ASF har fortsatt. fortsatte även samarbetet med ett antal länder utanför EU som deltar i unionens fredsfrämjande insatser. EU fattade beslut om ett ramavtal med , och om deltagande i krishanteringsinsatser. () bildades av , , , , , , , och . EIP är en oberoende organisation som ska bidra till och komplettera EU:s globala fredsarbete, framförallt genom medlingsinsatser och dialogarbete. Organisationen har bedrivit medlings- och dialoginsatser i och på västra samt bidragit med stöd till internationella insatser som ska motverka extremism på bl.a. . Kvinnor, fred och säkerhet arbetar aktivt inom EU för att stärka genomförandet av 1325 (2000) och de efterföljande resolutionerna , 1888, 1889, 1960, 2106, 2122 och 2242 om kvinnor, fred och säkerhet. Resolutionerna behandlar frågan om hur krig och konflikter påverkar kvinnor och flickor samt kvinnors deltagande i konfliktlösning och i arbetet med att uppnå långsiktigt hållbar fred. Arbetet vilar på en helhetssyn på säkerhet, utveckling, mänskliga rättigheter och jämställdhet. verkar aktivt för att resolution och de efterföljande resolutionerna genomförs fullt ut i EU:s freds- och säkerhetsskapande arbete. har framgångsrikt verkat för att EEAS ska inrätta en högnivåtjänst för genderfrågor, vilket fick stöd i rådsslutsatserna vid rådet för utrikes frågor samt rådet för utrikes frågor (utveckling) . EU:s nya genderrådgivare tillträdde . presenterade tillsammans med andra medlemsstater ett förslag på tillvägagångssätt för att stärka genderperspektivet i EU:s krishanteringsinsatser. har EU:s arbete med klimat och säkerhet fortskridit. internt och i internationella sammanhang även fortsatt arbetet med bl.a. tidig varning och konfliktförebyggande, konflikthantering och Syftet med tidig varning är att identifiera och hantera konfliktrisker innan de blir verklighet. EU har även varit fortsatt verksam i fredsbyggande inom ramen för New , en överenskommelse om ett bättre fredsbyggande och statsbyggande i sviktande och konfliktdrabbade När det gäller genomförandet av New Deal-överenskommelsen på landnivå har man varit mest aktiv i . EU är även en aktiv medlem