prop · H40322 · 2016-10-25 00:00:00 — Syftet med paragrafen var ursprungligen att för handel med 2-dagars spotkontrakt införa straffbestämmelser som motsvarade bestämmelsen om otillbörlig marknadspåverkan i 8 § marknadsmissbrukslagen (prop. 2011/12:143 s. 39). Marknadsmissbrukslagen upphävs och ersätts av lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden, där straffskalan för grovt brott skärps och uppgår till fängelse i högst (2 kap. 4 § tredje stycket). Till skillnad från marknadsmissbrukslagen beaktas i lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarkna- den även gärningsmannens ställning vid bedömningen av vad som avses med grovt brott. Motsvarande ändring görs därför i andra stycket. Se även författningskommentaren till 2 kap. 4 § lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden. Brottets benämning ändras inte till marknadsmanipulation i paragrafen, eftersom brottet enligt auktioneringsförordningen benämns otillbörlig marknadspåverkan. Hänvisningen till EU-bestämmelsen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dyna- Övervägandena finns i avsnitt 14.9. 20.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden 1 kap. 10 § Hänvisningen i första stycket till 15 kap. 6 § 3 tas bort, eftersom den punkten försvinner. 11 kap. 6 § och 15 kap. 6 § Paragraferna innehåller bestämmelser om utgivares informationsplikt. I 11 kap. 6 § finns bestämmelser som avser utgivare vars överlåtbara värdepapper handlas på en handelsplattform (MTF-plattform). I 15 kap. 6 § finns bestämmelser som avser utgivare vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad. I 11 kap. 6 § 3 och 15 kap. 6 § första stycket 3 tas bestämmelsen om skyldighet att offent- liggöra kurspåverkande information bort. En motsvarande skyldighet att offentliggöra insiderinformation finns nu i stället i artikel 17 i marknads- missbruksförordningen. I 11 kap. 7 § och 15 kap. 7 § införs upplysningar om bestämmelserna i marknadsmissbruksförordningen. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.1. 11 kap. 7 § och 15 kap. 7 § I paragraferna införs upplysningar om bestämmelser om skyldigheten för emittenter att offentliggöra insiderinformation enligt artikel 17 i marknadsmissbruksförordningen. Hänvisningarna till marknadsmissbruksförordningen är utformade på så sätt att de avser förordningen i den gällande lydel- sen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.1. 11 kap. 8 § Paragrafen innebär en skyldighet för ett värdepappersinstitut som driver en handelsplattform (MTF-plattform) att kontrollera att utgivare eller emittenter fullgör sin informationsskyldighet. Paragrafen gäller även en börs som driver en handelsplattform (13 kap. 12 § andra och tredje styckena). Ändringen i första stycket är endast språklig. I andra stycket, som är nytt, införs en skyldighet för värdepappers- institut och börser som driver en handelsplattform att även kontrollera att offentliggörande av insiderinformation sker i enlighet med marknads- missbruksförordningen. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så Prop. 2016/17:22 sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.2. 15 kap. 9 § Paragrafen innebär en skyldighet för en börs att kontrollera att emittenter av överlåtbara värdepapper fullgör sin informationsskyldighet. I paragrafen införs en skyldiget för en börs att även kontrollera att offentliggörande av insiderinformation sker i enlighet med marknads- missbruksförordningen. Bestämmelsen genomför artikel 51.3 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och direktiv /61/EU (MiFID II). Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.2. 17 kap. 1 § Hänvisningarna till 15 kap. 6 § 3 tas bort, eftersom den punkten försvinner. 23 kap. 2 § Paragrafen innehåller bestämmelser om att värdepappersinstitut, börser, clearingorganisationer och sådana utländska företag som har tillstånd att driva en reglerad marknad från filial i ska lämna Finans- inspektionen vissa upplysningar. I andra stycket, som är nytt, införs en bestämmelse som innebär att de företag som omfattas av första stycket, med undantag av clearingorgani- sationer, ska lämna sådana upplysningar om emit- tenter som har samband med företagens kontroll enligt 11 kap. 8 § och 15 kap. 9 § av att emittenterna fullgör sin informationsskyldighet enligt artikel 17 i marknadsmissbruksförordningen. De upplysningar som före- tagen ska lämna preciseras i föreskrifter som meddelas med stöd av lagen, se bemyndigandet i 15 §. Syftet är att ska kunna anpassa sin tillsyn efter värdepappersinstitutens och börsernas kontroll, t.ex. på så sätt att kan ta hänsyn till even- tuella civilrättsliga sanktioner som ett värdepappersinstitut eller en börs har beslutat att ålägga en emittent. I tredje och fjärde styckena görs följdändringar med anledning av det nya andra stycket. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.2. 2016/17:22 23 kap. 15 § Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Ändringen i punkt- en 1 innebär att föreskrifter får meddelas även om sådana uppgifter som företag enligt 2 § andra stycket ska lämna till enligt den bestämmelsen (se författningskommentaren till 2 § andra stycket). Övervägandena finns i avsnitt 11.3.2. 20.9 Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafen är en upplysningsbestämmelse. Ändringen innebär att nu- varande hänvisning till marknadsmissbrukslagen ersätts med en hänvis- ning till marknadsmissbruksförordningen och lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden. Lydelsen justeras också i enlighet med definitionen av insiderinformation i marknadsmissbruks- förordningen (artikel 7). Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Paragrafen, som är ny, reglerar sekretess till skydd för Finansinspek- tionens utredningar om misstänkta överträdelser av artikel 14 eller 15 i marknadsmissbruksförordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 3 § (jfr prop. 2001/02:69 s. 21 f.). Sekretessen gäller i förhållande till den som är föremål för utredningen. Att sekretessbestämmelsen är tillämplig även i förhållande till tredjeman utvecklas närmare i avsnitt 16.4. En central fråga vid tillämpningen av bestämmelsen blir tolkningen av rekvisitet ”synnerlig vikt”. Den fråga som ska besvaras är huruvida utredningen som sådan skadas, om de begärda uppgifterna lämnas ut. Svaret kan bli olika i skilda stadier av utredningen. I ett inledande skede kan det vara viktigt för utredningen att misstanken om en överträdelse och vad den består i inte kommer till de berörda personernas kännedom. Om dessa får del av sådana uppgifter, är risken uppenbar att de kan komma att söka vidta åtgärder för att försvåra eller omöjliggöra Finans- inspektionens utredning, t.ex. genom att undanröja bevis. Risken är naturligtvis särskilt stor i utredningens början, innan har hunnit säkra bevis. I det sammanhanget är det värt att notera att redan uppgiften om vem som har lämnat upplysningar till kan vara tillräcklig för att en person ska förstå vad han eller hon är misstänkt för. När den som utredningen avser har fått veta att Finans- inspektionen håller på att utreda en misstänkt överträdelse, skulle utred- ningen kunna hindras om personen kontinuerligt kunde ta del av de Prop. 2016/17:22 uppgifter som inspektionen har inhämtat eller få veta vilka utrednings- åtgärder som inspektionen planerar eller genomför. För utredningens effektivitet kan det alltså vara nödvändigt att den som utredningen avser inte får del av det som har inhämtats från t.ex. andra personer som misstänks ha överträtt marknadsmissbruksförordningen förrän utred- ningen har kommit så långt att den inte längre skadas, om uppgifterna lämnas ut. Det kan härvid vara fråga om dokument som har kopierats vid undersökningar enligt 4 kap. 1 § kompletteringslagen, protokoll eller bandupptagningar från förhör som har hållits med stöd av 3 kap. 1 § samma lag, uppgifter om vilka personer som har hörts och vilka som ska höras samt uppgifter om andra aktörer som har kontaktats m.m. Normalt bör rätten till insyn för den som misstänks för en överträdelse öka ju längre utredningen fortskrider. I vart fall då Finans- inspektionen ger den som misstänks för en överträdelse möjlighet att yttra sig inför ett eventuellt beslut om sanktionsföreläggande torde intresseavvägningen mellan personens behov av insyn och Finansinspek- tionens behov av sekretess till skydd för utredningen i princip väga över till förmån för den som misstänks för en överträdelse. Senast torde således en part normalt ha rätt till full insyn i de uppgifter grundar sitt beslut på. Avsikten är inte att uppgifterna i utredningen regelmässigt ska omfattas av sekretess fram till dess att överväger beslut om sanktionsföreläggande. I stället måste en prövning av om en viss uppgift omfattas av sekretess ske löpande. En fråga är i vilken mån bestämmelsen kan tillämpas på uppgifter i en utredning som har avslutats. Syftet med bestämmelsen är att skydda uppgifter i en utredning som pågår. När en utredning har avslutats torde bestämmelsen därför inte kunna åberopas som stöd för att inte lämna ut uppgifter som hänför sig till utredningen. Det kan emellertid förekomma att utredningsarbetet ligger nere i en utredning som har inlett med anledning av en misstänkt överträdelse utan att utredn- ingen har avslutats. Situationen kan vara den att misstankarna finns kvar men att det för tillfället inte går att få fram någon ytterligare information. bör i ett sådant läge kunna låta bli att avsluta utred- ningen och därmed kunna vägra att lämna ut känsliga uppgifter, om det finns skäl att anta att utredningsarbetet kommer att återupptas inom en överblickbar framtid. Om utreder ett visst förfarande, kan det förekomma att inspektionen utfärdar sanktionsföreläggande beträffande en viss del av förfarandet och fortsätter att utreda övriga delar. I en sådan situation kan bestämmelsen tillämpas beträffande de uppgifter som hänför sig till den fortsatta utredningen. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 16.4. I andra stycket tas punkten 3 bort eftersom marknadsmissbrukslagen upphävs och inte utför någon motsvarande verk- samhet som rör övervakning enligt lagen om straff för marknadsmissbruk Övervägandena finns i avsnitt 16.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess för uppgift om en enskilds ekonomiska eller personliga förhållanden som finns hos Finans- inspektionen till följd av inspektionens övervakning enligt ett antal uppräknade lagar. I första stycket tas punkten 5 bort eftersom marknadsmissbrukslagen upphävs. Bestämmelser om sekretess i en statlig myndighets verksamhet enligt kompletteringslagen införs i 6 a–6 c §§, se författningskommen- tarerna till de paragraferna. I andra stycket ersätts ”den uppgiftsskyldige” med ”den som övervak- ningen avser”. Uppgifter om ekonomiska eller personliga förhållanden som avser den som utreder skyddas således av sekre- tess endast om det kan antas att denne lider skada eller men om uppgiften röjs och sekretessen inte motverkar syftet med uppgiftsskyldigheten. Övervägandena finns i avsnitt 16.5. Paragrafen, som är ny, reglerar sekretess till skydd för en enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden i en statlig myndighets verksam- het enligt kompletteringslagen. utpekas i 1 kap. 2 § kompletteringslagen som behörig myndighet i enligt marknadsmissbruksförordningen och är därigenom den myndighet som bedriver verksamhet enligt komplet- teringslagen. Det är uppgifter om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållan- den som, enligt första stycket, skyddas av sekretess, oavsett på vilket sätt uppgifterna kommit till myndigheten och oavsett vem uppgifterna rör. Ett rakt skaderekvisit gäller. I andra stycket finns ett undantag från sekretessen. Undantaget avser uppgifter som personer i ledande ställning, eller dem närstående per- soner, har anmält till i enlighet med artikel 19 i marknadsmissbruksförordningen. Sådana anmälningar ska enligt mark- nadsmissbruksförordningen offentliggöras. Av tredje stycket följer att sekretessen gäller i högst . Angående beräkningen av sekretesstiden, se 7 kap. 5 §. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Paragrafen, som är ny, införs till följd av artikel 32.2 c i marknadsmiss- bruksförordningen. Den innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter som kan avslöja en anmälares identitet. Första stycket innebär att sekretess ska gälla i verksamhet enligt kompletteringslagen för sådan uppgift, i en anmälan eller utsaga om misstänkta överträdelser av bestämmelser som myndig- heten övervakar enligt den lagen, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. Bestämmelsen klargör att inte endast anmälarens identitet utan även innehållet i anmälan eller utsagan kan omfattas av sekretess, om uppgiften på något sätt kan avslöja vem anmälaren är. Bestämmelsen medger också att förekomsten av en anmälan eller utsaga hålls helt hemlig, om endast förekomsten av en anmälan skulle kunna avslöja vem som gjort den. Sekretessen är absolut. Uppgifter som avses i bestämmelsen kan dock omfattas av den rätt till insyn i mål eller ärende som tillkommer part enligt processrättsliga regler. Med uttrycket överträdelse av bestämmelser som myndigheten övervakar enligt kompletteringslagen avses överträdelser av marknads- missbruksförordningen, rättsakter som har antagits med stöd av den förordningen samt överträdelser av bestämmelser i kompletteringslagen. Av andra stycket följer att sekretessen enligt första stycket inte gäller om anmälaren varit rapporteringsskyldig enligt artikel 16 i marknads- missbruksförordningen. Uppgifter i en sådan anmälan kan dock omfattas av sekretess enligt 6 a §. Av tredje stycket följer att sekretessen gäller i högst . An- gående beräkningen av sekretesstiden, se 7 kap. 5 §. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. Paragrafen, som är ny, införs till följd av artikel 32.2 c i marknadsmiss- bruksförordningen. Den innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter som kan avslöja en anmälds identitet. Första stycket innebär att sekretess ska gälla i verksamhet enligt kompletteringslagen för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden i en anmälan eller utsaga om misstänkta överträdelser av bestämmelser som myndigheten övervakar enligt den lagen, om uppgiften kan avslöja den anmäldes identitet och det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denne lider skada eller men. Bestämmelsen avser den omvända situationen jämfört med 6 b §, dvs. skydd för den utpekade personen i stället för skydd för anmälaren. Med ”den anmäldes identitet” avses endast fysiska personers identitet (jfr artikel 32.2 c i marknadsmissbruksförordningen). Andra stycket införs med anledning av den begränsning av sekretess- skyddet som anges i artikel 32.2 c i marknadsmissbruksförordningen för det fall att ett offentliggörande av namnet krävs i samband med bl.a. rättsliga förfaranden. Det innebär att paragrafen inte hindar att namnet på en ansvarig person offentliggörs i samband med ett beslut om sanktioner eller ett sanktionsföreläggande. Av tredje stycket följer att sekretessen gäller i högst . An- gående beräkningen av sekretesstiden, se 7 kap. 5 §. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om överföring av sekretess. Enligt artikel 17.6 i marknadsmissbruksförordningen ska den behöriga myndigheten i vissa fall samråda med den nationella eller andra tillsynsmyndigheter i ett ärende som gäller medgivande till att skjuta upp offentliggörandet av insiderinformation i syfte att bevara det finansiella systemets stabilitet. Uppgifter som omfattas av sekretess kan därmed komma att lämnas till eller . Av paragrafen framgår att sekretess enligt 6 a § då ska gälla även hos den mottagande myndigheten. Hänvisningen till marknadsmissbruksförordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. I paragrafen anges de sekretessbestämmelser i 30 kap. som inskränker rätten enligt tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. I första stycket införs en hänvisning till den nya sekretessbestämmelsen i 6 b §. Det innebär att uppgifter i en anmälan eller en utsaga om miss- tänkta överträdelser av bestämmelser som myndigheten övervakar enligt kompletteringslagen som kan avslöja anmälarens identitet inte omfattas av rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. Paragrafen, som är ny, innehåller en sekretessbrytande bestämmelse. Den anmälningsskyldighet som avses i 6 § kan medföra att en myn- dighet får kännedom om transaktioner som kan misstänkas ha samband med insiderhandel. I denna paragraf klargörs att det inte finns något hinder mot att överlämna sådana uppgifter till . Övervägandena finns i avsnitt 15.4. 35 kap. 9 a § Paragrafen, som är ny, innebär att åklagare till kan lämna uppgifter för vilka sekretess gäller enligt 35 kap. 1 § 1 (förunder- sökning) eller 2 (användning av tvångsmedel). 2016/17:22 ha behov av uppgifterna för att bedöma om administrativa sanktioner kan påföras enligt kompletteringslagen. Övervägandena finns i avsnitt 16.3. Punkten 1 anger när lagen träder i kraft. Punkten 2 innebär att 30 kap. 6 § 5 gäller för uppgifter som lämnats före ikraftträdandet. 20.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:385) om ingripande mot marknadsmissbruk vid handel med grossistenergiprodukter Paragrafen innebär att det är straffbart att bryta mot förbuden mot insiderhandel i och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 av om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi. Syftet med paragrafen var ursprungligen att för handel med grossist- energiprodukter införa straffbestämmelser som motsvarade bestäm- melsen om insiderbrott i 2 § marknadsmissbrukslagen (prop. 2012/13:122 s. 46). Den lagen upphävs och ersätts av lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden, där straffskalan för grovt insiderbrott skärps och uppgår till fängelse i högst (2 kap. 1 § tredje stycket). Till skillnad från marknadsmissbrukslagen beaktas i lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden även gärningsmannens ställning och den för gärningsmannen som brottet medfört vid bedömningen av vad som avses med grovt brott. Motsvarande ändring görs därför i andra stycket. Se även författnings- kommentaren till 2 kap. 1 § lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden. Hänvisningen till EU-bestämmelsen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 14.9. Paragrafen innebär att det är straffbart att bryta mot förbudet mot röjande av insiderinformation i och rådets förordning (EU) nr 1227/2011. Syftet med paragrafen var ursprungligen att för handel med grossist- energiprodukter införa straffbestämmelser som motsvarade bestämmel- sen om otillbörlig marknadspåverkan i 8 § marknadsmissbrukslagen (prop. 2012/13:122 s. 47). Den lagen upphävs och ersätts av lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden, där straffskalan skärps och uppgår till högst (2 kap. 3 §). därför i första stycket. Se även författningskommentaren till 2 kap. 3 § lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden. Hänvisningen till EU-bestämmelsen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dyna- Övervägandena finns i avsnitt 14.9. Paragrafen innebär att det är straffbart att bryta mot förbudet mot otillbörlig marknadspåverkan i och rådets förordning (EU) nr 1227/2011. Syftet med paragrafen var ursprungligen att för handel med grossist- energiprodukter införa straffbestämmelser som motsvarade bestämmel- sen om otillbörlig marknadspåverkan i 8 § marknadsmissbrukslagen 2012/13:122 s. 48). Den lagen upphävs och ersätts av lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden, där straffskalan för grovt brott skärps och uppgår till fängelse i högst (2 kap. 4 § tredje stycket). Till skillnad från marknadsmissbrukslagen beaktas i lagen om straff för marknadsmissbruk på värdepappersmarknaden även gär- ningsmannens ställning vid bedömningen av vad som avses med grovt Motsvarande ändring görs därför i andra stycket. ningskommentaren till 2 kap. 4 § lagen om straff för marknadsmissbruk Brottets benämning ändras inte till marknadsmanipulation i paragrafen, eftersom brottet enligt förordning (EU) nr 1227/2011 benämns otillbörlig Hänvisningen till EU-bestämmelsen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dyna- Övervägandena finns i avsnitt 14.9. Europeiska unionens officiella tidning L 173/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av och rådets direktiv /6/EG och kommissionens direktiv /124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)En verklig inre marknad för finansiella tjänster är avgörande för ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen i unionen. (2)För en integrerad, effektiv och öppen finansmarknad krävs marknadsintegritet. Väl fungerande värdepappersmark nader som har allmänhetens förtroende är en förutsättning för ekonomisk tillväxt och välstånd. Marknadsmissbruk skadar finansmarknadernas integritet och allmänhetens förtroende för värdepapper och derivatinstrument. (3)och rådets direktiv /6/EG (4) fullbordade och uppdaterade unionens rättsliga ram för att skydda marknadens integritet. Med tanke på lagstiftningens, marknadens och teknikens utveckling sedan det direktivet trätt i kraft, som har medfört betydande förändringar av den finansiella miljön, bör det direktivet nu ersättas. En ny normativ rättsakt behövs också för att säkerställa att det finns enhetliga bestämmelser, tydliga centrala begrepp och en enhetlig regelbok i linje med slutsatserna från rapporten av av högnivågruppen för finansiell tillsyn inom EU, med som ordförande (nedan kallad Larosière gruppen). (1) EUT C 161, , s. 3. (2) EUT C 181, 21.6.2012, s. 64. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (EUT L 96, , s. 16). L 173/2 Europeiska unionens officiella tidning