prop · H303164 · 2016-04-15 00:00:00 — behov av en omedelbar kompetenshöjning vad gäller grundläggande kunskaper inom it-området för alla anställda inom myndigheten.127 Flera företrädare för och lyfter fram att kompetensen för att utreda it-relaterad brottslighet är otillräcklig eller nästintill obefintlig hos flertalet utredare och förundersökningsledare.128 I enkät uppger samtliga polisregioner att de flesta förundersökningsledare och utredare, som inte är särskilda it-utredare, saknar utbildning inom it-området, alternativt att vissa har gått enstaka kurser eller är självlärda. Inga av dessa har gått någon fördjupad utbildning inom it-området. Inte någon polisregion hävdar att det finns krav på att ha genomgått särskild utbildning inom it-området för förundersökningsledare. Det finns heller inga krav på utredare att ha genomgått särskild utbildning inom it-området för att utreda it-relaterad brottslighet. Undantaget är enligt region utredning av barnpornografibrott som kräver särskild utbildning. framhåller att krav på utbildning inom it-området vore önskvärt och lämpligt. 126Rikspolisstyrelsen (2014), Inspektion av polismyndigheternas förmåga att handlägga IT-brott, tillsynsrapport 2014:2; (2013), Förstudierapport, polisens brottsbekämpande verksamhet, brott med internet-relevans, dnr PoA480-5583/11, s. 4, 7–8; Brå (2013), Bestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte, rapport 2013:14, s. 24, 72. 127Rikspolisstyrelsen (2014), Inspektion av polismyndigheternas förmåga att handlägga IT-brott, tillsynsrapport 2014:2, s. 1; (2013), Förstudierapport, polisens brottsbekämpande verksamhet, brott med internet-relevans, dnr PoA480-5583/11, s. 7-8; intervju med ; intervju med . 128Intervju med ; intervju med ; intervju med . företrädare för menar att det i hög grad är det egna intresset som styr medarbetarnas kompetensutveckling, i stället för det faktiska behovet av utbildningsinsatser inom myndigheten.129 Det finns ett utbildningsbehov bland it-forensiker enkät visar att it-forensiker finns i alla polisregioner. I region finns de både på regionnivå och polisområdesnivå. It-forensiker finns även i det nybildade nationella it-brottscentret. Det ser däremot olika ut i regionerna vilken utbildning dessa personer har. Fem regioner uppger att samtliga eller en majoritet av it-forensikerna har genomgått fördjupad utbildning inom it-forensik eller motsvarande. I region har it-forensikerna endast genomgått enstaka kurser. I region är hälften av it-forensikerna självlärda medan övriga saknar uppdaterad utbildning. Region menar att besparingar har slagit särskilt hårt mot it-forensiken och att regionen lider svårt av att kompetens saknas på området. Enbart regionerna Väst och Syd menar att det finns krav på utbildning för it-forensiker. Särskilt utpekade it-utredare saknar utbildning kan konstatera att det finns förhållandevis få särskilt utpekade it-utredare inom , det vill säga personer som är särskilt kunniga inom it-relaterad brottslighet och i huvudsak utreder denna typ enkät visar att tre av sju polisregioner har särskilt utpekade it-utredare på regionnivå. I region finns totalt fem itutredare, i tre och i region nio. I region uppges samtliga it-utredare vara barnpornografiutredare. I regionerna Bergslagen, Nord och Syd har man inga särskilt utpekade it-utredare. Inte någon av it-utredarna har gått mer än enstaka kurser inom it-området och flera av dem saknar helt utbildning inom området. I region och har alla särskilt utpekade it-utredare genomgått enstaka kurser inom it-området. I region har en fjärdedel av dem genomgått utbildning inom granskning av barnpornografi. I region har it-brottsutredare varit personer med så kallade multikompetenser som utreder flera ärendetyper. Region har valt att ha regional samordning men utredarna sitter ute i polisområdena. Kompetensnivån för utredare med multikompetenser uppges se olika ut och region framhåller därför att det finns en tydlig utvecklingspotential inom området, bland annat behöver kompetensen om it-forensiskt material förbättras bland förundersökningsledare. I region har det tidigare inte ansetts tillräckligt angeläget att ha särskilt utpekade it-utredare i konkurrens med andra intressen. Men man menar att det nu finns ett behov av att bättre 129 Intervju med . IT-RELATERAD BROTTSLIGHET – POLIS OCH ÅKLAGARE KAN BLI EFFEKTIVARE kunna hantera den ökade mängden it-bedrägerier i regionen.130 Region uppger också i enkäten att de flesta utredare i regionen har grundläggande kunskaper inom it-området, även om få utredare och förundersökningsledare har genomgått formell utbildning. 5.1.2Begränsat utbud av utbildningar på it-området Enligt företrädare för har behovet av utbildning på it-området inom ökat kraftigt.131 Svaren på enkät visar också att och utbud av utbildningar inom it-området är otillräckligt för att utreda it-relaterad brottslighet.132 Det finns en stor efterfrågan både på bredare utbildning för arbete med denna typ av brottslighet och mer specialiserade kurser. Till exempel nämns kurser inom it-spaning/internetinhämtning och fortbildning för it-forensiker. uppger en majoritet av polisregionerna, med undantag för , att tidsbrist och kostnader påverkar möjligheterna att gå kurser. I region menar man även att antalet utbildningsplatser är för få. Flera företrädare för menar att den nuvarande grundutbildningen vid i mycket begränsad omfattning behandlar it-aspekten i brottsligheten.133 gjordes en genomlysning av utbud av utbildningar inom it-området eftersom det har konstaterats brister i Polisens kompetens på området.134 Därefter föreslogs ett nytt utbildningskoncept på it-området, med en så kallad e-learningutbildning och en specialiserad utbildning med olika inriktningar och nivåer.135 Det diskuteras även att eventuellt utvidga det nordiska 130Från och med kommer region att samla utredning av dataintrång, datasabotage och barnpornografibrott på en ny it-brottssektion under den regionala utredningsenheten. Man kommer då att ha renodlade it-utredare för de angivna brottstyperna. it-bedrägerierna kommer att handläggas under regionala utredningsenhetens bedrägerisektion. enkät till polisregionerna samt kompletterande svar från region i e-post . 132Det finns en baskurs om internetinhämtning, översiktskurser i it-forensik för förundersökningsledare och utredare, en kurs i utredning av sexuella övergrepp mot barn och en i immaterialrättsliga brott via internet, samt kurser i it-forensik och olika programvaror. 133Gruppdiskussion med referensgrupp ; intervju med . Polisstuderande i har möjlighet att välja en viss inriktning och läsa om utredning av it-relaterade brott. I övrigt ingår en föreläsning av it-forensiker, dock inte på utbildningen i , samt en föreläsning om it-säkerhet och Polisens policy om sociala medier. 134Se (2013), Förstudierapport, polisens brottsbekämpande verksamhet, brott med internet-relevans, dnr PoA480-5583/11. 135Enligt förslaget ska det finnas tre olika inriktningar i tre olika nivåer. Den grundläggande nivån är öppen för samtliga operativa medarbetare inom , medan den högsta nivån främst kommer ges till personal på specialisttjänster på regional eller nationell nivå. utbildningssamarbetet på it-området. Det finns dock ännu inga beslut om huruvida förslagen ska genomföras.136 utbildningscentrum har det nationella ansvaret för att ta fram ett lämpligt kursutbud utifrån behov och inventeringar i åklagarområdena. Medarbetare vid har ett eget ansvar för att utveckla sin kompetens och cheferna ska se till att de ges möjlighet till detta.137 5.2.1Bristande it-kompetens bland åklagare framhåller i sitt budgetunderlag –2017 att brott i it-miljö ställer höga krav på åklagarna och att myndigheten måste ha möjlighet att långsiktigt satsa resurser för att kunna hantera den fortsatta utvecklingen. Det ska bland annat ske genom en satsning på att inrätta it-specialiståklagare, något som inte finns . Däremot kan åklagare arbetsledas till att ta ett större ansvar för utredningar av it-relaterade brott. Detta sker inom chefens arbetsledning och kräver inga formella beslut. frågade i enkäten till åklagarområdena om det i respektive område finns några särskilt utpekade it-åklagare. Det framkom då att det finns sådana i fem av sju åklagarområden. Åklagarområdena Nord och Öst svarade att de inte har några utpekade it-åklagare utan så kallade kontaktåklagare till nätverket för it-kunniga åklagare som bildades . utreder inte enbart it-relaterade ärenden. Det finns heller inga formella krav på särskild utbildning för att bli it-åklagare eller kontaktåklagare i det nyinrättade nätverket. I åklagarområde Syd har hälften av it-åklagarna genomgått fördjupad utbildning inom it-området, medan de i övriga sex åklagarområden har gått enstaka kurser. För andra åklagare som inte har denna inriktning varierar utbildningsnivån inom it-området. En bred majoritet av åklagarna saknar utbildning inom it-området; de är oftast självlärda och endast ett fåtal har fördjupad utbildning.138 framhåller i faktagranskningen att alla kontaktåklagare i nätverket har genomgått vidareutbildning på området. 136Intervju med ; telefonsamtal med ; e-post från . 137Åklagarmyndigheten (2012), riktlinjer. plan för utbildning och kompetensutveckling, ÅMR 2012:2. 138Riksrevisionens enkät till åklagarområdena. IT-RELATERAD BROTTSLIGHET – POLIS OCH ÅKLAGARE KAN BLI EFFEKTIVARE 5.2.2Utbildningarna inom it-området kan utvecklas enkät visar att fem av sju åklagarområden efterfrågar mer specialistutbildningar inom it-området, fler utbildningstillfällen och en utveckling av de it-relaterade inslagen i grundutbildningen. Åklagarområdena Mitt och Väst anser dock att utbildningsutbudet är tillräckligt. Även i intervjuer menar flera företrädare för att mer kontinuerlig fortbildning och fler utbildningsnivåer mellan grundutbildningen och specialistutbildningen behövs.139 finns det inom myndigheten en vidareutbildning på området, ”It-brott och bevissäkring i it-miljö”, som ges . Det finns även andra kurser som berör området utan att handla om det specifikt. Enligt enkät anser fem av sju åklagarområden att det finns hinder för att delta i utbildningar inom it-området. Hindren som anges är främst kostnader, platsbrist på utbildningarna och tidsbrist. Kompetensen inom it-området är låg inom stora delar av och , även om spetskompetensen anses vara mycket god hos en mindre grupp medarbetare. –Utredare och förundersökningsledare saknar ofta utbildning inom itområdet, ingen av dem har gått fördjupad utbildning inom området. –Alla polisregioner har it-forensiker och en majoritet av dessa har gått fördjupade kurser inom it-området, men även här uppges det finnas ett behov av kontinuerlig fortbildning. –Det finns förhållandevis få särskilt utpekade it-utredare respektive itåklagare, och deras utbildningsnivå är generellt låg. Utbildningsutbudet på it-området anses otillräckligt inom både och . Polisregionerna och flertalet åklagarområden efterfrågar både mer av grundläggande utbildning för utredning av it-relaterade brott och specialiserade kurser, till exempel inom internetinhämtning och it-forensik. Hinder som uppges för att gå de utbildningar som finns är främst tidsbrist, kostnader och att antalet utbildningsplatser är för få. 139 Intervjuer med och . I detta kapitel redovisas vilka strukturer det finns för samarbete och samverkan inom området, samt iakttagelser avseende de svårigheter som finns för ett effektivt samarbete och samverkan. enkäter till samtliga polisregioner och åklagarområden och intervjuer med företrädare för myndigheterna ligger till grund för dessa iakttagelser. Samverkan är viktigt i utredningar av it-relaterade brott. Ett behov av stärkt samverkan har identifierats både av och av flera länder (se bilaga 1). Till exempel behövs samverkan mellan olika polisregioner nationellt då förövare och offer i it-relaterad brottslighet inte nödvändigtvis befinner sig på samma plats geografiskt. Samma förövare begår ofta flera brott som anmäls till olika polisregioner. För att handläggningen ska bli effektiv och dubbelarbete undvikas bör dessa förundersökningar samordnas.140 Den privata sektorn genomför i allt större utsträckning övervakning på internet och tar emot rapporter om oegentligheter från företag och privatpersoner.141 Ett brett samarbete med den privata sektorn, både i och i andra länder, blir därför allt viktigare för att utbyta information om trender inom teknikutvecklingen och för att inhämta nödvändiga bevis, såsom information om användare av olika internetbaserade tjänster och IP-nummer.142 Brottens internationella karaktär ställer även krav på internationellt samarbete. Regeringen har konstaterat att myndigheterna behöver utveckla sin samverkan med privata aktörer för att kunna bemöta brottslighet på internet.143 140Rikspolisstyrelsen (2013), Förstudierapport, polisens brottsbekämpande verksamhet, brott med internet-relevans, dnr PoA480-5583/11, s. 8; intervju med ; intervju med . 141Wall, (2007/11),”Policing Cybercrimes: Situating the Public in Networks of Security within Cyberspace (Revised Feb. 2011)”, : , 8(2): 183 205; Politiet, Politidirektoratet, (2015), Datakrimstrategien, s. 56, 60. 142Intervju med ; intervjuer med och . 2014/15:1 utgiftsområde 4, s. 18. IT-RELATERAD BROTTSLIGHET – POLIS OCH ÅKLAGARE KAN BLI EFFEKTIVARE 6.1Kontaktvägarna inom och mellan myndigheterna kan förbättras Företrädare för framhåller att det ofta är svårt att nå ut i polisorganisationen då det inte är tydligt vem man ska vända sig till. Kontaktvägar bygger ofta på personliga kontakter och nätverk.144 enkät till polisregionerna visar att regionerna har olika uppfattningar om hur biträde begärs mellan polisregionerna. Några polisregioner uppger att det inte finns några fasta procedurer för hur detta ska göras, medan andra menar att det finns standardiserade nationella procedurer där Nationella operativa avdelningen, , ansvarar för samtliga förfrågningar. Vidare visar enkäten att det är tydligare hur biträde begärs från . Tre av sju polisregioner (regionerna Mitt, Syd och Väst) uppger dock att det är otydligt när ska kopplas in i utredningarna. Polisregionerna uppger att biträde från främst begärs när regionerna saknar nödvändig teknisk utrustning för att göra en viss undersökning, och vid internationella kontakter, till exempel med utländska företag mot vilka är den fasta kontaktpunkten. menar dock att det finns ett motstånd mot att begära biträde från eftersom det är otydligt när ska träda in. Polisen har i egna studier konstaterat att nationell samordning saknas, samt att den regionala samverkan inom Polisen är bristfällig. Detta riskerar att leda till att samlade resurser och kompetenser inte används fullt ut.145 Samverkansstrukturerna kan komma att ändras i och med den nya , och det går inte att säga hur samverkan kommer att fungera i praktiken i den nya organisationen. har saknat en fast struktur för utbyte av erfarenheter inom it-området mellan åklagarområdena. För att åtgärda detta inrättades ett nationellt nätverk med totalt 16 it-kunniga åklagare.146 Det framkommer att det finns svårigheter med att överföra ärenden mellan åklagarområdena, bland annat på grund av hög arbetsbelastning.147 Företrädare för framhåller även att det ibland är svårt att få gehör inom för att genomföra de åtgärder som den förundersökningsledande åklagaren begär. En förklaring som ges till detta är att i vissa fall prioriterar annorlunda mellan ärendena. Det framkommer även att samarbetet mellan myndigheterna skulle kunna underlättas om man arbetade i team och om det fanns särskilda resurser för vissa ärenden eller brottstyper.148 144Intervju med ; intervju med . 145Rikspolisstyrelsen (2013), Förstudierapport, polisens brottsbekämpande verksamhet, brott med internet-relevans, dnr PoA480-5583/11, s. 4, 8; (2014), Inspektion av polismyndigheternas förmåga att handlägga IT-brott, tillsynsrapport 2014:2, s. 10. Nätverket består av två kontaktåklagare från varje åklagarområde och Nationella avdelningen. 147Gruppdiskussion med referensgrupp . 148Intervjuer med , , och . 6.2Det internationella samarbetet är tidskrävande Internationellt rättsligt samarbete avser olika former av samarbete i rättsliga frågor mellan stater. Det grundar sig huvudsakligen på internationella konventioner och avtal som förhandlats fram inom och FN. Ofta sker det internationella samarbetet genom så kallad internationell rättslig hjälp i brottmål.149 Flera företrädare för och lyfter fram att det ofta tar att få internationell Procedurerna kring den internationella rättsliga hjälpen bedöms vara komplicerade, och vissa länder är ovilliga att samarbeta. Detta är något som kriminella personer utnyttjar genom att exempelvis placera servrar i dessa länder.150 Eftersom internationell rättslig hjälp aldrig begärdes i de ärenden som ingick i aktgranskningen har inte kunnat belägga hur den tar. Företrädare för och menar att det är oklart vart man ska vända sig internationellt för att få hjälp från andra länder. Ofta vänder man sig till någon som man känner . Ett utökat och förenklat internationellt samarbete efterfrågas för att förbättra förutsättningarna att lösa brott.151 Ett mer standardiserat internationellt samarbete förekommer inom EU och som har underlättat den internationella samverkan (se bilaga 1). Det finns även en svensk desk, det vill säga en hjälpcentral bemannad med svensk personal, på Europol i som svenska myndigheter kan vända sig till med frågor om internationell hjälp eller förmedling av kontakter i andra länder. Det finns ingen förd statistik över frågor som inkommer till den svenska desken, men företrädare för den menar att svensk polis skulle kunna utnyttja deras hjälp i större utsträckning. Det finns en uppfattning att kunskapen om desken generellt är låg inom Polismyndigheten.152 Vidare kan reglerna för internationell rättslig hjälp försvåra att information inhämtas från utländska företag. Huruvida man kan kontakta utländska företag direkt eller om frågan måste gå via nationella myndigheter i andra länder 149Detta innebär att ett lands rättsväsende begär bistånd från ett annat lands rättsväsende med en viss del av en utredning, såsom att ta fram vissa bevis eller att hålla förhör. Möjligheterna till internationell rättslig hjälp regleras genom olika avtal samt de berörda ländernas lagstiftningar. Grundläggande bestämmelser om rättslig hjälp finns i lagen (2000:562) om internationell rättsligt hjälp i brottmål. 150Europol EC3 (2014), The internet organised crime threat assessment (iOCTA) 2014, s. 11; intervju med EC3 , intervju med , intervjuer med , och ; Politiet, Politidirektoratet, (2015), Datakrimstrategien, s. 151Intervju med ; intervju med . 152Samtal med företrädare för den svenska desken vid Europol . IT-RELATERAD BROTTSLIGHET – POLIS OCH ÅKLAGARE KAN BLI EFFEKTIVARE beror på den efterfrågade informationen.153 Företrädare för menar att det kan vara svårt och ta tid att få den hjälp som behövs från företag, särskilt om företagen befinner sig utanför EU och om internationell rättslig hjälp behövs. har utvecklat en samsyn för samarbete med vissa utländska företag som levererar internetbaserade tjänster, från vilka det ofta behövs information. fungerar som kontaktpunkt mellan dessa företag och . Flera företrädare för myndigheten menar att detta har underlättat kontakterna och möjligheterna att få in svar från företagen.154 Polisregionerna har olika uppfattning om hur samarbete och samverkan mellan regionerna ska bedrivas. Det kan vara svårt att nå ut i polisorganisationen eftersom kontakter ofta bygger på personliga nätverk. Det är också delvis otydligt när Nationella operativa avdelningen ska kopplas in. Strukturerna inom för utbyte av erfarenheter mellan it-kunniga åklagare har förtydligats något med det nationella nätverket. Den internationella rättsliga hjälpen upplevs ta och vara administrativt komplicerad. Inom EU finns mer utbyggda strukturer för samverkan. Alla möjligheter till internationell hjälp, till exempel den svenska desken vid Europol i , verkar dock inte utnyttjas fullt ut. Samsyn mellan och utländska privata företag har underlättat arbetet. 153Användaruppgifter kan normalt begäras direkt från det enskilda företaget, med undantag från i vissa länder, till exempel , där det finns nationella beslut om att alla utländska frågor ska behandlas via nationella myndigheter. Annan typ av inhämtning av information kräver ofta rättslig hjälp. 154Intervjuer med och ; intervju med ; gruppdiskussion med referensgrupp . I denna bilaga redovisas exempel på internationella samarbeten samt iakttagelser och erfarenheter från fem europeiska länders hantering av den it-relaterade brottsligheten. Väl fungerande internationell och nationell samverkan och ett utvecklat samarbete med relevanta sektorer inom det privata näringslivet är betydelsefulla komponenter i bekämpandet av den it-relaterade brottsligheten.155 Denna brottstyp är ofta gränsöverskridande och utredningar kan ha betydande internationella inslag. Till exempel kan brottsoffer, kriminella nätverk, servrar och företag som utnyttjas i kriminellt syfte vara spridda över stora delar av världen. är brottsbekämpande verksamhet, jurisdiktion och normering i hög grad nationella angelägenheter. Tydliga internationella regelverk och välfungerande samarbetsformer är därför förutsättningar för att kunna utreda gränsöverskridande it-relaterad brottslighet på ett effektivt sätt.156 EU och andra internationella samarbeten (EC3) är Europeiska polisbyråns (Europol) avdelning för hantering av it-brott. EC3 är ett samarbetsorgan för EU:s medlemsstater samt ett antal andra länder och organisationer och bildades i syfte att skydda EU:s medborgare, företag och medlemsstater från brott som begås online.157 EC3:s uppdrag är att stödja medlemsstaternas förundersökningar, bland annat genom att koordinera insatser mellan medlemsstaterna och bistå med avdelningens särskilda kompetens, kunskap och förmågor. Europol och EC3 har inte mandat att bedriva egna förundersökningar. Avdelningen är en plattform för internationellt samarbete och ska även kunna fungera som ett nav för medlemsstaternas samlade hantering av it-relaterad brottslighet. Det handlar om att genomföra analyser av stora datamängder, att utveckla expertkompetens och sprida goda exempel samt att koordinera strategiska och operativa samarbeten med icke medlemsstater, företag, organisationer och andra internationella samarbetsorgan.158 155Europol EC3 (2014), The internet organised crime threat assessment (iOCTA) 2014, s. 9. 156Ibid., s. 9, 13–14. 157Europeiska kommissionen KOM(2010) 0673 slutlig. IT-RELATERAD BROTTSLIGHET – POLIS OCH ÅKLAGARE KAN BLI EFFEKTIVARE EC3 har både en operativ och en strategisk verksamhet. Det operativa arbetet har tre fokusområden: högteknologiska brott, sexuell exploatering av barn online och betalkortsbedrägerier. De tre fokusområdena är sammankopplade genom ett cyberunderrättelseteam som identifierar hotbilder och mönster utifrån analyser av de stora mängder data som EC3 har tillgång till.159 En särskild operativ verksamhet är Joint Cybercrime Action Taskforce (J-CAT), vilket är en samarbetsfunktion som hanterar avancerade brott och hot av stor dignitet. J-CAT består i skrivande stund av utredare från EC3 och elva länder i och utanför EU-området. Genom ett tätt samarbete samordnar man insatser och kontakter med andra aktörer samt ser till att ländernas samlade resurser används på ett effektivt sätt.160 EC3:s strategiska arbete är indelat i tre delar. Forensisk expertis bedriver både forsknings- och utvecklingsarbete och arbetar operativt med it-forensiska analyser. Det finns också en stödjande verksamhet som arbetar med partnerskapsfrågor och med att förebygga och sprida kunskap om it-relaterad brottslighet. Inom området strategi och utveckling arbetar EC3 med strategiska analyser, utbildningsinsatser, policyutveckling och lagstiftning.161 EC3:s rekommendationer till medlemsstaterna