prop · H303112 · 2016-03-09 00:00:00 — Med tidigare varumärke avses ett varumärke vars användning motsvarar något av de fall som avses i punkt 4, och som varit föremål för en ansökan, registrerats eller förvärvats genom användning, förutsatt att detta är möjligt enligt berörd inhemsk lagstiftning, före den dag då ansökan om skydd av den geografiska beteckningen lämnades in till den andra partens behöriga myndighet. Sådana tidigare varumärken får fortsätta att användas och förnyas trots skyddet av den geografiska beteckningen, såvida varumärkeslagstiftningen i den part där varumärket är registrerat eller används inte innehåller någon grund för att ogiltigförklara eller återkalla det. Parterna ska senast efter den dag då denna avdelning blir tillämplig inleda förhandlingar i syfte att ingå ett avtal om skyddet för geografiska beteckningar på sina respektive territorier. Europeiska unionen bekräftar sitt engagemang för Genèveakten till Haagöverenskommelsen om internationell registrering av industriella formgivningar . Republiken ska göra rimliga ansträngningar för att ansluta sig till den. L 29/38 Europeiska unionens officiella tidning Krav för skydd av registrerade mönster 1.Vardera parten ska tillhandahålla skydd för självständigt skapade mönster som är nya och nyskapande. Skyddet ska tillhandahållas genom registrering och ska ge innehavaren av ett registrerat mönster ensamrätt enligt inhemsk lagstiftning. Vid tillämpningen av denna artikel får en part anse att ett mönster som har särprägel är nyskapande. 2.Ett mönster som används på eller som ingår i en produkt som utgör en beståndsdel i en sammansatt produkt ska endast betraktas som ny och särpräglad i den mån a)beståndsdelen, när den har infogats i den sammansatta produkten, förblir synlig vid normal användning av denna, undantaget underhåll, service eller reparationer, och b)sådana synliga detaljer i beståndsdelen i sig uppfyller kraven på nyhet och särprägel. Rättigheter som ges genom registrering Innehavaren av ett registrerat mönster ska ha exklusiv rätt att använda det och hindra varje tredje man som inte har innehavarens medgivande från att bland annat framställa, utbjuda till försäljning, sälja, importera, exportera, lagra eller använda en produkt som försetts med eller omfattar det skyddade mönstret, om en sådan handling har kommersiellt syfte. Skydd av oregistrerade mönster Republiken ska, senast efter den dag då denna avdelning blir tillämplig, föreskriva rättsligt skydd mot kopiering av oregistrerade mönster, under förutsättning att Europeiska unionen senast före utgången av har genomfört lämplig fortbildning för företrädare för de bemyndigade organen, organisationer och domare. Skyddstiden ska vara från den dag då ansökan lämnades in. Vardera parten får föreskriva att rättighetshavaren kan få skyddstiden förlängd med en eller flera femårsperioder upp till den längsta skyddstid som anges i inhemsk lagstiftning. Vardera parten får föreskriva begränsade undantag från mönsterskyddet, förutsatt att sådana undantag inte otillbörligt strider mot ett normalt utnyttjande av skyddade mönster och inte oskäligt inkräktar på de legitima intressen som innehavaren av de skyddade mönstren har, med beaktande av tredje parters legitima intressen. Europeiska unionens officiella tidning L 29/39 2.Skyddet ska inte utsträckas till detaljer i en produkts utseende som uteslutande är betingade av teknisk funktion eller sådana detaljer i en produkts utseende som är nödvändiga för att säkerställa driftskompatibilitet med en annan produkt (1). 3.Mönsterskydd kan inte erhållas för ett mönster som strider mot allmän ordning eller mot allmänna moralbegrepp. Ett mönster som är skyddat genom att det är registrerat som en mönsterrätt hos en part ska också vara berättigad till skydd enligt den partens upphovsrättslagstiftning från och med den dag då mönstret skapades eller på något sätt fastställdes. Det ankommer på vardera parten att avgöra i vilken utsträckning och på vilka villkor sådant skydd ska ges, samt även vilken originalitetsnivå som ska krävas. Vardera parten ska vidta alla rimliga åtgärder för att uppfylla kraven i artiklarna 1–16 i Patenträttskonventionen. 1.Parterna erkänner betydelsen av förklaringen från om och folkhälsa som antogs . Vid tolkning och tillämpning av rättigheterna och skyldigheterna enligt detta kapitel ska vardera parten följa den förklaringen. 2.Vardera parten ska respektera beslutet i WTO:s allmänna råd från om punkt 6 i den förklaring som avses i punkt 1. 1.Parterna medger att läkemedel och växtskyddsmedel som skyddas av patent på deras respektive territorier får genomgå ett administrativt godkännandeförfarande innan de släpps ut på marknaden. De medger att den tidsrymd som förflyter mellan det att en patentansökan görs och det att det första godkännandet lämnas för att släppa ut produkten på marknaden, enligt vad som fastställts i detta syfte i relevant inhemsk lagstiftning, kan förkorta den period då produkten åtnjuter faktiskt patentskydd. 2.Vardera parten ska föreskriva att läkemedel eller växtskyddsmedel som skyddas av patent och som har genomgått ett administrativt godkännandeförfarande ska skyddas under ytterligare en period, som är lika med den tidsrymd som avses i punkt 1 andra meningen, minskad med . 3.Trots vad som sägs i punkt 2 får perioden för ytterligare skydd inte överstiga . (1) I Europeiska unionen är denna bestämmelse inte tillämplig på modulära produkter. L 29/40 Europeiska unionens officiella tidning Skydd av uppgifter som lämnas i syfte att erhålla godkännande för att släppa ut ett läkemedel (1) på marknaden 1.Vardera parten ska tillämpa ett övergripande system för att garantera att uppgifter som lämnas in för att erhålla ett godkännande för utsläppande på marknaden av en farmaceutisk produkt behandlas konfidentiellt, inte röjs eller används. 2.Vardera parten ska säkerställa att alla uppgifter som lämnas in för at erhålla ett godkännande för utsläppande av läkemedel på marknaden, i den mening som avses i artikel 39.3 i , inte röjs för tredje parter samt omfattas av skydd mot otillbörlig kommersiell användning, räknat från den dag då ett godkännande för saluföring i någon av parterna beviljades. För detta ändamål ska följande gälla: a)från den dag då ett godkännande för saluföring beviljas ska ingen person eller enhet, oavsett om offentlig eller privat, annan än den person eller enhet som lämnade de konfidentiella uppgifterna, ha rätt att direkt eller indirekt stödja sig på dessa uppgifter, utan uttryckligt samtycke från den person eller enhet som lämnade uppgifterna, för att underbygga en ansökan om godkännande för saluföring av en farmaceutisk produkt. b)om från den dag då ett godkännande för saluföring beviljas, ska inget godkännande av någon senare ansökan om saluföring av en farmaceutisk produkt beviljas, såvida inte den senare sökandens egna uppgifter, eller uppgifter som används med tillstånd av innehavaren av det första godkännandet, uppfyller samma krav som den första ansökan. ska produkter som registrerats utan att sådana uppgifter lämnats in dras tillbaka från marknaden till dess att kraven är uppfyllda. Uppgiftsskydd för växtskyddsmedel och regler för att förhindra att samma tester utförs 1.Parterna ska fastställa krav på säkerhet och effektivitet före godkännande av utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden. 2.Vardera parten ska tillerkänna ägaren av en test- eller studierapport som lämnas in för att erhålla ett godkännande för saluföring av ett växtskyddsmedel en tillfällig rätt till uppgiftsskydd. då rätten till uppgiftsskydd gäller får test- eller studierapporten inte användas till förmån för någon annan person som försöker få ett godkännande för saluföring av ett växtskyddsmedel, om inte ägaren uttryckligen gett sitt samtycke. Denna rätt kallas nedan uppgiftsskydd. 3.Test- eller studierapporten ska a)vara nödvändig för godkännandet eller för en ändring i ett godkännande för att medlet ska få användas på en annan gröda, och b)ha intygats vara i överensstämmelse med principerna för god laboratoriesed eller god försökssed. 4.Giltighetsperioden för uppgiftsskydd för växtskyddsmedel i en part ska vara från och med den dag då det första godkännandet gjordes i den parten. Längre perioder kan beviljas av vardera parten i syfte att uppmuntra till exempel godkännande av växtskyddsmedel med låg risk eller mindre användningsområde. 5.En test eller en studie ska också omfattas av skydd om den behövdes för att förnya eller ompröva ett produktgod kännande. 6.Parterna ska fastställa regler för att förhindra att samma tester utförs på ryggradsdjur. En sökande som avser att utföra tester och studier på ryggradsdjur ska vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att dessa tester och studier inte redan har utförts eller påbörjats. (1) Begreppet läkemedel avser i detta kapitel, i fråga om Europeiska unionen, läkemedel enligt definitionen i direktiv /83/EG från och rådet av om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel. Europeiska unionens officiella tidning L 29/41 7.Den presumtive sökanden och innehavaren/innehavarna av de relevanta produktgodkännandena ska på alla sätt säkerställa att de utbyter information om tester och studier på ryggradsdjur. Kostnaderna för detta utbyte ska bestämmas på ett rättvist, öppet och icke-diskriminerande sätt. Den presumtive sökanden ska enbart vara skyldig att stå för en del av kostnaderna för den information han eller hon är skyldig att lämna för att uppfylla kraven för produktgodkännande. 8.Om den presumtive sökanden och innehavaren/innehavarna av relevanta godkännanden av växtskyddsmedel inte kan nå en uppgörelse om att utbyta test- och studierapporter om ryggradsdjur, ska den presumtive sökanden underrätta den berörda partens behöriga myndighet. 9.Om de inte når en uppgörelse om att utbyta test- och studierapporter om ryggradsdjur får det inte hindra den berörda partens behöriga myndighet från att använda dessa rapporter i samband med den presumtive sökandens ansökan. Innehavaren/innehavarna av det relevanta produktgodkännandet har rätt att kräva av den presumtive sökanden att denne står för en rimlig del av innehavarens/innehavarnas kostnader. Parten får hänvisa de berörda parterna till att lösa frågan genom ett formellt och bindande skiljeförfarande som genomförs enligt inhemsk lagstiftning. Europeiska unionen bekräftar sitt åtagande rörande den internationella konventionen för skydd av växtförädlings produkter (nedan kallad ), till vilken Republiken ska göra rimliga ansträngningar för att ansluta sig. Säkerställande av skydd för immater iella rättigheter 1.Parterna bekräftar sina åtaganden enligt , särskilt del III i detta, och ska föreskriva de kompletterande åtgärder, förfaranden och sanktioner angivna i detta avsnitt som är nödvändiga för att säkerställa skyddet för de immateriella rättigheterna (1). 2.Åtgärderna, förfarandena och sanktionerna ska vara rättvisa och skäliga, inte onödigt komplicerade eller kostsamma och inte medföra oskäliga tidsfrister eller omotiverade dröjsmål. De ska även vara effektiva, proportionella och avskräckande och tillämpas så att hinder för lagenlig handel inte uppkommer och så att missbruk inte sker. Vardera parten ska tillerkänna följande personer och organ rätten att ansöka om tillämpning av de åtgärder, förfaranden och sanktioner som avses i detta avsnitt och i del III i : a)Innehavare av immateriella rättigheter, i överensstämmelse med bestämmelserna i inhemsk lagstiftning. b)Alla andra personer som har tillåtelse att utnyttja dessa rättigheter, i synnerhet licenstagare, i den mån detta tillåts i och överensstämmer med bestämmelserna i inhemsk lagstiftning. (1) I artiklarna 98–110 avses med immateriella rättigheter åtminstone följande rättigheter: upphovsrätt; upphovsrätten närstående rättigheter; en databasframställares sui generis-rätt; rättigheter som tillhör skaparen av kretsmönster i halvledarprodukter, varumärkesrättigheter; formskydd; patenträttigheter, inklusive rättigheter som härrör från tilläggsskydd; geografiska beteckningar; bruksmönsterskydd; växtförädlarrätt; och firmanamn, om dessa är skyddade som exklusiva rättigheter i inhemsk lagstiftning. L 29/42 Europeiska unionens officiella tidning c)Organ som förvaltar kollektiva immateriella rättigheter och som regelmässigt anses ha rätt att företräda innehavare av immateriella rättigheter, i den mån detta tillåts i och överensstämmer med bestämmelserna i inhemsk lagstiftning. d)Organ som tillvaratar branschintressen eller andra personer som anses ha rätt att företräda innehavare av immateriella rättigheter, i den mån detta tillåts i och överensstämmer med bestämmelserna i inhemsk lagstiftning. 1.Vardera partens rättsliga myndigheter ska ha befogenhet att, när en part har lagt fram skälig bevisning som är tillräcklig för att visa grund för talan och har angivit specifik bevisning till stöd för sin talan som motparten förfogar över, besluta att motparten ska lägga fram bevisningen, förutsatt att konfidentiell information skyddas. 2.Under de förutsättningar som avses i punkt 1 ska vardera parten, när det gäller ett intrång i en immateriell rättighet som begåtts i kommersiell skala, vidta nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för de behöriga rättsliga myndigheterna att, där så är lämpligt och på begäran, besluta att bank-, finans- eller affärshandlingar som motparten förfogar över ska läggas fram, förutsatt att konfidentiell information skyddas. Åtgärder för att skydda bevisning 1.Vardera parten ska säkerställa att de behöriga rättsliga myndigheterna, redan innan prövningen av sakfrågan inletts och på begäran av en rättighetshavare som har lagt fram skälig bevisning till stöd för sina påståenden att det har skett ett intrång i en immateriell rättighet eller att ett sådant är förestående, får besluta om omedelbara och effektiva interimistiska åtgärder för att säkra relevant bevisning om det påstådda intrånget, förutsatt att sekretessbelagd och annan konfidentiell information skyddas. 2.Sådana åtgärder kan inbegripa en detaljerad beskrivning, med eller utan provexemplar, eller beslag av de påstådda intrångsgörande varorna och, där så är lämpligt, det material och de verktyg som använts för tillverkningen och/eller distributionen av dessa varor samt tillhörande handlingar. Åtgärderna ska om nödvändigt vidtas utan att motparten hörs, särskilt om ett dröjsmål kan antas medföra irreparabel skada för rättighetshavaren eller om det finns en uppenbar risk för att bevisningen kan komma att förstöras. Vardera parten ska säkerställa att de behöriga rättsliga myndigheterna, i samband med en rättegång om immaterial rättsintrång och som svar på en berättigad och proportionell begäran av käranden, får besluta att information om ursprung och distributionsnät för de intrångsgörande varorna eller tjänsterna ska lämnas av intrångsgöraren och/eller annan person som a)har befunnits förfoga över de intrångsgörande varorna i kommersiell skala, b)har befunnits använda de intrångsgörande tjänsterna i kommersiell skala, c)har befunnits i kommersiell skala tillhandahålla tjänster som använts i intrångsrelaterad verksamhet, eller d)har pekats ut av en person som avses i led a, b eller c såsom delaktig i produktion, tillverkning eller distribution av varorna eller tillhandahållandet av tjänsterna. Europeiska unionens officiella tidning L 29/43 2.Den information som avses i punkt 1 ska innehålla följande: a)namn och adress till producenter, tillverkare, distributörer, leverantörer och andra som tidigare innehaft respektive använt varorna eller tjänsterna, samt tilltänkta grossister och detaljister, och b)uppgifter om hur mycket som producerats, tillverkats, levererats, mottagits eller beställts samt om erhållet pris på varorna eller tjänsterna. 3.Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillämpningen av andra lagbestämmelser som a)ger rättighetshavaren rätt till mer detaljerad information, b)reglerar hur information som lämnas enligt denna artikel får användas i civilrättsliga eller straffrättsliga förfaranden, c)reglerar ansvar för missbruk av rätten till information, d)gör det möjligt att vägra lämna sådan information som skulle tvinga den person som avses i punkt 1 att medge egen eller nära anhörigs medverkan i ett immaterialrättsintrång, eller e)reglerar sekretesskydd för informationskällor eller behandling av personuppgifter. Interimistiska åtgärder och säkerhetsåtgärder 1.Vardera parten ska säkerställa att de rättsliga myndigheterna på sökandens begäran får utfärda ett interimistiskt föreläggande mot den påstådda intrångsgöraren i syfte att hindra ett förestående immaterialrättsintrång eller tillfälligt förbjuda, när så är lämpligt förenat med vite om så föreskrivs i inhemsk lagstiftning, en fortsättning av det påstådda intrånget eller göra en fortsättning avhängig av att det ställs säkerhet för ersättning till rättighetshavaren. Ett interimistiskt föreläggande får också utfärdas på samma villkor och i överensstämmelse med inhemsk lagstiftning mot en mellanhand vars tjänster utnyttjas av tredje man för att göra intrång i en immateriell rättighet. 2.Ett interimistiskt föreläggande får även utfärdas i syfte att besluta om beslag eller överlämnande av varor som misstänks göra intrång i en immateriell rättighet för att förhindra att de införs eller omsätts på marknaden. 3.När det gäller intrång som begås i kommersiell skala, ska vardera parten säkerställa att de behöriga rättsliga myndigheterna, om sökanden påvisar omständigheter som kan äventyra indrivningen av skadestånd, får i överensstämmelse med inhemsk lagstiftning beslagta eller belägga fast och/eller rörlig egendom som tillhör den påstådda intrångsgöraren med kvarstad, inbegripet frysning av dennes bankkonton och andra tillgångar. I detta syfte får de rättsliga myndigheterna besluta att bank-, finans- eller affärshandlingar ska lämnas ut, eller om lämplig tillgång till relevant information. 1.Vardera parten ska säkerställa att de behöriga rättsliga myndigheterna på sökandens begäran, utan att det påverkar det skadestånd som kan utgå till rättighetshavaren på grund av intrånget och utan att någon form av ersättning utgår, får besluta att varor som har konstaterats göra intrång i en immateriell rättighet ska återkallas från marknaden, slutgiltigt avlägsnas från marknaden eller förstöras. Om så är lämpligt får de behöriga rättsliga myndigheterna även besluta att material och verktyg som huvudsakligen har använts för att skapa eller tillverka dessa varor ska förstöras. 2.Vardera partens rättsliga myndigheter ska ha befogenhet att förordna att dessa åtgärder ska bekostas av intrångsgöraren, såvida det inte åberopas särskilda skäl mot detta. L 29/44 Europeiska unionens officiella tidning Vardera parten ska säkerställa att de behöriga rättsliga myndigheterna, när de har fastställt att ett intrång har begåtts i en immateriell rättighet, får utfärda ett föreläggande mot intrångsgöraren med förbud att fortsätta intrånget. Om så föreskrivs i inhemsk lagstiftning, ska föreläggandet, där så är lämpligt, förenas med vite för att säkerställa efterlevnad. Vardera parten ska även säkerställa att rättighetshavare har möjlighet att begära ett föreläggande mot mellanhänder vars tjänster utnyttjas av tredje man för att göra intrång i en immateriell rättighet. Vardera parten får, i överensstämmelse med inhemsk lagstiftning, föreskriva att de behöriga rättsliga myndigheterna, när detta är lämpligt och på begäran av den person som kan bli föremål för sådana åtgärder som föreskrivs i artikel 103 och/eller artikel 104, får besluta att ekonomisk ersättning i stället för de åtgärder som föreskrivs i artikel 103 och/eller artikel 104, ska utgå till den skadelidande parten, om personen i fråga varken har handlat uppsåtligt eller oaktsamt, om ett verkställande av åtgärderna i fråga skulle orsaka denne oproportionerligt stor skada och om ekonomisk ersättning till den skadelidande parten framstår som rimligt tillfredsställande. 1.Vardera parten ska säkerställa att de rättsliga myndigheterna när de fastställer skadeståndet a)ska beakta alla relevanta omständigheter, såsom de negativa ekonomiska konsekvenserna, däribland utebliven vinst, för den skadelidande parten, den otillbörliga vinst som intrångsgöraren har gjort och, där så är lämpligt, omständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse, inbegripet ideell skada som rättighetshavaren har förorsakats genom intrånget, eller b)får fastställa skadeståndet till ett engångsbelopp på grundval av sådana faktorer som åtminstone det belopp som skulle ha betalats i royalty eller avgift om intrångsgöraren hade begärt tillstånd att nyttja den immateriella rättigheten i fråga. I de fall där en intrångsgörare har begått ett immaterialrättsintrång utan att ha vetat eller rimligen borde ha vetat om det, får vardera parten föreskriva att de rättsliga myndigheterna får förordna om återbetalning av vinst eller betalning av skadestånd, som kan vara fastställt i förväg, till den skadelidande. Vardera parten ska säkerställa att rimliga och proportionella kostnader för förfarandet och andra kostnader som har åsamkats den vinnande parten i allmänhet ersätts av den förlorande parten, om detta inte är oskäligt. Offentliggörande av rättsliga avgöranden Vardera parten ska säkerställa att de rättsliga myndigheterna i mål om immaterialrättsintrång, på begäran av sökanden och på intrångsgörarens bekostnad får förordna om lämpliga åtgärder för att sprida information om avgörandet, inbegripet att avgörandet ska anslås och offentliggöras helt eller delvis. Europeiska unionens officiella tidning L 29/45 Presumtion om innehav av upphovs- eller äganderätt Vid tillämpningen av de åtgärder, förfaranden och sanktioner som föreskrivs i detta avsnitt ska det för att kunna anses vara upphovsman och följaktligen ha rätt att föra talan om intrång, om inte motsatsen bevisas, vara tillräckligt att namnet på en upphovsman till ett litterärt eller konstnärligt verk finns angivet på verket på sedvanligt sätt. Detta ska också tillämpas i tillämpliga delar på innehavare av upphovsrätten närstående rättigheter i fråga om deras skyddade alster. Om civilrättsliga sanktioner får föreläggas till följd av administrativa förfaranden grundade på vad som framkommit i saken, ska dessa förfaranden i allt väsentligt vara förenliga med de principer som fastställs i de relevanta bestämmelserna i detta avsnitt. 1.Vid genomförandet av gränsåtgärder som syftar till säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter ska vardera parten sörja för efterlevnad av sina skyldigheter enligt 1994 och . 2.För att säkerställa skyddet av immateriella rättigheter inom vardera partens tullområde, ska vardera parten genom sina tullmyndigheter och inom ramen för deras behörighet anta en rad strategier för att kartlägga transporter med varor som misstänks göra intrång i de immateriella rättigheter som avses i punkterna 3 och 4. Dessa strategier omfattar metoder för riskanalys som bland annat grundar sig på uppgifter från rättighetshavare, insamlade uppgifter och godsinspektioner. 3.Tullmyndigheterna ska, på rättighetshavarens begäran, ha befogenhet att vidta åtgärder för att skjuta upp frigörandet av eller kvarhålla varor under tullkontroll som misstänks innebära ett intrång i ett varumärke, upphovsrätten och upphovsrätten närstående rättigheter,eller geografiska beteckningar. 4.Tullmyndigheterna i ska, senast efter den dag då denna avdelning blir tillämplig, ha befogenhet att vidta åtgärder på begäran av rättighetshavaren, skjuta upp frigörandet av eller kvarhålla varor under tullkontroll som misstänks innebära intrång i patent, bruksmönster, industriell formgivning, kretsmönster i integrerade kretsar eller växtförädlarrätt, på villkor att Europeiska unionen, innan i löpt ut, på lämpligt sätt genomför adekvat fortbildning för företrädare för de bemyndigade organen, t.ex. tulltjänstemän, åklagare, domare och annan personal.