prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — anser dock att förslaget medför en ny gränsdragnings- problematik eftersom avdraget ska vara skäligt och efterlyser dessutom ett förslag på hur sammansatta tjänster, t.ex. vid sponsorpaket, ska behandlas. Srf konsulterna avstyrker förslaget och anser bl.a. att det ökar komplexiteten i regelverket. Srf konsulterna menar att de nuvarande reglerna trots allt fungerar bra eftersom det ofta inte anses meningsfullt att utnyttja avdragsrätten maximalt. Reglerna bör enligt Srf konsulterna endast ändras på så sätt att avdragsrätten för mervärdesskatt får beräknas på ett underlag av . Utgifter för visningar, demonstrationer och liknande bör inte omfattas av begreppet representationskostnader. vid delar uppfattningen att reglerna för avdrag för mervärdesskatt måste anpassas till de som gällde vid EU-inträdet och har inga synpunkter på den valda beloppsgränsen. ifrågasätter däremot att kopplingen mellan reglerna för mervärdesskatt och inkomstskatt behålls. Grunden för det är att det saknas behov av en koppling enligt mervärdesskattedirektivet. Visita anser att avdragsrätten bör utökas till per person som ett första steg. anser att konsekvensanalysen är bristfällig bl.a. avseende redovisning om behovet av speciella informationsinsatser samt redovisning av P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 förslagets påverkan på andra kostnader och påverkan på företagens verksamhet. Ekonomi- styrningsverket framför att förslaget även påverkar statliga myndigheter Skälen för regeringens förslag Behovet av ändrad reglering Mervärdesskattelagens bestämmelse om avdrags- rätt för mervärdesskatt som avser representation är kopplad till de regler som gäller för avdrag för utgifter vid representation enligt inkomstskatte- lagen. Enligt den lagen begränsas storleken på avdraget för lunch, middag eller supé till högst per person och måltid, även om den faktiska utgiften skulle vara högre. Den beloppsgränsen gäller . har dock olika beloppsgränser gällt för utgifter som avser representationsmåltider. De beloppsgränser som har tillämpats har framgått av lagstiftningen eller av Riksskatte- verkets rekommendationer. Ett exempel på en högre beloppsgräns är att avdrag för mervärdesskatt vid måltidsutgifter i samband med extern representation har fått göras baserat på en utgift om högst exklusive mervärdesskatt . Då kunde under- laget för avdraget alltså vara högre än nuvarande per person och måltid. Mot bakgrund av de förändringar som har gjorts har frågan uppkommit om avdraget för ingående skatt har förändrats på ett sätt som inte är förenligt med . Som framgått ovan tillåter inte att i och för sig tillåtna nationella avdragsbegränsningar utvidgas, dvs. att avdragsrätten inskränks. Om inskränkningen beror på lagstiftning eller myndighetspraxis saknar betydelse. Den minskning av underlaget för avdrag vid representationsmåltider som tidigare gjorts medför en minskad avdragsrätt för ingående skatt. En sådan utvidgning av avdragsbegränsningen är således inte tillåten enligt mervärdesskattedirektivet. Som framgår av avsnitt 6.23.5 har därför ansett att högre beloppsgränser än de som gäller vid inkomstsbeskattningen får tillämpas för att avgöra vad som kan anses vara ett skäligt avdrag för mervärdesskatt vid representationsmåltider. Regeringen anser mot denna bakgrund att beloppsgränsen för avdrag vid representation behöver justeras. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Den nuvarande tillämpningen, såsom den beskrivs i ställningstaganden, innebär att olika beloppsgränser kan gälla för representationsmåltider i olika situationer. Beloppsgränserna blir t.ex. olika beroende på om det är extern eller intern representation. Det blir också en annan beloppsgräns för en måltid med starköl än en måltid med vin. Problemen med olika beloppsgränser uppkommer även avseende kommunernas ersättning för mervärdesskatt. Vid representationsmåltider gäller dessutom andra beloppsgränser för mervärdesskatt än den som gäller vid inkomstbeskattningen. Belopps- gränsen för avdrag vid inkomstbeskattningen är fortfarande och den gränsen behöver inte ändras av några EU-rättsliga skäl. Ett företag kan därför behöva förhålla sig till två beloppsgränser avseende en och samma utgift. En sådan ordning är svåröverskådlig och svårtillämpad samt försvårar den praktiska hanteringen. Även om det inte är nödvändigt på grund av kan det därför finnas skäl att i detta fall behålla en koppling mellan skatte- områdena. Regeringen delar inte Srf konsulternas uppfattning att dagens regler fungerar bra. Den nuvarande situationen med olika beloppsgränser kan inte anses tillfredsställande. Det finns därför skäl att ändra reglerna om avdragsrätt vid representation för måltider, även i syfte att underlätta tillämpningen och få ett tydligare och mer överskådligt regelverk. Den närmare utformningen av mervärdesskatte- lagens avdragsbegränsning En ändring av mervärdesskattelagens bestämmelse får med hänsyn till artikel 176 i mervärdesskattedirektivet inte medföra att beloppsgränserna för mervärdesskatt sänks, dvs. att rätten till avdrag för mervärdesskatt inskränks. Det begränsar möjligheterna att justera nivåerna på så sätt att en ändring av beloppsgränserna för avdraget enbart kan ske genom att gränserna höjs. En justering av beloppsgränserna för mervärdesskatt innebär i så fall att företagen får en utvidgad avdragsrätt för mervärdesskatt som avser representation. Genom ställningstaganden har avdragsrätten för mervärdesskatt förändrats för utgifter som avser representationsmåltider och förtäring i samband med demonstrationer och visningar. Olika beloppsgränser tillämpas beroende på omständigheterna, t.ex. beroende på om det gäller intern eller extern representation. För andra former av representation har avdragsrätten inte förändrats. Det saknas därför EU-rättsliga skäl att förändra rätten till avdrag för mervärdesskatt när det handlar om andra former av representation än sådan som avser måltider och enklare förtäring. , som avstyrkt förslaget, har i sin hemställan två förslag. Det ena rör avdraget för mervärdesskatt och det andra rör avdragsrätten vid inkomstbeskattningen. När det gäller mervärdesskatten föreslår att det ska införas en beloppsgräns som ska avse alla former av representation. Beloppsgränsen skulle därmed gälla även vid andra utgifter än måltider, t.ex. utgifter för golfspel, biljetter till idrotts- evenemang och representationsgåvor. Skatte- verkets förslag innebär att det inte i något fall får göras avdrag för ingående skatt som hänför sig till utgifter för representation med ett högre belopp än den mervärdesskatt som belöper på exklusive mervärdesskatt per person och tillfälle eller per gåva. En enda beloppsgräns som gäller för alla former av representation har den fördelen att det blir mer överskådligt än om det finns olika beloppsgränser för olika representationsformer. Det blir också enklare jämfört med den hantering av mervärdesskatteavdrag vid representationsmåltider som följer av ställningstaganden. När det kommer till inkomstbeskattningen så föreslår att avdragsrätten för utgifter som avser representation ska slopas för alla former av representation. En ändrad beloppsgräns för mervärdesskatt behöver fungera tillsammans med inkomstskattelagens regler för att kunna hanteras praktiskt. En situation med olika beloppsgränser för en och samma utgift blir svåröverskådlig och svår att tillämpa. I någon mån undviks detta om ett totalt avdragsförbud införs i inkomstskattelagen. Ett totalt slopande av avdragsrätt för alla former av representation vid inkomstbeskattningen kan dock ge upphov till nya gränsdragningsproblem och praktiska problem. Mot den bakgrunden föreslås, som framgår i avsnitt 6.11.4 inte någon helt slopad avdragsrätt för alla former av representation vid inkomstbeskattningen. I stället föreslås endast ändringar av representationsavdraget vid all slags förtäring (ät- eller drickbart). Det bildar utgångspunkten för de överväganden som i det följande görs angående en förändrad utformning av avdragsrätten för mervärdesskatt. Vid inkomstbeskattningen föreslås således att avdragsrätten för alla typer av representation blir oförändrad, utom när det gäller utgifter för förtäring. Det är också för förtäring som den svenska regleringen av avdraget för mervärdes- skatt inte står i överensstämmelse med EU- rätten. Med hänsyn till de mindre omfattande ändringar som föreslås beträffande avdraget vid inkomstsbeskattningen är det inte lämpligt att för mervärdesskattens del ha en beloppsgräns på som ska gälla vid alla former av representation. I sådana fall skulle det i många situationer gälla olika beloppsgränser för mervärdesskatt och inkomstskatt. Det skulle finnas två parallella regelverk om hur de avdragsgilla beloppen – som i grunden avser samma utgifter – ska beräknas, vilket skulle försvåra tillämpningen och bli svåröverskådligt. En beloppsgräns som innebär att avdrag kan göras med mervärdesskatten som avser en utgift på och som ska gälla samtliga utgifter som avser varje representationstillfälle skulle vara ett nytt sätt att fastställa gränsbeloppet på, jämfört med när avdragsrätten för annat än måltider inte får överstiga vad som kan anses skäligt. Det kan också medföra att det upp- kommer situationer där avdragsrättens omfattning inskränks i förhållande till nuvarande reglering. tar i sin hemställan upp att avdragsrätten skulle kunna minska vid extern representation, om två måltider ingår vid ett och samma representationstillfälle. bedömer dock att begränsningar av avdrags- rätten endast skulle uppkomma i exceptionella fall och att förslaget med en beloppsgräns för all slags representation därför inte är i strid med artikel 176 i mervärdesskattedirektivet (jfr EU- domstolens dom X Holding och Oracle Nederland, C-538/08 och C-33/09, EU:C:2010:192, punkterna 70–71). Den bedömningen får anses rimlig i det avseendet. Även andra situationer kan dock uppkomma där begränsningen av avdraget till mervärdes- skatten som belöper på för alla utgifter som avser representation skulle utgöra en begränsning i förhållande till nuvarande tillämpning. Ett exempel på detta gäller utgifter i samband med jubileum. Av 16 kap. 2 § IL framgår att sådana utgifter kan omfattas av avdragsbegränsningen för representation. Det kan mot den bakgrunden noteras att i ett P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 domstolsavgörande , från dåvarande Regeringsrätten, har ett bolag fått avdrag för (RÅ 1989 not. Detta illustrerar att en fast beloppsgräns för mervärdesskatten som avser en utgift på för all slags representation riskerar att stå i strid med mervärdes- skattedirektivet. Uppkommer sådana problem begränsas möjligheterna att därefter ändra reglerna av artikel 176 i mervärdesskatte- direktivet. Beloppet per representationstillfälle skulle gälla även i de fall det enbart är fråga om en utgift per person, t.ex. en måltid. I förhållande till den nuvarande tillämpningen skulle det i många fall medföra en utvidgad avdragsrätt som därefter inte får inskränkas. Därmed begränsas också möjligheterna att senare ändra reglerna på ett ändamålsenligt sätt. Mot denna bakgrund anser regeringen att en beloppsgräns som innebär att avdrag kan göras med mervärdesskatten som belöper på vid alla former av representation inte bör införas. Det kan i stället vara lämpligt att göra en mer begränsad förändring av avdrags- rätten för mervärdesskatt, för att på ett mer ändamålsenligt sätt lösa det EU-rättsliga problem som finns med avdragsrätten för mervärdesskatt vid förtäring i samband med representation. Om den nuvarande ordningen behålls i övriga delar minskar risken för att det uppkommer nya situationer där avdragsrätten i konkreta fall visar sig ha begränsats i förhållande till tidigare. De problem som uppkommit med avdragsrätten för mervärdesskatt gäller måltider och s.k. enklare förtäring. Det är för sådana utgifter som avdragsrätten har begränsats sedan EU-inträdet och det är med avseende på dessa som det nu kan finns olika beloppsgränser. Det framstår därför som en lämplig åtgärd att ändra beloppsgränsen för måltider och annan förtäring som avdragsrätten för andra representationsutgifter behålls oförändrad. Risken blir därmed mindre för att det uppkommer situationer där avdragsrätten begränsas och kommer i konflikt med artikel 176 i direktivet. En sådan ordning fungerar också bättre tillsammans med inkomstskattereglerna, där delar av den nuvarande avdragsrätten behålls (se avsnitt 6.11.4). Det medför också en klar förenkling jämfört med den nuvarande situationen. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Den högsta av de beloppsgränser som kan tillämpas vid representationsmåltider medför att avdraget högst får uppgå till mervärdesskatten som avser en utgift på per person och måltid. En lämplig åtgärd kan vara att en beloppsgräns som innebär att avdrag kan göras med mervärdeskatten som avser en utgift på kan bli tillämplig även i övriga situationer där avdrag för mervärdesskatt medges för måltider och liknande förtäring i samband med representation. Därmed kommer det inte att finnas flera olika beloppsgränser för representationsmåltider. Det ger utökade möjlig- heter till avdrag för mervärdesskatt utöver den utvidgning som redan skett i tillämpningen på grund av ställningstagande. Någon högre beloppsgräns är inte nödvändig för att åtgärda situationen med flera olika belopps- gränser och få regler som är förenliga med EU- rätten. Jämfört med den nuvarande tillämpningen medför en enhetlig beloppsgräns som innebär att avdrag kan göras med mervärdesskatten som belöper på en mer överskådlig reglering och en enklare tillämpning. Flera remissinstanser, bl.a. , , kommun och framför synpunkter om att förslaget i promemorian förenklar tillämpningen. , som avstyrker förslaget, har dock framfört att det medför en ny gränsdragningsproblematik eftersom avdraget ska vara skäligt. Även Srf konsulterna är inne på att förslaget medför nya gränsdragningar och blir komplicerat. Att avdraget inte får överstiga vad som kan anses skäligt är en förutsättning för avdrag som redan finns och som har funnits . Det är således inte en ändring i förhållande till tidigare. När det gäller sponsorpaket eller andra företeelser där flera tjänster kan ingå medför förslaget inte några förändringar förutom att en annan beloppsgräns kan bli aktuell avseende måltider och liknande. Några nya komplikationer bör därmed inte uppkomma. Synpunkter har också framförts om eventuella förändringar av vilka utgifter som ska hänföras till representation, t.ex. med avseende på utgifter i anslutning till demonstrationer och visningar. Förändringar av vad som utgör representation eller förutsättningarna för avdrag i övrigt är inte nödvändiga för att lösa de problem som Regeringen finner därför inte skäl att ändra reglerna i det avseendet. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att avdraget högst får uppgå till mervärdesskatten på en utgift på per person och tillfälle i de situationer där avdrag för mervärdesskatt medges för måltider och liknande förtäring i samband med representation. På motsvarande sätt som tidigare ska representationsutgifterna ha ett sådant samband med verksamheten som avses i inkomstskattelagen. Avdraget får inte heller överstiga vad som kan anses skäligt. Förslaget medför att mervärdesskattereglerna blir förenliga med och underlättar tillämpningen, vilket talar för att ändringarna bör träda i kraft så snart det bedöms vara möjligt. Ändringen föreslås därför träda i kraft . Förslaget föranleder ändring av 8 kap. 9 § ML, se avsnitt 3.4. Förändringar av avdragsrätten vid representation föreslås såväl avseende mervärdesskatt som inkomstskatt. Förslaget gäller i denna del en utökad avdragsrätt för mervärdesskatt. Denna del av förslaget bedöms minska skatteintäkterna med . Den varaktiga effekten bedöms innebära minskade skatteintäkter med . Nettoeffekten av de båda förslagen, dvs. förslagen avseende mervärdesskatt och inkomst- skatt är dock positiv, se vidare avsnitt 6.11.5. Det bör påpekas att de utökade möjligheterna till avdrag för mervärdesskatt som följer av tidigare ställningstagande medför att statens mervärdesskatteintäkter bedöms minska med ca . Den intäktsminskningen är dock inte en effekt av de reformförslag som här presenteras. Den nuvarande regleringen i mervärdes- skattelagen ger intryck av att avdragsrätten vid representationsmåltider är begränsad till mervärdesskatten på en utgift som högst är . I tillämpningen medges dock avdrag med högre belopp eftersom en beloppsgräns på inte är förenlig med mervärdes- skattedirektivet. I den nuvarande tillämpningen finns flera olika beloppsgränser för avdrag som avser representationsmåltider. En förändring behövs därmed både i syfte att göra reglerna förenliga med och för att få enklare och mer överskådliga regler avseende representationsavdrag. Som framgår av avsnitt 6.23.7 har alternativ till den föreslagna regleringen övervägts. Dessa har dock bedömts innebära större förändringar än vad som är nödvändigt för att dels lösa det uppkomna EU-rättsliga problemet, dels åstad- komma en förenkling. Den alternativa lösningen med som underlag för mervärdes- skatteavdrag riskerar också att medföra både gränsdragningsproblem och konflikter med EU- rätten. I deklarationerna för inkomstskatt eller mervärdesskatt specificeras inte avdraget vare sig för representationskostnader i allmänhet eller avdrag för måltidsrepresentation. Det saknas därför närmare uppgifter om hur många som berörs av de föreslagna ändringarna avseende avdragsrätt vid måltidsrepresentation eller i vilka branscher dessa företag finns. Förändringen bedöms dock beröra ett stort antal företag i många olika branscher som har utgifter för representationsmåltider. För företagen innebär förslaget i den del det avser mervärdesskatt att det blir en utökad avdragsrätt vid måltids- representation. Den utökade avdragsrätten för mervärdesskatt bedöms för de berörda uppgå till belopp som motsvarar den offentligfinansiella effekten ovan. Den utökade avdragsrätten för mervärdesskatt beror på att beloppsgränsen får användas i fler situationer än , exempelvis vid intern representation. För ett julbord för personalen som per person kostar exkl. mervärdesskatt kan avdrag som mest medges med mervärdesskatten som belöper på en utgift på . Avdrag kan därmed göras med om företaget inte står för alkoholhaltiga drycker. I och med förslaget tillåts avdrag med den mervärdesskatt som belöper på hela beloppet, vilket innebär ytterligare i avdrag. Om kostnaden för julbordet i stället överstiger exklusive mervärdesskatt får detta inte någon ytterligare effekt på avdraget. Den utökade avdragsrätten kommer emellertid inte de företag till del som saknar avdragsrätt för mervärdesskatt. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 som saknar avdragsrätt för mervärdesskatt finns t.ex. inom finans- och försäkringsbranschen, privat vård- och omsorg, tandvård, friskolor och bostadsuthyrning. anför att det saknas en redovisning av de indirekt berörda företagen utifrån antal, storlek och bransch. Flera remissinstanser kritiserar att konsekvensanalysen inte beskriver de indirekta effekterna av förslagen för vissa branscher, främst restaurangbranschen. Eftersom det i underlaget för konsekvens- analysen saknas indelning av företag efter bransch, storlek och antal påverkade går det inte heller att dra några säkra slutsatser kring konsekvenserna för företag som påverkas indirekt av förslagen. Branschspecifikt påverkas sannolikt restaurangbranschen i viss utsträck- ning av förslagen, se vidare avsnitt 6.11.5. Den nuvarande rättstillämpningen gör att företagen behöver förhålla sig till flera olika beloppsgränser avseende avdrag för mervärdes- skatt. Förslaget medför att endast en belopps- gräns kommer att gälla vid representationsavdrag för måltidsutgifter. Ett företag behöver därmed inte bedöma vilken av de annars tillämpliga beloppsgränserna som skulle vara aktuell i samband med representationsmåltider. Det torde också finnas mindre behov av att dela upp den samlade kostnaden för ett representations- tillfälle med avseende på de olika belopps- gränserna. Det innebär en förenkling för företagen och leder till minskad administration i samband med representationsutgifter. Eftersom representationskostnader eller avdrag för mål- tidsrepresentation inte specificeras i deklarationerna för inkomstskatt eller mer- värdesskatt går det inte att avgöra exakt hur många eller vilka kategorier av företag som berörs av förslagen. Uppskattningar av antalet tillfällen med måltidsrepresentation, genom- snittlig tidsåtgång och lönekostnader för den administrativa hanteringen ger vid handen att de administrativa kostnaderna för företagen förväntas minska med mellan och . Uppskattningar av den minskade administrativa bördan har gjorts med Regelräknaren och intervallet avspeglar olika antaganden om antalet tillfällen, genomsnittlig tidsåtgång och lönekostnader. Beloppen gäller inte enbart förändringarna avseende mervärdesskatt utan inkluderar de förändringar som görs vid inkomstbeskattningen (se vidare avsnitt 6.11). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 De föreslagna förändringarna avser avdrags- rätten för en omkostnad i företagens verksamhet. Företag inom samma bransch kommer att påverkas på ett liknande sätt av den utökade avdragsrätten för mervärdesskatt. Förslaget bedöms därför inte ha någon påverkan av betydelse för konkurrensen. Kostnader för att följa reglerna kan relativt sett vara större för små företag (2006:3 Krånglig moms en företags- broms? – om företagens fullgörandekostnader för moms s. 49). Det har dock inte bedömts nödvändigt att ta särskilda hänsyn till små företag vid utformningen av förslaget. Förslaget avser ändringar inom ramen för den befintliga ordningen för representationsavdrag och avser främst en justering av nivåerna för avdrag vid måltidsrepresentation. Ändringarna som förslaget innebär bedöms därför inte heller medföra något behov av mer omfattande informationsinsatser. Ändringarna kan dock behöva uppmärksammas, t.ex. genom viss enklare nyhetsinformation. En uppdatering av befintlig information på området kan också vara nödvändig. De olika beloppsgränser som gäller för avdrag för representationsmåltider komplicerar rättstillämpningen. Denna förenklas således med förslaget. I den mån förslaget har några effekter på måltillströmningen till de allmänna förvaltningsdomstolarna bör denna minska snarare än öka. Bedömningen är emellertid att effekten av förslaget i praktiken är försumbar för de allmänna förvaltnings- domstolarna. För del bör den föreslagna regleringen underlätta kontrollen jämfört med de nuvarande beloppsgränserna. bör förslaget leda till att arbetsbörda minskar något. Inledningsvis bedöms förslaget emellertid leda till marginella engångskostnader för , huvudsakligen för information till företag och personal. Några särskilda informationsinsatser torde dock inte behövas. Eventuella tillkommande utgifter för Skatte- verket ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Som har framfört kan även myndigheternas rätt till kompensation för mervärdesskatt som avser representations- måltider påverkas genom en justering av beloppsgränsen i mervärdesskattelagen. Förslaget innebär även för kommunerna att det blir en beloppsgräns för mervärdesskatteavdrag vid representationsmåltider. Samma belopps- gräns kommer också att gälla för representation enligt lagen (2005:807) om ersättning för mer- värdesskatt för kommuner, landsting, kommunalförbund och samordningsförbund som för representation enligt mervärdesskatte- lagen. Det medför en förenkling jämfört med den nuvarande situationen med flera olika beloppsgränser. Även för kommunernas del medför förslaget en högre beloppsgräns för att återfå mervärdesskatt på representationsutgifter och därmed en möjlighet att återfå ett större mervärdesskattebelopp för representations- måltider. Förslaget innebär i denna del en utvidgad avdragsrätt för mervärdesskatt. Företag som representerar får därmed en lägre skattekostnad för sin representation. Företagen kan vara juridiska personer eller fysiska personer (enskilda näringsidkare).