prop · H40358 · 2016-12-19 00:00:00 — I 1 kap. 5 § den lagen anges de ändamål för vilka uppgifter får tillhandahållas för verksamheter Uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs i författningsreglad verksamhet för bl.a. utsökning, indrivning och skuldsanering, för att utgöra underlag för beräkning, beslut och kontroll i fråga om förmån, bidrag och andra stöd, för pensionsberäkning och tillsyn och kontroll samt för lämplighets- och tillståndsprövning och annan liknande prövning. Enligt 2 kap. 1 § ska det i beskattningsverksamheten finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 1 kap. 4 och 5 §§ angivna ändamålen (beskattningsdatabasen). Enligt 2 kap. 3 § innehålla vissa där uppräknade uppgifter. Det gäller bl.a. en fysisk persons identitet, medborgarskap, bosättning och familjeförhållanden och en juridisk persons identitet, säte, ägarförhållanden samt firmatecknare och andra företrädare. Vidare får databasen innehålla uppgifter om registrering för skatter och avgifter och underlag för fastställande av skatter och avgifter. Med uppgifter om registrering för skatter eller avgifter avses bl.a. uppgifter om att någon är registrerad som skattskyldig för mervärdesskatt eller som skyldig att betala arbetsgivaravgifter. underlag för fastställande av skatter och avgifter avses bl.a. uppgifter som lämnas i deklarationer om inkomst eller kontrolluppgifter om intäkt i inkomstslaget tjänst. Vidare får databasen innehålla uppgifter om bestämmande av skatter och avgifter. Med det avses bl.a. uppgifter om inbetald preliminär skatt och socialavgifter, beslutad slutlig skatt för fastighetstaxering, uppgifter om revision och annan kontroll av skatter Prop. 2016/17:58 och avgifter, yrkanden och grunder i ett ärende får behandlas i databasen. I lagen finns inga bestämmelser som begränsar möjligheten att lämna ut uppgifter till andra myndigheter på medium för automatiserad behandling. I förarbetena anfördes att om en myndighet ska eller får lämna ut uppgifter, t.ex. med stöd av sekretesslagen (numera offentlighets- och sekretesslagen) eller andra författningar, bör det vara upp till myndigheterna att avgöra på vilket sätt det ska göras (prop. 2000/01:33 s. 112). När det gäller direktåtkomst har det däremot gjorts en uttömmande uppräkning i lagen över vilka myndigheter som får ha direktåtkomst till beskattningsdatabasen, 2 kap. 7–8 a §§. Där anges också vilka uppgifter som omfattas av direktåtkomst för respektive myndighet. Det är förutom enbart , och kommun- ernas socialnämnder som får ha sådan direktåtkomst. Enligt 2 kap. 6 § får uppgifter i databasen lämnas ut till en enskild på medium för automatiserad behandling endast om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Sådana bestämmelser finns i förordningen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller socialförsäkringsförmåner Bestämmelser om behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller socialförsäkringsförmåner finns i 114 kap. SFB. Bestämmelserna om behandling av personuppgifter inom och verksamheter finns i 114 kap. SFB. Enligt 114 kap. 2 § SFB tillämpas kapitlet vid behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller förmåner enligt balken, samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning eller särskilt beslut av regeringen handläggs av eller . Av 114 kap. 6 § följer att personuppgiftslagen gäller vid behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration, om inte annat följer av 114 kap. SFB eller föreskrifter som meddelas med stöd av kapitlet eller av personuppgiftslagen. I 114 kap. 7 § SFB regleras för vilka primära ändamål behandling av personuppgifter får ske. och får behandla personuppgifter om det är nödvändigt bl.a. för att tillgodose behov av underlag som krävs för att den registrerades eller annans rättigheter eller skyldigheter i fråga om förmåner och ersättningar ska kunna bedömas eller fastställas samt för att handlägga ärenden. I lagen finns också bl.a. bestämmelser om behandling av känsliga personuppgifter och om behandling av uppgifter i socialförsäkrings- databasen. Av 114 kap. 17 § framgår att behörighet för åtkomst till socialförsäkringsdatabasen tilldelas genom en särskild handling och att behörighet för åtkomst till databasen ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Behandling av personuppgifter inom verksamhet Vid behandling av personuppgifter tillämpas utlän- ningsdatalagen (2016:27). Lagen är tillämplig bl.a. i verksamhet som rör utlänningars inresa i , utlänningars vistelse eller arbete i och utresa eller avlägsnande från samt mottagande av asylsökande och andra utlänningar. I lagen pekas ut vilka bestämmelser i personuppgiftslagen som är tillämpliga vid sådan behandling som omfattas av lagen, bl.a. är de grundläggande kraven i 9 § PUL och kraven på säkerhet vid behandling i 30 och 31 §§ och 32 § första stycket PUL tillämpliga. I 11 och 12 §§ regleras de primära ändamålen med behandlingen hos . Personuppgifter får behandlas bl.a. om det behövs för handläggning av ärenden. I 16 § anges att tillgången till personuppgifter ska begränsas till det som varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. I lagen finns också bl.a. bestämmelser om behandling av känsliga per- sonuppgifter och om utlämnande av uppgifter. Arbetsförmedlingens behandling av personuppgifter gäller lagen (2002:546) om behandling av per- sonuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Lagen tillämpas enligt 1 § vid behandling av personuppgifter i Arbetsför- medlingens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Lagen tillämpas också vid behandling av personuppgifter i ärenden om ersättning enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och i ärenden hos Arbetsförmedlingen om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. Det som sägs i lagen om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska gälla även behandling av personuppgifter i dessa ärenden. Enligt 2 § gäller personuppgiftslagen vid behandling av person- uppgifter inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, om inte annat följer av lagen om behandling av personuppgifter i den arbets- marknadspolitiska verksamheten eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den eller annars av 2 § PUL. Enligt 4 § 1 får Arbetsförmedlingen behandla personuppgifter inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten om det behövs bl.a. för handläggning av ärenden. Det framgår vidare av 11 § att åtkomst till personuppgifter ska vara förbehållen de personalkategorier inom Arbetsförmedlingen som på grund av sina arbetsuppgifter behöver ha tillgång till uppgifterna. I lagen finns också bl.a. bestämmelser om en arbetsmarknadspolitisk databas och om behandling av känsliga personuppgifter. Arbetslöshetskassornas behandling av personuppgifter Arbetslöshetskassornas behandling av personuppgifter regleras inte i någon fristående registerförfattning. Personuppgiftslagens bestämmelser är tillämpliga. Därutöver gäller de ändamål som arbetslöshetskassorna uppställer för behandling av personuppgifter i sin verksamhet. Allmänt om handläggningen av vissa ärenden Reglerna om sjukpenninggrundande inkomst (SGI) finns i 24–26 kap. SFB. Det framgår bl.a. av 24 kap. 2 och 3 §§ SFB att SGI – utöver sjukpenning – ligger till grund för beräkning av –föräldrapenning på sjukpenningnivån, –tillfällig föräldrapenning, Av 25 kap. 2 § SFB framgår att sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete antingen 1.som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av anställning) eller 2.på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete). I 26 kap. 2 § SFB anges att SGI bestäms för en försäkrad i samband med att han eller hon begär att få en förmån som beräknas på grundval av sjukpenninggrundande inkomst eller att det behövs för handläggningen av ett ärende. I 26 kap. 3 § SFB anges även att på begäran av en försäkrad ska bestämma den försäkrades sjukpenning- grundande inkomst även om något ersättningsärende inte är aktuellt. När en enskild begär dagersättning är inkomstuppgiften förtryckt på ansökningsblanketten om SGI har fastställts tidigare. Inkomstuppgifter fylls i manuellt av den enskilde om SGI inte har fastställts tidigare eller om förtryckta inkomstuppgifter förändrats. Om den enskilde lämnar en ny inkomstuppgift som skiljer sig från tidigare fastställd SGI utreder i vissa fall skillnaderna. Här ingår att göra en bedömning av om den nya inkomsten är såväl rimlig som stadigvarande och om den föranleder en ändring av den tidigare fastställda SGI:n. Den nya inkomstuppgiften kontrolleras ibland mot den försäkrade eller dennes arbetsgivare. I första hand bedöms om en höjning av tidigare fastställd SGI är rimlig. I andra hand kontrolleras uppgifterna med den försäkrade och dennes arbetsgivare. I vissa enstaka fall kan Försäkrings- kassan begära in kontrolluppgift från . Det sker dock sällan bl.a. i och med den tidseftersläpning i uppgifterna som finns. Om SGI inte har fastställts tidigare hämtar i första hand in uppgiften från den som begär viss ersättning. kan också göra en förfrågan hos arbetsgivaren om vilken inkomst den enskilde har innan beslut om SGI fattas. En del av ärenden är s.k. utredningskrävande ärenden (enligt av samtliga SGI–ärenden). Här ingår bl.a. fastställande av SGI för egenföretagare, för dem som både är anställda och egenföretagare, för dem som är anställda i eget aktiebolag, för dem som arbetar oregelbundet och har oregelbunden inkomst och för dem som har inkomst från utlandet. När det gäller dessa ärendegrupper kan t.ex. uppgifter om pensionsgrundande inkomst användas till ledning för att fastställa SGI. inhämtas kontrolluppgifter från , vilket vanligen sker per telefon. inhämtar kontroll- uppgifter från även i s.k. kontrollutredningar, dvs. i de fall det finns tecken på att SGI har fastställts på felaktiga grunder. Handläggning i samband med utmätning av lön Regler om utmätning av lön finns i 7 kap. utsökningsbalken (1981:774) och 7 kap. utsökningsförordningen (1981:981). Ett beslut om löne- utmätning innebär att arbetsgivaren åläggs att hålla inne och betala ut viss del av gäldenärens lön till . När fattar beslut om löneutmätning ska myndigheten bestämma dels hur stort belopp som ska utmätas (utmätningsbelopp), dels hur stort belopp gäldenären ska få behålla för att försörja sig och sin familj (förbehållsbelopp). Förbehållsbeloppet bestäms med ledning av vissa normalbelopp, vilka Kronofogde- myndigheten fastställer utifrån utvecklingen av konsument- prisindex. Normalbeloppen ska anses innefatta alla vanliga levnads- kostnader, förutom bostadskostnaden som beräknas särskilt. Vid beräk- ningen av förbehållsbeloppet kan gäldenären få tillägg till normal- beloppet för kostnader för exempelvis barntillsyn, resor till och från arbetet och sjukdom. ska vid beräkning av förbehållsbeloppet göra avdrag från detta om kostnad ersätts eller täcks på annat sätt. Avdrag från förbehållsbeloppet ska ske med eventuell sidoinkomst som gäldenären uppbär. När bestämt förbehållsbeloppet ska myndigheten bestämma utmätnings- beloppet. Normalt sett preciseras utmätningsbeloppet i kronor men det är även möjligt att fatta ett beslut som innebär att hela det belopp som överstiger förbehållsbeloppet utmäts. Utredning av gäldenärens lön ingår i den tillgångsundersökning som gör. Indikation på att en gäldenär har någon form av inkomst som kan bli föremål för utmätning kommer oftast från beskattningsdatabasen som myndigheten har åtkomst till. När det finns kontrolluppgift om att gäldenären haft inkomster skickar Kronofogde- myndigheten en förfrågan till arbetsgivaren eller utbetalaren för att kontrollera om gäldenären är anställd och för att få närmare information om inkomsten. skickar också en begäran om inkomst- Prop. 2016/17:58 redogörelse till gäldenären. Denna får då möjlighet att lämna uppgifter om sin ekonomiska situation och om sina familjeförhållanden. När alla uppgifter om gäldenärens och dennes familjs inkomster och utgifter har samlats in kan en beräkning av förbehållsbeloppet utföras. Beräkningen sker maskinellt i it-stödet Init. Beräkningen utmynnar i ett förbehållsbelopp och i förekommande fall ett för löneutmätning disponibelt belopp (utmätningsbelopp). Överstiger det disponibla beloppet , fattar ett löne- utmätningsbeslut. I beslutet anges dels hur stort förbehållsbelopp som gäldenären får behålla av sin lön, dels hur stort belopp som arbetsgivaren ska dra av och betala in till . Beslutet skickas till gäldenären, sökanden och arbetsgivaren. samlar in inkomstuppgifter från arbets- givare avseende arbetstagare för vilka det kan bli aktuellt med löne- utmätning. När beslut om löneutmätning har fattats delges arbetsgivaren löneutmätningsbeslutet. När arbetsgivaren tagit del av beslutet ska han eller hon registrera uppgifterna i beslutet i löneutbetalningssystemet eller på annat sätt se till att beslutet beaktas. När det är tid för löneutbetalning ska arbetsgivaren innehålla utmätningsbeloppet. Beloppet ska sedan betalas in till på löneutbetalningsdagen. Det är vanligt att löneutmätningsbeslut ändras. Ändringarna beror ofta på att gäldenärens inkomstförhållanden ändras eller att familjesituationen förändras. Beräkningen av förbehållsbeloppet måste då göras om. fastställer nya normalbelopp . När en gäldenär som är föremål för löneutmätning får en ny skuld fattar ett s.k. tilläggsbeslut som innebär att även den nya skulden kommer att omfattas av löneutmätningsbeslutet. meddelade 100 190 s.k. grund- beslut, dvs. beslut mot gäldenärer som inte har pågående utmätning. Antalet pågående löneutmätningsbeslut var 95 630 stycken. Under var antalet ändringsbeslut, dvs. beslut om ändring av pågående utmätning, 93 582 stycken. Antalet tilläggsbeslut, dvs. en ny skuld läggs till en pågående utmätning, var cirka 330 000 stycken. Vidare fattades 98 271 beslut om upphävande av utmätning. Löneutmätningen föranleder en förhållandevis omfattande administration hos arbetsgivare och andra utbetalare. Administrationen är omfattande även för Kronofogde- myndigheten. Handläggning av ansökan om dagersättning En asylsökande som saknar egna medel har i vissa fall rätt till ekonomiskt bistånd, s.k. dagersättning. kostnader för mat, kläder och skor, fritidsaktiviteter, hygienartiklar och Dagersättningen ska även täcka utgifter för hälso- och sjukvård, tandvård samt läkemedel i vissa fall. Reglerna om rätt till dagersättning för asylsökande finns i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., förkortad LMA, och förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl., förkortad FMA. Av 8 a § FMA framgår att den som vill få dagersättning ska göra en skriftlig ansökan om det. Ansökan, som ska vara underskriven av sökanden, ska innehålla en förklaring på heder och samvete att de uppgifter om ekonomiska och personliga förhållanden som har lämnats i ansökan är riktiga. Nämnda uppgifter som lämnas av sökanden utgör underlag för beslut om ekonomiskt bistånd. Dagersättningen får enligt 10 § LMA sättas ned delvis om utlänningen utan giltigt skäl vägrar att delta i anordnad verksamhet, försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att inte medverka till att klarlägga sin identitet, eller försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att hålla sig undan. Enligt 7 kap. 1 a § utlänningsförordningen (2006:97) ska en arbetsgivare som anställer en asylsökande, som är undantagen från skyldigheten att ha arbetstillstånd, lämna underrättelse om anställningen till Migrations- verket. Arbetslöshetsförsäkringen administreras av arbetslöshetskassorna. Det finns 28 självständiga arbetslöshetskassor. Arbetslöshets- kassorna är specialiserade inom olika bransch- eller yrkesområden. De samverkar genom Arbetslöshetskassornas () som är ett service- och intresseorgan åt arbetslöshetskassorna. Arbetslöshets- försäkringen finansieras genom arbetslöshetskassornas finansierings- avgift till staten och genom arbetsgivaravgifter. Arbetslöshetskassorna är inte myndigheter utan föreningar. Deras handläggning av arbetslöshetsförsäkringen utgör dock myndighets- utövning och i sekretesshänseende är de vid prövningen av ärenden om arbetslöshetsersättning med myndigheter jämställda organ. Arbetslös- hetskassornas verksamhet regleras i lagen (1997:239) om arbetslöshets- kassor och förordningen (1997:836) om arbetslöshetskassor. Bestämmelser om arbetslöshetsersättning finns i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad , och i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. Ansökan om ersättning görs enligt 47 § hos arbetslöshetskassan. Till ansökan ska fogas intyg av arbetsgivaren om den sökandes arbetsförhållanden samt de uppgifter i övrigt som behövs för bedömande av den sökandes ersättningsrätt. En ansökan om ersättning ska göras hos arbetslöshetskassan från den i den tidsperiod som ansökan avser. Arbetslöshetsförsäkringen består av två delar. Den ena delen är en frivillig, inkomstrelaterad försäkring. Ersättning från den försäkringen betalas ut till personer som är medlemmar i en arbetslöshetskassa. Den andra, grundförsäkringen, betalas ut till personer som inte är medlemmar i arbetslöshetskassan, som inte har varit medlemmar för att ha rätt till inkomstrelaterad ersättning eller som har varit medlemmar i tillräcklig utsträckning men inte uppfyllt arbetsvillkoret inom medlemsperioden. Till ansökan om arbetslöshetsersättning ska fogas ett intyg från arbetsgivaren om den sökandes arbetsförhållanden (arbetsgivarintyg) samt de uppgifter i övrigt som behövs för att kunna pröva den sökandes rätt till ersättning, 47 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Arbetsgivarintyget utgör för anställda en grundläggande del av under- laget vid prövning av den arbetssökandes rätt till arbetslöshetsersättning. Uppgifterna i ett arbetsgivarintyg används bl.a. för att räkna fram om den arbetssökande är berättigad till ersättning (arbetsvillkor), 12 § , den sökandes genomsnittliga arbetstid (normalarbetstid), 23 a–b §§ , och hur mycket den sökande har haft i inkomst per dag före arbetslöshetens inträde (s.k. dagsförtjänst), 25 a, 37 och 37 a §§ . Uppgifterna används också bl.a. till kontroll av utbetald ersättning i de fall intyget avser arbete under pågående ersättning. På arbetsgivarintyget ska arbetsgivaren specificera arbetad tid. Arbetsgivaren ska också redovisa övertid, mertid och frånvaro. Som tid med förvärvsarbete avses även tid då den sökande har haft betald semester, varit ledig med helt eller delvis bibehållen lön av någon annan anledning än sjukdom, tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt eller barns födelse. Specificeringen av den arbetade tiden behövs för att kunna pröva om den arbetssökande har rätt till arbetslöshetsersättning och med vilket belopp ersättningen ska lämnas. Nuvarande ordning medför att arbetstiden och inkomsten måste specificeras månad för månad och delas upp i olika lönearter. Schablonberäkning används för att en person som arbetat heltid med en lägre arbetstid än ska kunna få en ”normalarbetstid” på . För en sökande som uppfyller arbetsvillkoret ska arbetslöshetskassan räkna fram en s.k. normalarbetstid. Enligt 23 b § utgör normal- arbetstiden den genomsnittliga arbetstiden under den sökandes ramtid. Timmar som arbetats utöver den avtalade arbetstiden räknas inte upp enligt schablon. Detta kräver särredovisning av de uppgifter som inte ingår i schablonberäkningen. Arbetsgivaren ska även redovisa den grundlön som den anställde hade innan anställningen upphörde samt vilket år lönen avser. I det fall timlönen för mer- och övertidsarbete inte har varierat ska denna anges på huvudblanketten. Om den sökande har haft jourtid eller beredskapstid eller om timlönen för mer- och övertidsarbete har varierat ska tid samt lön specificeras för på blanketten ”Komplettering till arbetsgivarintyg”. Likaså specificeras tid för vilken sjuklön har utgått och sjuklön på denna blankett. I de fall skattepliktiga ersättningar utöver 2016/17:58 grundlön har betalats ut ska dessa redovisas separat månad för månad på samma blankett. Arbetslöshetskassan begär att de sistnämnda ersätt- ningarna ska specificeras separat månad för månad för att kunna bedöma om ersättningen ska ligga till grund för beräkningen av dagsförtjänsten eller inte. Av 68 § följer att om någon genom oriktig uppgift eller genom underlåtenhet att fullgöra sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har orsakat att ersättning lämnats obehörigen eller med för högt belopp ska det som betalats ut för mycket betalas tillbaka. Detsamma gäller om någon på annat sätt fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp och han eller hon skäligen bort inse detta. Om någon som har fått ersättning från en arbetslöshetskassa senare får lön eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön , ska ersättningen från arbetslöshetskassan återbetalas enligt 68 a § . Enligt 68 d § får arbetslöshetskassan, om det finns särskilda skäl, helt eller delvis efterge ett krav på återbetalning. Arbetsförmedlingen hanterar ett flertal stöd som ges ut i form av ersättningar till arbetsgivare, s.k. arbetsgivarstöd. Arbetsgivarstöden regleras i flera förordningar. Bestämmelser finns i förordningen (2006:1481) om stöd för nystartsjobb, förordning (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga, förordning (2015:503) om särskilt anställningsstöd och förordning (2013:1157) om stöd för yrkesintroduktionsanställningar. Gemensamt för dessa stöd är att de ges ut till arbetsgivare, men utgör stöd för att hjälpa vissa kategorier av personer att få ett arbete. Arbetsgivaren får ett beslut om det maximala stöd som kan lämnas eller dag och rekvirerar stödet från Arbetsförmedlingen i efterskott. Vid rekvisitionen lämnar arbetsgivare uppgift om arbetstagarens lön. Stöd som utgår enligt förordningen om stöd för nystartsjobb utges genom kreditering på skattekontot. beräknar skattekreditering för nystartsjobb utifrån den bruttolön och de förmåner som arbetsgivaren redovisar vid rekvisition. Uppgifterna i rekvisitionen ska lämnas på heder och samvete. Om någon har lämnat oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har orsakat att ersättning har lämnats på felaktig grund eller med för högt belopp kan återbetalningsskyldighet bli aktuell. Arbetsförmedlingen återkräver då det felaktigt utbetalda beloppet. 7.4.1Utlämnande av uppgifter på individnivå i arbetsgivardeklarationer Regeringens bedömning: Det bör införas bestämmelser som ger vissa mottagare tillgång till uppgifter per betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer och förenklade arbetsgivardeklarationer. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Ett stort antal remissinstanser tillstyrker eller är positiva till att uppgifter ska få lämnas ut till andra mottagare. anför att ett utökat informationsutbyte bör kunna leda till större möjligheter att fatta korrekta beslut i frågor om ekonomiska förmåner och att felaktiga utbetalningar av ersättningar från välfärdssystemen kan motverkas. Även fram- håller att risken för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen torde minska. Datainspektionen anser att förslaget brister vad gäller att klargöra och säkerställa skyddet för personuppgifterna vid föreslagna informations- utbyten. Datainspektionen har inga synpunkter på förslaget i övriga delar. Datainspektionen anser att det saknas förutsättningar för att göra en viktning av behoven, en ingående undersökning av alternativa och mindre ingripande metoder och att det av de föreslagna reglerna inte går att läsa vari inskränkningen består och hur stor den är.