prop · H303127 · 2016-05-23 00:00:00 — Inkomsten av kvalificerad rederiverksamhet beräknas schablonmässigt utifrån nettodräktigheten för vart och ett av de kvalificerade fartyg som ingår i verksamheten. Vad som avses med kvalificerad rederiverksamhet 2015/16:127 och kvalificerat fartyg definieras i 3–6 §§. Se kommentarerna till dessa paragrafer. I paragrafen anges hur inkomsten för respektive fartyg ska beräknas. I 9 § finns bestämmelser om tonnageinkomst. Se även kommentaren till den paragrafen. Av paragrafens första stycke framgår att för varje kvalificerat fartyg som ingår i den kvalificerade rederiverksamheten ska en inkomst baserad på fartygets nettodräktighet beräknas. Vad som avses med nettodräktig- het definieras i förordningen (1994:1162) om skeppsmätning. Nettodräk- tighet är ett jämförelsetal baserat på bl.a. fartygets nyttiga volym, fast- ställt enligt reglerna i bilaga 1 till internationella skeppsmät- ningskonvention. Inkomsten per påbörjat dygn beräknas genom att fartygets nettodräk- tighet – enligt i paragrafen angivna intervall – multipliceras med en i paragrafen angiven andel av prisbasbeloppet. De framräknade talen läggs sedan samman. Resultatet är inkomsten i kronor per påbörjat dygn. Ett företag ska ta upp inkomsten för de påbörjade dygn som det äger eller hyr in fartyget. Av 2 kap. 27 § framgår att med prisbasbelopp avses det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gällde för det kalen- derår då beskattningsåret gick ut. Av andra stycket framgår att om ett fartyg ägs eller hyrs in av flera företag, ska den inkomst som har beräknats per påbörjat dygn, enligt första stycket, fördelas mellan delägarna eller operatörerna efter deras andel i fartyget. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.4.1 där även exempel på till- I paragrafen anges hur inkomsten av den kvalificerade rederiverksam- heten beräknas och termen tonnageinkomst definieras. ten beräknas genom att inkomsten för vart och ett av företagets kvalifice- rade fartyg läggs samman. Tonnageinkomsten ska läggas till företagets övriga inkomster före allmänna avdrag. Eftersom både ägda, inhyrda och uthyrda fartyg kan ingå i den ton- nagebeskattade verksamheten, kan ett och samma fartyg ingå i inkomst- beräkningen för flera tonnagebeskattade företag. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.4.1 där även exempel på till- I paragrafen anges att tonnageinkomsten ska tas upp som intäkt. täkten får avdrag inte göras. Det innebär att avdrag för bl.a. lämnat kon- cernbidrag och avsättningar till periodiseringsfond inte får göras. räkning av resultatet av näringsverksamheten kan inte heller intäkten minskas med kostnadsposter som är hänförliga till annan näringsverk- samhet som företaget eventuellt bedriver. Företag som är godkända för tonnagebeskattning kommer således alltid att ha ett överskott av närings- verksamhet som minst motsvarar tonnageinkomsten. Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, be- handlas närmare i avsnitt 5.4.1. I paragrafen finns bestämmelser om fördelning av tillgångar och förplik- telser vid inträde i tonnagebeskattningssystemet och vid nyanskaffning för företag som bedriver både kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet, s.k. blandad verksamhet. Enligt första stycket ska tillgångar och förpliktelser hänföras till den verksamhet som dessa tillhör. I andra stycket anges huvudregeln för fördelning av en tillgång eller förpliktelse som hänför sig till både kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet. En tillgång eller förpliktelse ska enligt huvud- regeln fördelas mellan verksamheterna utifrån vad som är skäligt. Vad som är skäligt får avgöras utifrån en samlad bedömning av förhållandena i företaget. Det är den skattskyldige som ska visa att den företagna för- delningen är skälig. Från huvudregeln i andra stycket finns undantag i 12 §. Paragrafen och rubriken närmast före har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.5.1. I paragrafen finns undantag från huvudregeln i 11 § andra stycket i fråga om fördelningen av inventarier mellan kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet. Inventarier som till någon del används i den kvalificerade rederiverksamheten ska i sin helhet hänföras till den verk- samheten. Inventarier som används i den kvalificerade rederiverksam- heten ska således inte till någon del hänföras till konventionellt beskattad verksamhet. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.5.1. I paragrafen finns bestämmelser om fördelning av intäkter och kostnader för företag som bedriver både kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet (s.k. blandad verksamhet). Enligt huvudregeln i första stycket ska intäkter tas upp och kostnader dras av i den verksamhet som dessa tillhör. Om en intäkt eller kostnad ska fördelas mellan verksamheterna ska fördelningen enligt huvudregeln göras efter vad som är skäligt. I andra stycket finns undantag från huvudregeln i första stycket i fråga om fördelning av finansiella intäkter och kostnader mellan kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet. Finansiella intäkter och kostnader ska fördelas mellan verksamheterna i förhållande till tillgån- garnas bokförda värde i respektive verksamhet, om det inte klart framgår att en annan fördelningsgrund bättre motsvarar verkliga förhållanden. Paragrafen och rubriken närmast före har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.5.1. 2015/16:127 14 § Innebörden av paragrafen är att mottagna koncernbidrag alltid ska hän- föras till annan näringsverksamhet än kvalificerad rederiverksamhet. Det innebär att om ett företag som bedriver kvalificerad rederiverksamhet tar emot ett koncernbidrag så ska detta beskattas konventionellt. Företaget kommer då, även om det till synes bara tycks bedriva kvalificerad rederi- verksamhet, ha inkomster från både kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet. Vad gäller lämnade koncernbidrag får sådana inte dras av i kvalificerad rederiverksamhet. Att avdrag inte får göras i den kvalificerade rederi- verksamheten framgår av 10 §. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.5.4. Enligt paragrafen ska tidigare års underskott i sin helhet hänföras till annan näringsverksamhet än kvalificerad rederiverksamhet. Underskott som har uppstått före inträdet i systemet med tonnagebeskattning kan så- ledes, i förekommande fall, dras av i annan näringsverksamhet enligt bestämmelserna i 40 kap. Underskott kan aldrig uppkomma i kvalificerad rederiverksamhet. Paragrafen, som har utformats enligt Lagrådets förslag, behandlas när- mare i avsnitt 5.6. Av paragrafen framgår att tidigare gjorda avdrag för avsättningar till periodiseringsfond, ersättningsfond och expansionsfond, som har gjorts i en näringsverksamhet innan inträdet i systemet med tonnagebeskattning, i sin helhet ska hänföras till annan näringsverksamhet än kvalificerad rederiverksamhet. Avdragen för avsättningar till periodiseringsfond, er- sättningsfond och expansionsfond ska återföras till beskattning i konven- tionellt beskattad verksamhet enligt reglerna i 30, 31 och 34 kap. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.6. 17–25 §§ I dessa paragrafer finns bestämmelser som reglerar hur de ackumulerade överavskrivningarna på sådana inventarier som ingår i den tonnage- beskattade verksamheten ska behandlas. De ackumulerade överavskriv- ningarna vid inträdet i tonnagebeskattningssystemet ska beräknas (skill- nadsbelopp) och tas upp som skattepliktig intäkt. Företaget får avdrag för belopp som sätts av till överavskrivningsfond. Avdraget får högst uppgå till samma belopp som skillnadsbeloppet. Fonden ska återföras till be- skattning . Paragraferna behandlas närmare i avsnitt 5.7.1. I paragrafens första stycke anges när och hur ett skillnadsbelopp ska be- räknas vid inträdet i systemet med tonnagebeskattning och termen skill- nadsbelopp definieras. Ett skillnadsbelopp ska beräknas om det bokförda värdet på inventarier som ingår i den tonnagebeskattade verksamheten, vid utgången av beskattningsåret närmast före det första beskattningsår då tonnagebeskattning ska ske, överstiger det skattemässiga värdet. Med skillnadsbeloppet avses skillnaden mellan dessa värden. Av andra stycket framgår att med bokfört värde avses det värde som följer av god redovisningssed för sådana företag som klassificeras som större företag enligt 1 kap. 3 § första stycket 4 ÅRL. Bestämmelsen inne- bär att det enbart är vid den särskilda beräkningen av skillnadsbeloppet som företaget måste tillämpa god redovisningssed för större företag. Om företaget är ett mindre företag som tillämpar ett förenklat regelverk för redovisning så måste ändå skillnadsbeloppet beräknas som om företaget hade varit ett större företag. Konsekvensen av det blir att det bokförda värdet vid tillämpning av bestämmelsen måste beräknas utifrån den fak- tiska nyttjandeperioden. Av paragrafens första stycke framgår att skillnadsbeloppet ska tas upp som en intäkt det första beskattningsår då tonnagebeskattning ska ske. Skillnadsbeloppet definieras i 17 §. Enligt andra stycket ska intäkten tas upp i konventionellt beskattad verksamhet. I paragrafens första stycke anges att avdrag får göras för belopp som sätts av till överavskrivningsfond enligt bestämmelserna i 20–22 §§. Avdraget får göras det första beskattningsår då tonnagebeskattning ska ske. Av andra stycket framgår att avdrag respektive återföring av gjorda av- drag ska göras i konventionellt beskattad verksamhet. Rubriken närmast före paragrafen har utformats i enlighet med Enligt paragrafen ska avdraget för avsättning till överavskrivningsfond i fråga om svenska handelsbolag beräknas för bolaget. Av paragrafen framgår att juridiska personer som är skyldiga att upprätta årsredovisning eller årsbokslut enligt bokföringslagen (1999:1078) får göra avdrag för avsättning till överavskrivningsfond bara om motsvaran- de avsättning görs i räkenskaperna. Av paragrafen framgår att avdraget för avsättning till överavskrivnings- fond får uppgå till högst samma belopp som skillnadsbeloppet. Skillnads- beloppet definieras i 17 §. Se kommentaren till den paragrafen. I paragrafen anges när avdraget för avsättning till överavskrivningsfond, som har gjorts enligt 19 §, senast ska återföras till beskattning. Bestäm- melser om återföring av avdraget finns även i 24 och 25 §§. Enligt första stycket ska avdraget återföras till beskattning med senast vart femte beskattningsår räknat från och med det 2015/16:127 beskattningsår som avdraget gjordes. Det framgår av 19 § vilket beskatt- ningsår som avdraget gjordes. I andra stycket regleras det förhållandet att nettodräktigheten för de ägda kvalificerade fartyg som ingår i den kvalificerade rederiverksam- heten vid utgången av en femårsperiod enligt första stycket, har minskat med i förhållande till vad som gällde fem beskatt- ningsår tidigare. I sådana fall ska i stället en så stor del som motsvarar minskningen återföras. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen finns ett undantag från bestämmelserna i 23 § om återföring av avdraget för avsättning till överavskrivningsfond. Om både den netto- dräktighet som utgör underlag för beräkning av tonnageinkomsten och nettodräktigheten för de ägda kvalificerade fartyg som ingår i den kvali- ficerade rederiverksamheten har ökat vid utgången av det femte beskatt- ningsåret ska tidpunkten för återföring enligt 23 § flyttas fram med fem Bedömningen av om tonnaget har ökat ska göras i för- hållande till vad som gällde fem beskattningsår tidigare. innebär att det inte finns någon bortre gräns för hur länge ett företag kan skjuta upp återföringen. Så länge som både den totala och ägda netto- dräktigheten har ökat vid de femåriga avstämningarna behöver ingen del Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av paragrafens första stycke framgår att avdraget för avsättning till över- avskrivningsfond ska återföras till beskattning i sin helhet om ett god- kännande för tonnagebeskattning återkallas (första strecksatsen) eller företaget går i likvidation eller konkurs (andra strecksatsen). Enligt andra stycket ska avdraget återföras det sista beskattningsåret som tonnagebeskattning sker eller, vid återkallelse på initiativ av Skatte- verket, det beskattningsår då återkallelsen sker. Paragrafen har formulerats om efter synpunkter från Lagrådet. I paragrafens första stycke anges att den som har en överavskrivnings- fond ska ta upp en schablonintäkt. Intäkten ska beräknas till av fondens storlek vid beskattningsårets ingång. avskrivningsfond finns i 19–25 §§. Se kommentarerna till dessa paragra- Enligt andra stycket ska schablonintäkten tas upp i näringsverksamhet som ska beskattas konventionellt. Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, be- handlas närmare i avsnitt 5.7.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om överkapitalisering i det tonnage- Enligt första stycket ska företaget ta upp en schablonintäkt om det främmande kapitalet under beskattningsåret understiger hälf- ten av det egna kapitalet. Schablonintäkten ska tas upp i näringsverksam- Prop. 2015/16:127 het som ska beskattas konventionellt. Intäkten ska enligt paragrafens andra stycke beräknas genom att den största skillnaden mellan hälften av det egna kapitalet och det främmande kapitalet under beskattningsåret multipliceras med statslåneräntan vid ut- gången av november året före beskattningsåret ökad med en procent- enhet. Med främmande kapital avses företagets externa finansiering, dvs. skulder inklusive latenta skatteskulder. Här ingår lån och krediter, till exempel leverantörskrediter, men också den latenta skatteskuld som hän- för sig till exempelvis överavskrivningsfonden. Se författningskommen- taren till 19–25 §§. Av 2 kap. 28 § framgår att med statslåneräntan avses den statslåneränta som fastställt att gälla för den period under vilken tidpunkten infaller. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.5.5. I paragrafen anges att en överföring av en tillgång eller en tjänst från en kvalificerad rederiverksamhet till en annan näringsverksamhet ska be- handlas som om överföringen har skett mot en ersättning som motsvarar marknadsvärdet. Om de villkor som har avtalats avviker från vad som skulle ha avtalats mellan sinsemellan oberoende näringsidkare, ska så- ledes transaktionen ändå behandlas som om den har skett till marknads- mässiga villkor. Paragrafen, som har formulerats om efter synpunkter från Lagrådet, behandlas närmare i avsnitt 5.5.3. Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, är en hänvisningsparagraf. I paragrafen, som är ny, begränsas möjligheten att dra av underskott av kvalificerad rederiverksamhet i samband med en återkallelse av ett god- kännande för tonnagebeskattning enligt 13 a kap. 10 § första stycket 2–4 SFL. Underskott som har uppkommit i den kvalificerade rederiverksam- heten under det beskattningsår som beslutet om återkallelse meddelades eller under de tidigare beskattningsår som återkallelsen avser får inte dras av. Förutsättningarna för att återkalla ett godkännande för tonnage- beskattning och den tid som ett beslut om återkallelse avser regleras i 13 a kap. 10 § första stycket 2–4 och 17 § SFL. Se kommentarerna till dessa paragrafer. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Ändringen behandlas närmare i avsnitt 5.8.7. 2015/16:127 62 kap. I paragrafen finns bestämmelser om allmänt avdrag för debiterade social- avgifter. I första stycket görs ett tillägg som innebär att allmänt avdrag inte ska göras för debiterade egenavgifter som hänför sig till kvalificerad rederiverksamhet som omfattas av bestämmelserna i 39 b kap. Ändringen behandlas närmare i avsnitt 5.4.2. Ändringarna föreslås träda i kraft (första punkten) och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter (andra punkten). Bestämmelserna behandlas närmare i avsnitt 5.13. 7.2Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Den innehållsförteckning som finns i paragrafen kompletteras med två nya kapitel, 13 a kap. Godkännande för tonnagebeskattning och 49 a kap. Återkallelseavgift. En ändring görs även med anledning av att rubriken till avdelning V ändras. Paragrafen, som anger vad som avses med särskilda avgifter, komplette- ras med återkallelseavgift. Bestämmelser om återkallelseavgift finns i det nya 49 a kap. I kapitlet, som är nytt, finns regler om godkännande för tonnagebeskatt- ning. Kapitlet placeras i avdelning V. Av paragrafen framgår kapitlets innehåll. I paragrafen anges förutsättningarna för att godkännas för tonnagebe- skattning. Den som bedriver eller har för avsikt att bedriva sådan kvalifi- cerad rederiverksamhet som avses i 39 b kap. 3–5 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, ska efter ansökan godkännas av för tonnagebeskattning. Se kommentarerna till dessa paragrafer. En förutsättning för godkännande är alltså att den verksamhet som sökanden beskriver i sin ansökan är sådan kvalificerad rederiverksamhet som anges i dessa bestämmelser. Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, be- handlas närmare i avsnitt 5.3.1. I paragrafen anges förutsättningarna för att godkännas för tonnage- beskattning för företag som ingår i en koncern. Genom hänvisning till 39 b kap. 7 § IL kommer med koncern att avses en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). Företag som ingår i en koncern ska godkännas för tonnagebeskattning bara om alla företag i koncernen som bedriver eller har för avsikt att bedriva sådan kvalificerad rederiverksamhet som avses i 39 b kap. 3–5 §§ IL antingen redan är godkända för tonnagebeskattning eller ansöker om godkännande och godkänns för tonnagebeskattning. Denna ”väljer en, väljer alla-regel” innebär att alla företag, som ingår i en koncern och som bedriver eller har för avsikt att bedriva kvalificerad rederiverksamhet, måste välja samma beskattningsmetod. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.3.1. Av paragrafen framgår att en ansökan om godkännande för tonnage- beskattning ska ha kommit in till senast före ingången av det första beskattningsår som ansökan avser. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.3.2. I paragrafen anges vad som gäller i fråga om ansökan om godkännande för tonnagebeskattning när det har skett en ägarförändring som innebär att ett företag som bedriver sådan kvalificerad rederiverksamhet som av- ses i 39 b kap. 3–5 §§ IL, utan att vara godkänt för tonnagebeskattning, kommer att ingå i samma koncern som ett företag som är godkänt för tonnagebeskattning. Av paragrafens första stycke framgår att företaget som inte är godkänt för tonnagebeskattning ska ansöka om godkännande för tonnagebeskatt- ning. Ansökan ska enligt andra stycket ha kommit in till från den dag då företaget kom att ingå i koncernen. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.3.3. I paragrafen anges vad som gäller i fråga om ansökan om godkännande för tonnagebeskattning när det har skett en verksamhetsförändring som innebär att ett företag som ingår i en koncern börjar bedriva sådan kvali- ficerad rederiverksamhet som avses i 39 b kap. 3–5 §§ IL och det i kon- cernen finns ett eller flera företag som är godkända för tonnagebeskatt- ning. Av paragrafens första stycke framgår att företaget som inte är godkänt för tonnagebeskattning i en sådan situation ska ansöka om godkännande för tonnagebeskattning. Ansökan ska enligt andra stycket ha kommit in till från den dag då företaget började bedriva den kvalificerade rederiverksamheten. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.3.3. I paragrafen anges vad som gäller i fråga om ansökan om godkännande för tonnagebeskattning vid fusioner och fissioner. Vad som avses med fusion respektive fission framgår av 37 kap. 3 och 5 §§ IL. Av paragrafens första stycke framgår att om ett övertagande företag som inte är godkänt för tonnagebeskattning tar över en kvalificerad re- deriverksamhet eller ett kvalificerat fartyg från ett annat företag som är godkänt, ska det övertagande företaget ansöka om godkännande för ton- Det övertagande företaget är således bundet av det eller de överlåtande företagens val av tonnagebeskattning. Vad som avses med kvalificerad rederiverksamhet anges i 39 b kap. 3–5 §§ IL och vad som avses med kvalificerat fartyg framgår av 39 b kap. 6 § IL. Se kommentarerna till dessa paragrafer. Ansökan ska enligt andra stycket ha kommit in till inom från den dag fusionen eller fissionen blev genomförd. 37 kap. 8 § IL framgår att en fusion eller fission ska anses genomförd när det överlåtande företaget har upplösts. Om det övertagande företaget inte fullgör sin skyldighet att ansöka om godkännande, eller inte blir godkänt, kan det bli fråga om återkallelse av det överlåtande företagets godkännande. Se kommentaren till 10 §. Paragrafen, som har formulerats om efter synpunkter från Lagrådet, behandlas närmare i avsnitt 5.3.4. Av paragrafen framgår att en ansökan om godkännande för tonnage- beskattning ska innehålla de uppgifter som är nödvändiga för att Skatte- verket ska kunna bedöma om förutsättningarna för godkännande för ton- nagebeskattning enligt 2 och 3 §§ är uppfyllda. Uppgifter som är nödvändiga torde vara bl.a. uppgifter om vilken typ av verksamhet som ska bedrivas, vilka fartyg som ska användas, farty- gens brutto- respektive nettodräktighet, vilken flagg fartygen för och vilken typ av fart de går i. Om den som har gjort ansökan ingår i en kon- cern behövs även uppgift om andra företag i koncernen bedriver eller har för avsikt att bedriva kvalificerad rederiverksamhet. Vad som avses med kvalificerad rederiverksamhet framgår av 39 b kap. 3–5 §§ IL. mentarerna till dessa paragrafer. Paragrafen behandlas närmare avsnitt 5.3.2. I paragrafens anges från när ett godkännande för tonnagebeskattning Ett beslut om godkännande för tonnagebeskattning gäller enligt första stycket tidigast från och med det beskattningsår som följer närmast efter det beskattningsår då beslutet meddelades. beskattning gäller tills vidare. I 10–17 §§ finns bestämmelser om åter- kallelse av godkännande för tonnagebeskattning. I andra stycket behandlas det fall där godkännande för tonnagebeskatt- ning har beviljats övertagande företag efter en fusion eller en fission. att kontinuiteten av tonnagebeskattningen inte ska brytas ska godkännan- det gälla från och med det beskattningsår som börjar som det överlåtande företagets sista beskattningsår. Om företagen har olika be- skattningsår ska godkännandet i stället gälla från och med det beskatt- ningsår som börjar närmast före det överlåtande företagets sista beskatt- ningsår. Paragrafen, som har kompletterats med ett andra stycke efter syn- punkter från Lagrådet, behandlas närmare i avsnitt 5.3.5. I paragrafen regleras förutsättningarna för återkallelse av ett godkännan- de för tonnagebeskattning. Första stycket omfattar fyra punkter i vilka fyra alternativa återkallelsegrunder anges. Enligt första punkten ska godkännandet för tonnagebeskattning åter- kallas om det godkända företaget begär det. När en återkallelse på begä- ran av företaget senast ska göras regleras i 12 §. I 14–16 §§ regleras från vilken tidpunkt en återkallelse på begäran av det godkända företaget gäller. Se kommentarerna till dessa paragrafer. Enligt andra punkten ska godkännandet för tonnagebeskattning åter- kallas om förutsättningarna för godkännande för tonnagebeskattning enligt 2 och 3 §§ inte är uppfyllda. Det innebär att godkännandet för ton- nagebeskattning ska återkallas om den verksamhet företaget bedriver är kvalificerad enligt bestämmelserna i 39 b kap. 3–5 §§ IL, exem- pelvis om av den sammanlagda bruttodräktigheten för de kvalificerade fartyg som ingår i den kvalificerade rederiverksam- heten hänför sig till fartyg som är svenskregistrerade. Hänvisningen till 3 § avser företag som ingår i en koncern. Alla företag i en koncern som bedriver kvalificerad rederiverksamhet ska vara godkända för tonnagebe- skattning.