prop · H40357 · 2016-12-07 00:00:00 — eller, om det gäller en transport av någon i fall som avses i 6, Kriminalvården ska lämna hjälp på begäran av 1.en läkare som avses i 4 § andra stycket sista meningen för att han eller hon ska kunna genomföra en undersökning för vårdintyg, 2.en läkare som avses i 4 § andra stycket sista meningen eller av chefsöverläkaren för att föra patienten till en sjukvårdsinrättning sedan vårdintyg har utfärdats, 3.chefsöverläkaren för att återföra en patient som har lämnat vårdinrättningen utan tillstånd, 4.chefsöverläkaren för att återföra en patient till vårdinrättningen, om denne inte har återvänt dit sedan tiden för ett tillstånd att vistas utanför inrättningens område har gått ut eller tillståndet har återkallats, 5.chefsöverläkaren för att återföra en patient till vårdinrättningen, om denne inte har återvänt dit sedan beslut om sluten psykiatrisk tvångsvård har fattats, 6.chefsöverläkaren för att i annat fall förflytta en patient som är intagen på en sjukvårdinrättning med stöd av denna lag, eller 7.Socialstyrelsen för att sända hem en patient som är utländsk medborgare och som vårdas enligt denna lag. En begäran enligt andra stycket får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att de särskilda befogenheter som anges i 10 och 10 a §§ polislagen (1984:387) eller, om det gäller en transport som utförs av Kriminalvården, 4 kap. 4 § och 10 § första stycket häkteslagen (2010:611) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. Paragrafen reglerar handräckning i ärenden om psykiatrisk tvångsvård. Övervägandena finns i avsnitt 6.3, 6.4 och 6.7. Paragrafen är i huvudsak utformad i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafens andra stycke görs, utöver en språklig ändring, ett tillägg som anger att Kriminalvården ska lämna hjälp med transport av någon i fall som avses i 6. Liksom är det som ska lämna hjälp i övriga fall. Begäran om hjälp ställs direkt till respektive myndighet. Vidare läggs en ny sjätte punkt till som anger att chefsöverläkaren även har möjlighet att begära handräckning för att i annat fall förflytta en patient som är intagen på en sjukvårdinrättning med stöd av lagen. Motsvarande bestämmelser om rätt till hjälp med 2016/17:57 förflyttning finns i andra lagar om tvångsvård, se t.ex. 43 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Genom tillägget åstadkoms en större likformighet med andra handräckningsbestämmelser på vårdområdet. Vidare läggs en ny sjunde punkt till som reglerar möjlighet att begära hjälp för att verkställa hemsändandet av en utländsk patient som vårdas med stöd av lagen. Närmare bestämmelser om sådant hemsändande finns i 12 § förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård. I tredje stycket, som är nytt, anges under vilka förutsättningar hjälp får begäras från och Kriminalvården. Bestämmelsen har till syfte att motverka att myndigheternas resurser i onödan tas i anspråk för handräckning. När det gäller de närmare förutsättningarna för att begära handräckning, se kommentaren i avsnitt 12.6 till 45 § andra stycket lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Det är den begärande myndigheten som har att pröva om förutsättningar föreligger att begära hjälp. Begäran om hjälp kan t.ex. göras om det finns någon särskild omständighet som ger anledning att befara att patienten kommer att sätta sig till motvärn eller om han eller hon uttalat hot i samband med tidigare ingripanden. Hjälp ska vidare kunna begäras i andra fall där det finns synnerliga skäl. Det kan exempelvis röra sig om situationer där det finns en överhängande risk för att patienten skadar sig själv så att man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. 47 a § Kriminalvården ska vid en transport enligt 47 § tillämpa följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): –4 kap. 4 § om kroppsvisitation, –4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och –8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . I paragrafen, som är ny, regleras rätten för Kriminalvården att vid en transport enligt 45 § utföra kroppsvisitation och använda fängsel samt att begära hjälp av . Övervägandena finns i avsnitt 6.2, 7.2 och 7.3. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Genom hänvisningen till 4 kap. 4 och 10 §§ samt den nya 8 kap. 2 a § häkteslagen ges kriminalvårdspersonalen dels rätt att utföra kroppsvisitation och använda fängsel på motsvarande sätt som under transporter inom den egna transportverksamheten, dels möjlighet att i sin tur begära hjälp av , se vidare kommentaren i avsnitt 12.2 till 8 § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. 47 b § Den som begär hjälp enligt 47 § ska utan hinder av sekretess lämna den verkställande myndigheten de uppgifter om patienten som behövs för planeringen och genomförandet av åtgärden. Paragrafen, som är ny, reglerar uppgiftsskyldighet för den som begär hjälp enligt 47 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. När det gäller hur informationen ska lämnas och vilken information Prop. 2016/17:57 som uppgiftsskyldigheten avser hänvisas till kommentaren i avsnitt 12.6 till 45 b § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. 12.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård 27 § I fråga om och Kriminalvårdens skyldighet att lämna hjälp gäller i tillämpliga delar 47 § andra och tredje styckena samt 47 a och b §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. Sådan hjälp ska lämnas även när en patient i fall som avses i 7 § första stycket inte inställer sig när vården ska påbörjas. Paragrafen reglerar handräckning i ärenden om rättspsykiatrisk vård. Övervägandena finns i avsnitt 6.2–6.4, 6.7, 7.2, 7.3 och 9.1. I paragrafens första mening görs ett tillägg som anger Kriminalvården som ansvarig myndighet att lämna hjälp utöver . Begäran om hjälp ställs direkt till respektive myndighet. Liksom hänvisar paragrafen bl.a. till 47 § andra stycket lagen om psykiatrisk tvångsvård. Det innebär att de ändringar som görs i det stycket får genomslag också i förevarande paragraf. Sålunda införs en motsvarande rätt som i den lagen för chefsöverläkaren att begära hjälp för transport av en patient som vårdas på vårdinrättningen. Hänvisningen till det nya tredje stycket i 47 § och till 47 a § i samma lag innebär dels en motsvarande reglering av förutsättningarna för att begära handräckning, dels att det införs en rätt för Kriminalvården att utföra kroppsvisitation, använda fängsel samt att begära hjälp av . Genom hänvisningen till 47 b § i samma lag införs en motsvarande uppgiftsskyldighet vid begäran om handräckning som i den lagen. För den närmare innebörden av dessa bestämmelser, se kommentarerna i avsnitt 12.8 till 47 § och 47 a och b §§ lagen om psykiatrisk tvångsvård. I paragrafen görs även språkliga ändringar. 12.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt Transport av frihetsberövade i och genom 12 a § Om en av tribunalen meddelad fängelsedom ska verkställas i , ska Kriminalvården ansvara för transporten av den dömde i . Vid en sådan transport tillämpas följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): –4 kap. 4 § om kroppsvisitation, –4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och –8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . 2016/17:57 Paragrafen, som är ny, reglerar transport vid verkställighet i av en dom som har meddelats av en internationell tribunal. Övervägandena finns i avsnitt 6.7. Paragrafen är placerad i enlighet med Lagrådets förslag avseende placeringen av motsvarande bestämmelse i lagen (2002:329) om samarbete med . I paragrafen anges att det är Kriminalvården som ansvarar för transporten i av en person som i ska verkställa en fängelsepåföljd som utdömts av tribunalen. Paragrafens tillämpning förutsätter att den dömde är frihetsberövad. Genom hänvisningen i andra meningen till 4 kap. 4 och 10 §§ samt den nya 8 kap. 2 a § häkteslagen ges kriminalvårdspersonalen dels rätt att utföra kroppsvisitation och använda fängsel på motsvarande sätt som under transporter inom den egna transportverksamheten, dels möjlighet att i sin tur begära hjälp av , se vidare kommentaren i avsnitt 12.2 till 8 § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. 12.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård Handräckning av och Kriminalvården 20 § ska på begäran av den som förestår vården vid ett särskilt ungdomshem lämna hjälp för att söka efter och hämta tillbaka den som dömts till sluten ungdomsvård om den dömde avvikit. Kriminalvården ska på begäran av den som förestår vården vid ett sådant hem lämna hjälp med transport vid förflyttning av den dömde. En begäran enligt första stycket får göras endast om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att de särskilda befogenheter som anges i 10 och 10 a §§ polislagen (1984:387) eller, om det gäller en transport som utförs av Kriminalvården, 4 kap. 4 § och 10 § första stycket häkteslagen (2010:611) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. Paragrafen reglerar handräckning i ärenden om verkställighet av sluten ungdomsvård. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket läggs en ny mening till som anger att Kriminalvården ska lämna hjälp med transport vid förflyttning av den dömde. Liksom är det som lämnar hjälp i övriga fall. Begäran om hjälp ställs direkt till respektive myndighet. I första stycket görs även en språklig ändring. I det nya andra stycket regleras förutsättningarna för handräckning. Motsvarande bestämmelse införs i andra lagar om tvångsvård. Bestämmelsen har till syfte att motverka att myndigheternas resurser i onödan tas i anspråk för handräckning. När det gäller de närmare förutsättningarna för att begära handräckning, se kommentaren i avsnitt 12.6 till 45 § andra stycket lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Det är den begärande myndigheten som har att pröva om Prop. 2016/17:57 förutsättningar föreligger att begära hjälp. Begäran om hjälp kan t.ex. göras om det finns någon särskild omständighet som ger anledning att befara att den dömde kommer att sätta sig till motvärn eller om han eller hon uttalat hot i samband med tidigare ingripanden. Hjälp ska vidare kunna begäras i andra fall där det finns synnerliga skäl. Det kan exempelvis röra sig om situationer där det finns en överhängande risk för att den dömde skadar sig själv så att man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. 20 a § Kriminalvården ska vid en transport enligt 20 § tillämpa följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): –4 kap. 4 § om kroppsvisitation, –4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och –8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . I paragrafen, som är ny, regleras rätten för Kriminalvården att vid en transport enligt 45 § utföra kroppsvisitation och använda fängsel samt att begära hjälp av . Övervägandena finns i avsnitt 6.2, 7.2 och 7.3. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Genom hänvisningen till 4 kap. 4 och 10 §§ samt den nya 8 kap. 2 a § häkteslagen ges Kriminalvårdspersonalen dels rätt att utföra kroppsvisitation och använda fängsel på motsvarande sätt som under transporter inom den egna transportverksamheten, dels möjlighet att i sin tur begära hjälp av , se vidare kommentaren i avsnitt 12.2 till 8 § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. 20 b § Den som begär hjälp enligt 20 § ska utan hinder av sekretess lämna den verkställande myndigheten de uppgifter om den dömde som behövs för planeringen och genomförandet av åtgärden. Paragrafen, som är ny, reglerar uppgiftsskyldighet i samband med Övervägandena finns i avsnitt 9.1. i enlighet med Lagrådets förslag. När det gäller hur informationen ska lämnas och vilken information som uppgiftsskyldigheten avser, se kommentaren i avsnitt 12.6 till 45 b § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. 20 c § Den dömde får tas i förvar, om det är nödvändigt för att en transport enligt 20 § ska kunna genomföras. Paragrafen är ny. Den reglerar möjligheten att under vissa omständigheter ta den unge i förvar. Övervägandena finns i avsnitt 8. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Förvar ska användas som en sista utväg och för kortast möjliga tid. att den unge ska få tas i förvar krävs att det är nödvändigt för att en transport i samband med handräckning enligt 20 § ska kunna Vid bedömningen av om det är nödvändigt att ta personen i förvar ska hänsyn särskilt tas till hans eller hennes fysiska och psykiska status, alternativ till förvarstagande samt hur länge förvarsplaceringen kan väntas pågå. 2016/17:57 Möjligheten att ta någon i förvar bör tillämpas med återhållsamhet. respektive Kriminalvården ska beakta den proportionalitetsprincip som kommer till uttryck bl.a. i 8 § polislagen (1984:387). 12.12Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål Transport i och genom 32 a § Vid tillämpning av 29, 29 a, 31 och 31 a §§ ska se till att personen förs till den andra staten eller ansvara för transporten i . Paragrafen, som är ny, reglerar transport av en person till eller från vid överförande av en frihetsberövad person för förhör m.m. Övervägandena finns i avsnitt 6.7. Av paragrafen följer att det är som ska se till att personen förs till den andra staten eller, när en person förs till , ansvara för transporten i . kan enligt den nya 29 a § polislagen (1984:387) överlämna en transport till Kriminalvården. 12.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:329) om samarbete med Transport av frihetsberövade i och genom 31 a § Om en av domstolen meddelad fängelsedom ska verkställas i , ska Kriminalvården ansvara för transporten av den dömde i . transport tillämpas följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): – 4 kap. 4 § om kroppsvisitation, – 4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och – 8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . Paragrafen, som är ny, behandlar transport vid verkställighet i av en dom som har meddelats av . Övervägandena finns i avsnitt 6.7. Paragrafen är placerad i enlighet med I paragrafen anges att det är Kriminalvården som ansvarar för transporten i av en person som i ska verkställa en fängelsepåföljd som utdömts av domstolen. förutsätter att den dömde är frihetsberövad. Genom hänvisningen i andra meningen till 4 kap. 4 och 10 §§ samt den nya 8 kap. 2 a § häkteslagen ges kriminalvårdspersonalen dels rätt att utföra kroppsvisitation och använda fängsel på motsvarande sätt som under transporter inom den egna transportverksamheten, dels möjlighet att i sin tur begära hjälp av , se vidare kommentaren i avsnitt 12.2 till 8 § lagen Prop. 2016/17:57 (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. 12.14Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder 3 § Om en svensk myndighet har utfärdat en europeisk arresteringsorder och den andra medlemsstaten har beslutat om överlämnande till , ska ansvara för transporten i . Paragrafen, som är ny, behandlar transporter vid överlämnande till enligt en europeisk arresteringsorder. Övervägandena finns i avsnitt 6.7. Bestämmelsen reglerar vem som bär ansvaret för transporter vid överlämnande till enligt en europeisk arresteringsorder. Av bestämmelsen följer att det är som ska ansvara för transporten i . I 8 kap. 1 § i lagen finns en särskild bestämmelse om återförande av personer som på visst villkor har överlämnats till . kan enligt den nya 29 a § polislagen (1984:387) överlämna en transport enligt bestämmelsen till Kriminalvården. 12.15Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) 19 § På begäran av den myndighet eller den domstol som har fattat ett beslut om förvar ska lämna den hjälp som behövs för att verkställa beslutet. Paragrafen reglerar handräckning vid verkställighet av beslut om förvar. Paragrafen har innehållit ett andra stycke som flyttas till den nya 19 a §. 19 a § Om begär det, ska Kriminalvården lämna den hjälp som behövs för att transportera en utlänning som hålls i förvar. En sådan begäran får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att Kriminalvårdens särskilda befogenheter enligt 4 kap. 4 § eller 10 § första stycket häkteslagen (2010:611) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 2016/17:57 I paragrafen, som är ny, regleras handräckning vid transport av en förvarstagen utlänning. Övervägandena finns i avsnitt 6.2 och 6.3. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket anges att Kriminalvården på begäran av ska lämna den hjälp som behövs för att transportera en utlänning som hålls i förvar. Första stycket motsvarar det hittillsvarande andra stycket i 19 §, med den skillnaden att det har varit som ska hjälpa till vid en sådan transport. Vidare regleras i paragrafen under vilka förutsättningar hjälp får begäras från Kriminalvården. Bestämmelsen har till syfte att motverka att myndighetens resurser i onödan tas i anspråk för handräckning. När det gäller de närmare förutsättningarna för att begära handräckning, se kommentaren i avsnitt 12.6 till 45 § andra stycket lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Det är som har att pröva om förutsättningar föreligger att begära hjälp. Begäran om hjälp kan t.ex. göras om det finns någon särskild omständighet som ger anledning att befara att utlänningen kommer att sätta sig till motvärn eller om han eller hon uttalat hot i samband med tidigare ingripanden. 19 b § Vid en transport enligt 19 a § tillämpas följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): –4 kap. 4 § om kroppsvisitation, –4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och –8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . I paragrafen, som är ny, regleras rätten för Kriminalvården att vid handräckning enligt 19 a § utföra kroppsvisitation och använda fängsel samt att begära hjälp av . Övervägandena finns i avsnitt 7.2 och 7.3. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Genom hänvisningen till 4 kap. 4 och 10 §§ samt den nya 8 kap. 2 a § häkteslagen ges kriminalvårdspersonalen dels rätt att utföra kroppsvisitation och använda fängsel på motsvarande sätt som under transporter inom den egna transportverksamheten, dels möjlighet att i sin tur begära hjälp av , se vidare kommentaren i avsnitt 12.2 till 8 § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. 19 c § Den som begär hjälp enligt 19 eller 19 a § ska utan hinder av sekretess lämna den verkställande myndigheten de uppgifter om utlänningen som behövs för planeringen och genomförandet av åtgärden. Paragrafen, som är ny, reglerar uppgiftsskyldighet i samband med handräckning. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. När det gäller hur informationen ska lämnas och vilken information som uppgiftsskyldigheten avser, se kommentaren i avsnitt 12.6 till 45 b § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. 12.16 Förslaget till lag om ändring i fängelselagen 4 a § Om det på grund av risk för fritagning eller av någon annan särskild anledning behövs för att en transport ska kunna genomföras på ett betryggande sätt, får Kriminalvården begära hjälp av . Paragrafen, som är ny, reglerar Kriminalvårdens möjlighet att begära handräckning hos för att genomföra en transport av personer som är intagna i anstalt. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Paragrafen innebär en lagreglering och precisering av den möjlighet att begära hjälp av som har reglerats i 30 § fängelseförordningen (2010:2010). Kriminalvårdens möjlighet att begära hjälp är dock i förhållande till vad som har gällt begränsad till fall där det på grund av risken för fritagning eller av någon annan särskild anledning, t.ex. risken för tagande av gisslan eller hot mot den person som transporten avser, behövs hjälp av för att transporten ska kunna genomföras på ett betryggande sätt. Om transporten överlämnas helt till övertar den myndigheten ansvaret för transporten. Kriminalvården behåller dock ansvaret för klienten. Bestämmelsen avser enbart sådana transporter som Kriminalvården utför av personer som är intagna i anstalt. 12.17Förslaget till lag om ändring i häkteslagen (2010:611) 2 a § Om det på grund av risk för fritagning eller av någon annan särskild anledning behövs för att en transport ska kunna genomföras på ett betryggande sätt, får Kriminalvården begära hjälp av . Paragrafen, som är ny, har rubriken hjälp vid transport och reglerar för att genomföra en transport av personer som omfattas av häkteslagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Paragrafen innebär en lagreglering och precisering av den möjlighet att begära hjälp av som har reglerats i 20 § häktes- förordningen (2010:2011). Kriminalvårdens möjlighet att begära hjälp är dock i förhållande till vad som har gällt begränsad till fall där det på grund av risken för fritagning eller av någon annan särskild anledning, t.ex. risken för tagande av gisslan eller hot mot den person som transporten avser, behövs hjälp av för att transporten 2016/17:57 ska kunna genomföras på ett betryggande sätt. Om transporten överlämnas helt till övertar den myndigheten ansvaret för transporten. Kriminalvården behåller dock ansvaret för klienten. Bestämmelsen avser enbart sådana transporter som Kriminalvården utför av personer som omfattas av häkteslagen. En hänvisning till bestämmelsen görs dock i andra lagar som innehåller bestämmelser om att andra myndigheter än under vissa omständigheter ska framställa en begäran om handräckning direkt till Kriminalvården, se t.ex. den nya 45 a § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Kriminalvården får då under samma förutsättningar som gäller för de egna transporterna vända sig till med en begäran om hjälp. 12.18 Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder 3 § Om en svensk myndighet har utfärdat en nordisk arresteringsorder och den andra staten har beslutat om överlämnande till , ska ansvara för transporten i . Paragrafen, som är ny, behandlar transporter vid överlämnande till enligt en nordisk arresteringsorder. Övervägandena finns i avsnitt 6.7. Bestämmelsen reglerar vem som bär ansvaret för transporter vid överlämnande till enligt en nordisk arresteringsorder. Av bestämmelsen följer att det är som ska ansvara för transporten i . I 7 kap. 1 § i lagen finns en särskild bestämmelse om återförande av personer som på visst villkor har överlämnats till . kan enligt den nya 29 a § polislagen (1984:387) överlämna en transport enligt bestämmelsen till Kriminalvården. 12.19 Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen 12 § Kriminalvården ska se till att den dömde transporteras till den medlemsstat där påföljden ska verkställas. Vid en sådan transport tillämpas följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): – 4 kap. 4 § om kroppsvisitation, – 4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och –8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . Om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genomföras, får hålla den dömde i förvar, dock längst . Paragrafen behandlar transporter vid överförande till en annan medlemsstat för verkställighet av en frihetsberövande påföljd. Övervägandena finns i avsnitt 6.7. Paragrafen är utformad i enlighet med Av första stycket följer att det är Kriminalvården som ska se till att den dömde förs till den andra medlemsstaten.