prop · H30388 · 2016-02-16 00:00:00 — 51Intervju med handläggare för krisberedskap vid Kommuner och Landsting . 52Intervju med MSB . 53MSB, Processbeskrivning för uppföljning av kommunernas krisberedskap, 2015. 54Intervju med i . 55Intervjuer med i , i och i . 2.3.4Länsstyrelserna lägger lite arbetstid på uppföljningen av kommunerna –2014 har länsstyrelserna samlat ägnat motsvarande 0,4–1,5 årsarbetskraft åt uppföljning av kommunernas tillämpning av LEH. Det motsvarar i genomsnitt 0,3–1,av länsstyrelsernas totala arbetstid för krisberedskapsarbete (se tabell 1). Flera av de länsstyrelser som rapporterat minst arbetstid har trots det bedömt att de genomfört den uppföljning som de är ålagda att utföra – vilken, i avsaknad av närmare styrning, har fastställts av länsstyrelserna själva. Länsstyrelsernas arbetstid för uppföljning av kommunernas krisberedskapsarbete och som andel av total tid för krisberedskapsarbete tid (procent) Genomsnitt 2011–2014 Anmärkning: Årsarbetskrafter har beräknats på i enlighet med länsstyrelsernas årsredovisningar. Källa: Länsstyrelsernas tidrapporteringssystem Agresso. 2.3.5Reducering av ersättning till kommunerna är ovanlig Tre kommuner har fått reducerad ersättning –2014, en av dem i följd.56 Flera länsstyrelser anser att det är bra att det finns en sanktionsmöjlighet för att sätta press på kommunerna.57 Länsstyrelserna har i uppdrag att stödja och följa upp kommunerna. Enligt MSB är länsstyrelserna beroende av goda relationer med kommunerna, vilket kan vara en anledning till att det är så pass få ärenden som gäller reducerad ersättning.58 Även länsstyrelser har uttryckt att de är beroende av kommunerna för att uppföljningen ska bli bra.59 56Reducering av ersättningen har skett i en kommun vardera i , respektive län 2011–2014. 57Intervjuer med i , i , i , i och i län . 58Intervju med MSB . 59Intervju med i och i . SKYDD MOT OLYCKOR, KRISBEREDSKAP OCH CIVILT FÖRSVAR 2.4Tillsyn och operativt ansvar enligt lagen om skydd mot olyckor Av LSO framgår att länsstyrelserna ska stödja och bedriva tillsyn över kommunernas arbete enligt denna lag. Tillsynen ska bland annat syfta till ett likvärdigt skydd mot olyckor i hela landet, med hänsyn till regionala förutsättningar. Den är ett viktigt verktyg för att nå de nationella målen inom området skydd mot olyckor.60 Av förarbeten till LSO framgår att modellen med nationella mål ställer krav på en utvecklad och väl fungerande tillsynsfunktion och att statlig tillsyn av verksamhet ställer krav på kompetens hos tillsynsmyndigheterna. Där framgår vidare att länsstyrelsernas roll måste utvecklas och stärkas. Det är dessutom nödvändigt med samverkan mellan länen.61 MSB är central tillsynsmyndighet inom området skydd mot olyckor. Inom ramen för uppdraget har MSB tagit fram kriterier för länsstyrelsernas tillsyn. Av LSO framgår vidare att länsstyrelserna har operativt ansvar för räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning i sådan omfattning att särskilda åtgärder krävs för att skydda allmänheten eller när det finns en överhängande fara för ett sådant utsläpp. är också ansvarig för sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning. Vid en större räddningsinsats får dessutom ta över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten i berörda kommuner. ska upprätta planer för att kunna ta över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten samt ha fastställda program för räddningstjänst och sanering vid utsläpp från en kärnteknisk anläggning. MSB bedriver tillsyn över länsstyrelsernas operativa arbete enligt LSO. 2.4.1Länsstyrelserna vill ha mer vägledning för tillsynen enligt LSO Flera länsstyrelser framför att regelverket inte ger tillräcklig vägledning om vad som är en tillräcklig tillsyn eller om hur länsstyrelserna ska bedöma kommunernas arbete, trots att varje länsstyrelse samverkar med andra länsstyrelser i syfte att göra likartade bedömningar av kommunerna vid tillsynsverksamheten.62 2013/14:144 Lag om sprängämnesprekursorer och redovisning av krisberedskapens utveckling, s. 60. 2002/03:119 Reformerad räddningstjänstlagstiftning, bet. 20013/04:FöU2, rskr. 2003/04:24. 62Intervjuer med i och i ; enkätfråga 6, länsstyrelserna i och . Även MSB har funnit att en del begrepp i LSO inte är tillräckligt definierade, och att det därmed är svårt för länsstyrelserna att bedriva tillsyn av kommunerna utifrån de nationella målen.63 2.4.2 Kommunerna ansvarar för att åtgärda eventuella brister Lagstiftningen utgår ifrån att kommunerna vill och kan organisera en effektiv räddningstjänst och ett effektivt förebyggande och efterföljande arbete.64 kan informera kommunerna om vad som behöver förbättras och skriva tillsynsprotokoll om att kommunerna bör genomföra vissa åtgärder. Vidare kan ställa krav på att kommunerna ska redovisa vilka förändringar som planeras respektive genomförts. kan också vidta andra stödjande insatser för att få kommunerna att agera. Det kan ta innan kommunerna vidtar åtgärder65 och länsstyrelser efterlyser därför sanktionsmöjligheter.66 Regeringen har möjlighet att ompröva kommunala handlingsprogram för räddningstjänst och förebyggande arbete, efter förslag från MSB. Någon sådan omprövning har aldrig skett.67 2.4.3Länsstyrelserna lägger lite tid på tillsyn Drygt hälften av länsstyrelserna anser att de inte haft tillräckliga resurser för tillsynsarbetet 2011–2014. Det avspeglas också i hur mycket tid länsstyrelserna lagt på att bedriva tillsyn enligt LSO. Perioden –2014 har länsstyrelserna i genomsnitt ägnat motsvarande 2,5 årsarbetskrafter på arbetet med tillsyn enligt LSO. Det motsvarar av använd tid för krisberedskapsarbetet (se tabell 2). 63MSB, LSO , En utvärdering av hur intentionerna med LSO infriats, 2015. 64Justitiedepartementet, , , s. 191 med referens till prop. 2002/03:119. 65Intervjuer med i , i , i län , i och i . 66Intervjuer med i , i 2015- 05-18, i , i län och i ; enkätfråga 12, i län. 673 kap. 3 § tredje stycket och 3 kap. 8 § tredje stycken lagen (2003:778) om skydd mot olyckor; intervju med i . SKYDD MOT OLYCKOR, KRISBEREDSKAP OCH CIVILT FÖRSVAR Länsstyrelsernas arbetstid för tillsyn enligt LSO och som andel av total tid för krisberedskapsarbete tid (procent) Genomsnitt 2011–2014 Anmärkning: Årsarbetskrafter har beräknats på i enlighet med länsstyrelsernas årsredovisningar. MSB beräknar i sina uppgifter att en årsarbetskraft motsvarar . Källa: Länsstyrelsernas tidrapporteringssystem Agresso. Länsstyrelserna har emellertid rapporterat att de avsatt mer tid för tillsynsarbetet till MSB än vad som framgår av tidrapporteringen. Enligt MSB:s sammanställning lägger länsstyrelserna tillsammans 5–6 årsarbetskrafter på tillsyn enligt LSO.68 Det finns alltså en differens mellan rapporteringen till MSB och tidredovisningen på cirka 2–3 årsarbetskrafter . MSB anser att länsstyrelserna tillsammans borde avsätta motsvarande 11–13 årsarbetskrafter på tillsynsarbetet enligt LSO.69 Det är långt ifrån vad länsstyrelserna lagt på tillsynsarbetet . 2.4.4 Tillsynen bedrivs sällan och tillsynsplaner saknas ofta Ungefär en fjärdedel av länsstyrelserna bedömer att de i ganska liten utsträckning utfört sina tillsynsuppgifter enligt LSO –2014 medan övriga bedömer att de fullt ut har utfört uppgifterna. MSB, som bedriver tillsynsvägledning av länsstyrelsernas tillsynsarbete enligt LSO, har bedömt att det finns brister inom flera områden bland en femtedel av länsstyrelserna. Kommunen har antingen en egen räddningstjänst eller så har flera kommuner tillsammans bildat ett räddningstjänstförbund. Enligt MSB:s tolkning av LSO bör länsstyrelserna besöka de räddningstjänstorganisationer man har tillsynsansvar för minst två gånger per mandatperiod samt ha fastställda tillsynsplaner. MSB har på begäran ställt samman uppgifter om länsstyrelsernas tillsynsbesök utifrån den enkät MSB skickar till 68Intervju med MSB . Vid intervjun uppgav MSB att länsstyrelserna rapporterat att de använt 6–7 årsarbetskrafter till tillsynsuppdraget enligt LSO. För att uppgifterna ska vara jämförbara har MSB:s uppgifter räknats om utifrån att en årsarbetskraft motsvarar . 69Intervju med MSB . Vid intervjun uppgav MSB att länsstyrelserna borde lägga 12–14 årsarbetskrafter till tillsynsuppdraget enligt LSO. För att uppgifterna ska vara jämförbara har MSB:s uppgifter räknats om utifrån att en årsarbetskraft motsvarar . Sammanställningarna visar att endast 6 länsstyrelser har gjort två eller fler tillsynsbesök hos samtliga räddningstjänstorganisationer de haft tillsynsansvar för –2014. Totalt 15 länsstyrelser har således inte levt upp till kravet om besöksfrekvens i MSB:s tolkning av LSO. Antalet räddningstjänstorganisationer en länsstyrelse har att bedriva tillsyn över varierar mellan 1 och 30. De 6 länsstyrelser som besökt samtliga räddningstjänstorganisationer två gånger har som mest haft 12 organisationer att besöka.70 Vidare har bara 10–15 av länsstyrelserna haft fastställda tillsynsplaner . Samtliga länsstyrelser har dock haft en tillsynsplan under perioden.71 Enligt MSB behöver länsstyrelserna framför allt förbättra tillsynsplaneringen för att säkerställa att två tillsynsbesök görs hos samtliga kommuner per mandatperiod. Arbetet med att vägleda och ge råd till kommunerna bör vara mer utvecklat och systematiskt.72 Regeringen anser att länsstyrelsernas tillsyn inom området skydd mot olyckor kan utvecklas inom ramen för nuvarande ekonomiska förutsättningar, exempelvis genom samverkan mellan länsstyrelserna och samverkan med andra tillsynsområden inom länsstyrelserna.73 i är en av de fyra länsstyrelser som bedömts inte uppfylla lagens krav inom flera områden. bedömde att detta innebar att det inte var möjligt att ha någon samlad och säker bild av kommunerna i länets verksamhet inom området skydd mot olyckor. Vidare framförde utredningen att det inte var möjligt att bedöma om kommunerna hade planerat för och hade förmåga att hantera en allvarlig olycka.74 2.4.5Länsstyrelserna vill att deras operativa ansvar enligt LSO ska förtydligas Det är ovanligt att en länsstyrelse tar över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten. –2014 har det skett en gång: vid skogsbranden i sommaren 2014.75 En majoritet av länsstyrelserna bedömer att det behövs förtydliganden i regelverket för deras operativa ansvar. Otydligheten i regelverket har bidragit till att länsstyrelser tolkat ansvaret olika. 70E-post från MSB , bilaga Länsstyrelsernas tillsyner enligt LSO 2011–2014. 71E-post från MSB , bilaga Sammanställning till ; e-post från MSB . 72E-post från MSB , bilaga pm möte med RiR ; MSB, Årssammanställning av MSB:s tillsyn enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, 2014; MSB, Sammanfattande rapport över tillsynsverksamheten vid MSB 2012, 2013. 73Prop.2013/14:144, Lag om sprängämnesprekursorer och redovisning av krisberedskapens utveckling. 74Justitiedepartementet, , . 75E-post från MSB . SKYDD MOT OLYCKOR, KRISBEREDSKAP OCH CIVILT FÖRSVAR län tolkat det som att bara de länsstyrelser som har ett kärnkraftverk i sitt län har ett operativt ansvar vid radioaktivt utsläpp. menar vidare att den inte varit ensam om denna tolkning. Länsstyrelser har också ansett att det varit osannolikt att en sådan situation skulle uppkomma som nödvändiggör att länsstyrelserna tar över den kommunala räddningstjänsten. Ansvaret har dock aktualiserats efter branden i 2014.76 2.4.6 Planer finns men länsstyrelserna övar sällan har samtliga länsstyrelser planer för att kunna ta över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten. Samtliga länsstyrelser har 2011–2014 haft planer för räddningstjänst och sanering vid utsläpp av radioaktiva ämnen. Dock bedömer ungefär hälften av länsstyrelserna att de inte har utfört sina uppgifter avseende det operativa ansvaret enligt LSO. Flera länsstyrelser har sällan övat –2014 och vissa länsstyrelser har inte övat alls –2014. När i tog över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten var planen för övertagande . Planen innehöll mallar för hur ett övertagande skulle ske och en mall för beslut om övertagande av men hade ingen rutin för hur övertagandet skulle gå till i praktiken.77 bedömde att i saknade planering och förberedelser för hur övertagande av räddningstjänstansvaret skulle gå till.78 2.4.7MSB bedömer att det finns brister i länsstyrelsernas arbete med det operativa ansvaret MSB har bedömt att det finns brister i länsstyrelsernas beredskap att överta ansvaret för den kommunala räddningstjänsten. Överlag uppfyller dock länsstyrelserna de flesta av lagens krav. Bara i bedömdes inte uppfylla lagstiftningens krav inom flera områden. När det gäller länsstyrelsernas operativa ansvar vid utsläpp och sanering av radioaktiva ämnen är det bedömda läget något sämre än när det gäller att överta . Länsstyrelserna i , och bedömdes inte uppfylla lagstiftningens krav inom flera noterar att 4 länsstyrelser inte har besökts.79 76Intervjuer med i och i . 77Enkätfråga 17, i . 78Justitiedepartementet, , . 79E-post från MSB , bilaga pm möte med RiR . De brister MSB iakttagit handlar i stor utsträckning om att länsstyrelserna i högre grad behöver öva sin beredskap och att några länsstyrelser även behöver komplettera sin planering. Länsstyrelserna behöver också säkerställa krisorganisationens bemanning och att informationen till allmänheten fungerar i en krissituation.80 Länsstyrelserna ska ge stöd i form av utbildning och övning till aktörer som är ansvariga för krisberedskapen i länet.81 Varje myndighet ska även ansvara för att personalen vid myndigheten får den utbildning och övning som behövs för att myndigheten ska kunna lösa sina uppgifter i samband med krissituationer. En planlagd utbildnings- och övningsverksamhet i syfte att uppnå detta ska genomföras.82 Däremot finns ingen närmare reglering om hur ofta eller i vilken form utbildningar och övningar ska bedrivas. Övningar genomförs för att identifiera brister och åtgärdsbehov samt för att utveckla krishanteringsförmågan. En bristande övningsverksamhet riskerar leda till att inte vet om förberedelser och planer fungerar samt att en händelse riskerar få större konsekvenser än nödvändigt. 2.5.1Många länsstyrelser övar sällan Bara ungefär hälften av länsstyrelserna bedömer att de 2011–2014 utfört sina ålagda krisberedskapsuppgifter avseende övningar. Resten av länsstyrelserna bedömer att de övat endast i ganska liten utsträckning. Många länsstyrelser framhåller att de behöver öva mer frekvent. Orsakerna till den bristande övningsverksamheten är enligt länsstyrelserna överlag en brist på resurser och kompetens. Dessa orsaker anges både av länsstyrelser som har en hög respektive en låg andel förvaltningsanslag (se 3.1.3). Övningar prioriteras ned till förmån för andra uppgifter. Vid vissa länsstyrelser framhålls att det har varit svårt att få länsledningen att prioritera övningsverksamheten, trots att konsekvenserna för krishanteringsförmågan bedöms som negativa och allvarliga.83 i beskriver konsekvenserna som att man inte vet om verksamheter och 80MSB, Årssammanställning av MSB:s tillsyn enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, 2014; MSB, Sammanfattande rapport över tillsynsverksamheten vid MSB 2012, 2013; e-post från MSB . 8152–54 §§ förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. 8210 § förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap. 83Intervjuer med i och i . SKYDD MOT OLYCKOR, KRISBEREDSKAP OCH CIVILT FÖRSVAR funktioner kommer att fungera vid en kris; det finns planer men utan övning går det inte att veta om eller hur de fungerar. Flera länsstyrelser bedömer att de visserligen övat men att övningsverksamheten sammantaget varit liten, att alldeles för få övningar planerats och att ambitionerna har fått anpassas efter bemanningsläget. 2.5.2Övningar följs upp i varierande grad och brister åtgärdas inte alltid Om övningar ska leda till ökad kunskap och förmåga bör länsstyrelserna följa upp erfarenheterna och åtgärda de brister som identifieras. De flesta länsstyrelserna anser att detta överlag fungerar väl. Uppföljning av övningar leder i många fall till förbättringar. Exempelvis har samverkansövningar medfört förändrade arbetssätt för flera aktörer i länet, och synpunkter och erfarenheter har även använts i utformningen av kommande övningar. En fjärdedel av länsstyrelserna bedömer dock att erfarenheter från genomförda övningar inte följts upp tillräckligt och en lika stor andel menar att brister som har identifierats inte har åtgärdats i tillräcklig utsträckning. kan inte alltid enskilda länsstyrelser åtgärda de brister som identifieras i samband med övningar. Flera brister är komplexa och delas av många aktörer. i län anger exempelvis att det tar mycket att genomföra förändringar med samverkande aktörer, även om flera mindre brister åtgärdats. 2.5.3Majoriteten genomför de utbildningar som planerats En majoritet av länsstyrelserna bedömer att de utfört sina ålagda krisberedskapsuppgifter avseende utbildningar –2014. Länsstyrelserna baserar sina bedömningar på den egna ambitionsnivån och på hur de tolkar uppdraget. De flesta länsstyrelserna bedömer också att myndigheten genomfört den utbildningsverksamhet som planerats.84 Flera länsstyrelser samarbetar om utbildningar.85 Länsstyrelserna i Nordsam har exempelvis genomfört utbildningar i stabsmetodik där utformning och innehåll arbetats fram gemensamt. 2.5.4Övningar och utbildningar förutsätter deltagande Kommuner och landsting uttrycker en stor efterfrågan på stöd från länsstyrelserna, framför allt inom övning och utbildning. 85Enkätfråga 14, i beskriver ett mångårigt utbildningssamarbete med i län, och har även fler länsstyrelser anslutit. i län framhåller att kommunerna ofta efterfrågar utbildning, även om kommunerna inte alltid vet exakt vilken utbildning de vill ha. menar att den varken kan eller bör uppfylla alla önskemål. förekommer att kommunerna vill att ska göra allt: initiera, utföra, skriva rapport och dra slutsatser. Det finns ett stort utbud av utbildningar, konferenser, seminarier och liknande sammankomster. Men även om övningar och utbildningar är efterfrågade finns exempel på att sådana aktiviteter fått ställas in på grund av för få anmälda. Bland annat vid samverkansinsatser kan det vara svårt att hitta gemensamma tidpunkter. Deltagande är centralt både vid övning och uppföljning men prioriteras . Exempelvis deltog 200 personer i en stor övning i län 2014 men vid uppföljningen deltog endast 50.86 har beslutat om en ny försvarspolitisk inriktning 2016– 2020. Där ingår ett ökat civilt försvar.87 ska verka för att den samlade krisberedskapsverksamheten inom länet bidrar till en grundläggande förmåga till civilt försvar.88 Länsstyrelserna ska, vid händelse av krig, som högsta civila totalförsvarsmyndighet inom länet bland annat verka för att största möjliga försvarseffekt uppnås.89 2.6.1Arbetet med civilt försvar har varit nedprioriterat Nästan ingen länsstyrelse har prioriterat arbetet med civilt försvar. Totalt har resurserna för krisberedskap och civilt försvar minskat . De resurser som länsstyrelserna hade till arbetet med höjd beredskap finns kvar i förvaltningsanslaget, men har använts till annan verksamhet.90 Samtliga länsstyrelser är överens om att resurserna inte varit tillräckliga för att utföra länsstyrelsernas uppgifter inom civilt försvar. En majoritet av länsstyrelserna efterfrågar förtydliganden av vad som ligger i deras ansvar. Enligt i trevar länsstyrelserna sig fram eftersom 86Övningen i : intervjuer med i län till . 2014/15:109, Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020, bet. 2014/15: FöU11, rskr. 2014/15:251. 8854 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. 8955–61 §§ förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. 90Intervju med MSB . SKYDD MOT OLYCKOR, KRISBEREDSKAP OCH CIVILT FÖRSVAR det saknas nationell styrning. Dessutom behöver kompetensen höjas inom länsstyrelserna när det gäller civilt försvar, anser länsstyrelserna (se bilaga 5). Det pågår ett arbete med att utveckla och stärka det civila försvaret. MSB har på uppdrag av regeringen tagit fram en rapport med förslag om hur arbetsuppgifterna kan förtydligas och utvecklas.91 I en tidigare rapportering bedömer MSB att respektive länsstyrelse behöver avsätta 0,5–1 årsarbetskraft och troligtvis ytterligare 1 årsarbetskraft vid de tre storstadslänen till arbetet med civilt försvar.92 Stöd, samverkan och samordning ingår i de flesta av länsstyrelsernas krisberedskapsuppgifter. Dessa uppgifter beskrivs som prioriterade, och med enstaka undantag bedömer samtliga länsstyrelser att de utfört sina ålagda uppgifter på området. Samtliga länsstyrelser tar fram RSA:er. Analyserna följer MSB:s föreskrifter och redovisas . Trots detta ser analyserna mycket olika ut; exempelvis varierade omfattningen mellan 30 och 200 sidor analyser. Enligt MSB och flera länsstyrelser har RSA:ernas kvalitet utvecklats positivt 2011–2014. Trots detta kvarstår brister – exempelvis saknas ofta kopplingar mellan identifierade risker och sårbarheter och planerade åtgärder. Länsstyrelserna använder sina RSA:er i varierande utsträckning, och flera länsstyrelser bedömer att analyserna inte är så användbara för krisberedskapsarbetet som de borde vara. –2014 har det varit otydligt vad länsstyrelsernas uppföljning av kommunernas krisberedskapsarbete ska innehålla och vilken kvalitet uppföljningen bör ha. Uppföljningen har varierat mellan länsstyrelserna både till form och innehåll. Totalt sett har länsstyrelserna lagt lite tid på att följa upp arbetet. Länsstyrelserna anser att det varit otydligt vad tillsynen enligt LSO ska omfatta och hur de ska bedöma kommunernas arbete. Perioden –2014 har länsstyrelserna i genomsnitt lagt 2,5 årsarbetskrafter på tillsynsarbete. Det är långt ifrån vad MSB bedömer borde avsättas till arbetet. 91MSB, Så kan det civila försvaret utvecklas och stärkas – Redovisning av regeringsuppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap om det civila försvaret inför den planerade försvarspolitiska inriktningspropositionen 2015, 2014. 92MSB, Rapportering av uppdrag avseende planering inför höjd beredskap (civilt försvar), 2014. Totalt 5 länsstyrelser bedömer att de inte fullgjort sin tillsynsuppgift. MSB har bedömt att 4 länsstyrelser inte uppfyller lagens krav inom flera områden. En majoritet av länsstyrelserna bedömer att det behövs förtydliganden i regelverket avseende det operativa ansvaret enligt LSO. Otydligheten i regelverket har bidragit till att länsstyrelser tolkat det operativa ansvaret olika. Ungefär hälften av länsstyrelserna bedömer att de inte fullgjort sina uppgifter enligt det operativa ansvaret. Det finns inga formella krav avseende övnings- och utbildningsverksamhetens omfattning. Hälften av länsstyrelserna bedömer dock själva att de övat i för liten utsträckning. Övningsverksamheten har prioriterats ned trots att länsstyrelser bedömt att det får negativa och allvarliga konsekvenser för krishanteringsförmågan. En fjärdedel av länsstyrelserna bedömer att erfarenheterna från övningar inte följts upp tillräckligt. Länsstyrelsernas arbete med civilt försvar har varit nedprioriterat och det har också varit otydligt vad länsstyrelsernas arbete ska omfatta. Det pågår dock ett arbete med att utveckla och stärka det civila försvaret. SKYDD MOT OLYCKOR, KRISBEREDSKAP OCH CIVILT FÖRSVAR Detta kapitel belyser den andra granskningsfrågan: Är finansieringen av länsstyrelsernas krisberedskapsuppgifter ändamålsenlig för att uppnå ett effektivt och långsiktigt krisberedskapsarbete? Kapitlet belyser även regeringens styrning av ekonomiska resurser. 3.1Ekonomiska resurser för krisberedskapen Regeringen finansierar länsstyrelsernas krisberedskapsarbete via förvaltningsanslag, vilket ger länsstyrelserna möjlighet att själva prioritera och fördela resurser mellan sina uppgifter. Dessutom kan länsstyrelserna söka projektbidrag från ett särskilt krisberedskapsanslag som MSB beslutar om.