prop · H303151 · 2016-03-22 00:00:00 — Att det går att avgöra vad påföljden ska innehålla, om den är helt verkställd eller vad som återstår att verkställa, innebär vidare att det är möjligt att undanröja en ungdomspåföljd och döma till en gemensam påföljd samt att åstadkomma ett sammantaget rättvist resultat om så sker. Dessa förändringar i påföljdernas utformning har alltså medfört att det finns förutsättningar att beakta konkurrensen med en tidigare utdömd påföljd när påföljdsbestämningen görs för annan brottslighet. Att det finns flera tillämpliga påföljdsalternativ för unga lagöverträdare kan vidare öka behovet av att göra förordnanden för att kunna lösa olika praktiska problem. I likhet med vad utredningen konstaterar finns det situationer när det är tydligt att den nuvarande regleringen begränsar möjligheterna till ett 2015/16:151 tillfredsställande resultat i enskilda fall. Med hänsyn till de korta tidsfrister som gäller vid åtal och rättegång mot unga lagöverträdare kan ett åtal för vissa gärningar behöva väckas och domstolen pröva åtalet även om det finns ytterligare brottsmisstankar mot den unge. Även om den ytterligare brottsligheten inte eller enbart marginellt skulle ha påverkat påföljdsbestämningen enligt den tidigare domen, måste domstolen döma till en särskild påföljd för den tillkommande brottsligheten. Detta kan begränsa domstolens möjligheter att komma till det mest lämpliga och rättvisa resultatet och kan också leda till att reaktionen sammantaget blir mer ingripande än om brottsligheten hade prövats vid ett och samma tillfälle. I likhet med vad utredningen anför talar alltså lämplighets- och rättviseskäl för att det i vissa fall bör kunna vara möjligt att besluta om att tidigare påföljd avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst ska omfatta även det ytterligare brottet. Flera remissinstanser, bl.a. , , och , delar den bedömningen. Det kan vidare finnas behov av att på annat sätt besluta om den tidigare utdömda påföljden. Som utredningen lyfter fram innebär avsaknaden av en möjlighet att undanröja en tidigare ungdomspåföljd att den tidigare påföljden måste stå fast även om den unge därefter döms till en så ingripande påföljd av annat slag, exempelvis en längre tids sluten ungdomsvård, att den tidigare påföljden inte kan antas bli verkställd. Visserligen har åklagaren möjlighet att i sådana fall föra en särskild talan om undanröjande vid sidan av den nya rättegången. Även vid en sådan särskild talan om undanröjande måste dock en ny påföljd bestämmas för den tidigare brottsligheten. Om den unge står under åtal för ytterligare brott är det inte möjligt för domstolen att med nuvarande regler bestämma en gemensam påföljd för den samlade brottsligheten. Den möjligheten saknas också i de fall när det finns förutsättningar för åklagaren att ansöka om undanröjande av den tidigare påföljden på grund av att den unge misskött verkställigheten, som den unge står under åtal för ytterligare brott. Detta talar för att domstolen borde kunna undanröja en tidigare utdömd ungdomspåföljd vid prövningen av ett åtal för ytterligare brott och bestämma en gemensam påföljd för den samlade brottsligheten. Därmed skulle också en särskild process om undanröjande av den tidigare påföljden kunna undvikas. De skäl i fråga om kompentenskonflikter mellan det straffrättsliga regelsystemet och vårdlagstiftningen som tidigare åberopats mot en särskild reglering i dessa fall gör sig dessutom inte särskilt starkt gällande numera. Insatser enligt såväl socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, som LVU, kan beslutas även om den unge inte har dömts för brott. Motsatsvis innebär ett beslut att undanröja den tidigare domen inte i sig att de insatser som vidtar mot den unge måste upphöra. Att det förhåller sig så medför emellertid inte att det skulle sakna betydelse att kunna undanröja en ungdomsvård som brottspåföljd, exempelvis om det visat sig utsiktslöst att genomföra insatserna. Tvärtom framstår det som rimligt att domstolen har den möjligheten när den unge har underlåtit att följa vad som föreskrivits som reaktion på brottet. kan dessutom frågan bli föremål för domstolens prövning efter särskild talan om detta från åklagaren. sammanfattningsvis, liksom utredningen, att det finns ett behov av att Prop. 2015/16:151 kunna besluta om en tidigare utdömd ungdomspåföljd i vissa fall. Utredningen föreslår att en sådan reglering ska tas in i 32 kap. , där påföljderna för unga regleras. Förslaget är framför allt motiverat av att utredningen lämnar förslag om nya påföljder för unga som innebär att det alltid ska finnas en tillämplig ungdomspåföljd. Utredningen föreslår vidare att påföljderna villkorlig dom och skyddstillsyn avskaffas vid införandet av ett system med villkorligt fängelse. De förslagen behandlas inte av regeringen. Framför allt villkorlig dom och skyddstillsyn kommer därför fortfarande att behöva tillämpas för personer . Regeringen föreslår mot den bakgrunden att bestämmelserna om beslut om tidigare dom på ungdomsvård eller ungdomstjänst ska finnas i 34 kap. . Ny påföljd ska vara huvudregel I enlighet med vad regeringen redan konstaterat i fråga om de påföljder som omfattas av regleringen i 34 kap. har en huvudregel där en ny påföljd bestäms för tillkommande brottslighet flera fördelar. Som utredningen anför får det i allmänhet anses finnas ett värde i att en utdömd påföljd inte ändras till följd av lagföring för ytterligare brott och att den utdömda påföljden verkställs på det sätt som förutsattes vid domstillfället. Med en sådan ordning blir det tydligt för den unge att påföljden är en konsekvens av och en reaktion på det begångna brottet. Dessutom har den domstol som meddelat den tidigare domen i allmänhet bäst förutsättningar att bedöma straffvärdet av den brottslighet som omfattas av domen och vilket straff som kan anses proportionerligt. Vidare finns det ofta inte något behov av att ändra den tidigare ungdomspåföljden, vare sig genom att låta den omfatta tillkommande brottslighet eller genom att undanröja den och för den samlade brottsligheten döma till påföljd av annan art. På motsvarande sätt som för de påföljder som omfattas av regleringen i 34 kap. finns det inte något generellt hinder mot att efter en dom på ungdomstjänst eller ungdomsvård på nytt döma till sådan påföljd eller att sådana påföljder verkställs parallellt. Regeringen föreslår därför att domstolen som huvudregel ska bestämma ny påföljd för brottslighet som begåtts innan den tidigare påföljden avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst helt har verkställts eller annars upphört. 6.2Möjligheter att avvika från huvudregeln Regeringens förslag: Rätten ska kunna besluta att en tidigare utdömd påföljd avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst ska avse också tillkommande brottslighet om det är fråga om nyupptäckt brottslighet som i jämförelse med den brottslighet som omfattas av den tidigare domen med hänsyn till påföljden är utan nämnvärd 2015/16:151 betydelse. Det ska dessutom vara möjligt att även i andra fall besluta om konsumtionsdom om det finns särskilda skäl för det. Om den tidigare domen fått laga kraft får rätten undanröja den tidigare påföljden och döma till gemensam påföljd för den samlade brottsligheten om det finns särskilda skäl och om domen meddelas innan påföljden helt har verkställts. Det krävs inte att den nya påföljden är av annan art än den som undanröjs. Rätten ska ta skälig hänsyn till vad den dömde har undergått till följd av den tidigare domen. När fängelse eller sluten ungdomsvård döms ut som gemensam påföljd efter undanröjande av en tidigare påföljd avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst enligt reglerna i 34 kap. ska tiden för ett frihetsberövande som föregått den tidigare domen anses som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att konsumtionsdom ska vara möjligt i samma utsträckning vid ny och nyupptäckt brottslighet. Utredningen har vidare föreslagit att annan påföljd än särskild ungdomspåföljd ska få dömas ut endast om den tidigare påföljden var sluten ungdomsvård samt föreslagit en annan lagteknisk lösning. Utredningen har inte lämnat något förslag om avräkning av frihetsberövanden. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som yttrat sig över förslagen har ställt sig positiva till dem, däribland och har uttryckt tveksamhet till utredningens bedömning att det vid konsumtionsdom inte bör finnas någon möjlighet att förena en tidigare utdömd ungdomspåföljd med en förstärkningspåföljd. Akademikerförbudet SSR har uttalat sig kritiskt till utredningens förslag att konsumtionsdom ska kunna meddelas både vid nyupptäckt och ny brottslighet då den tidigare domen var ungdomsvård eller ungdomstjänst. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens utom vad gäller avräkning av frihetsberövanden. I utkastet till lagrådsremiss har inte lämnats något sådant förslag. Remissinstanserna: har anfört att det finns en risk för att, med den exemplifiering som gjorts vad gäller särskilda skäl, bestämmelsen om att konsumtionsdom ska vara möjligt vid särskilda skäl inte kan tillämpas på ett tillfredsställande sätt då den tidigare domen var ungdomsvård. Kriminalvården har anfört att avräkning inte kan ske för frihetsberövande som föregått undanröjd ungdomstjänst eller ungdomsvård. Om avsikten är att sådan tid ska kunna avräknas behöver detta regleras. Detsamma gäller ett sådant frihetsberövande som föregått en sluten ungdomsvård, om påföljden undanröjs och ett fängelsestraff döms ut. Skälen för regeringens förslag Konsumtionsdom ska vara möjligt i vissa fall Enligt den bedömning regeringen gör bör det konsekvent göras en åtskillnad mellan ny och nyupptäckt brottslighet. I linje med det föreslås att domstolen som regel ska bestämma ny påföljd för tillkommande brottslighet. Vidare föreslås att möjligheten till konsumtionsdom när den tidigare påföljden är fängelse, villkorlig dom, skyddstillsyn eller sluten ungdomsvård som utgångspunkt ska begränsas till nyupptäckt brottslighet. I likhet med utredningen anser regeringen att en sådan distinktion även bör gälla för de fall då påföljden bestäms till ungdomsvård eller ungdomstjänst. Även för dessa ska huvudregeln vara särskild dom. När den unge ska dömas för ytterligare brott som begåtts före den tidigare domen, dvs. nyupptäckt brottslighet, kan det dock finnas ett behov av andra lösningar än särskild dom. För unga kan särskilt pekas på de snäva tidsfrister som gäller vid förundersökning och åtal när brottet begåtts av en ung person . Det kan också finnas andra anledningar till att den första rättegången inte omfattade all den brottslighet som den unge begått. Den unge bör inte komma i ett sämre läge än om brotten hade prövats i ett sammanhang. Regeringen anser därför i likhet med utredningen att det bör införas en möjlighet att låta en tidigare utdömd ungdomsvård eller ungdomstjänst avse även nyupptäckta brott. En sådan möjlighet bör liksom för vuxna lagöverträdare vara begränsad till situationer när den nyupptäckta brottsligheten inte, eller bara i begränsad utsträckning, skulle ha påverkat den tidigare påföljden. Det handlar alltså i första hand om fall där påföljden skulle ha blivit densamma i den första domen även om även det nyupptäckta brottet hade prövats då. Så kan vara fallet om det nyupptäckta brottet skulle ha lett till böter och brottsligheten i den första domen föranlett ett stort antal timmars ungdomstjänst. Möjligheten till konsumtionsdom bör också omfatta den situation då det nyupptäckta brottet skulle haft en viss, men marginell, påverkan på den tidigare domen. Så kan vara fallet om det tillkommande brottet skulle ha föranlett ytterligare ett begränsat antal timmar ungdomstjänst. Regeringen anser sammanfattningsvis att en tidigare utdömd påföljd avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst ska få avse också tillkommande brottslighet om det är fråga om nyupptäckt brottslighet som i jämförelse med den brottslighet som omfattas av den tidigare domen med hänsyn till påföljden är utan nämnvärd betydelse. Möjlighet till konsumtionsdom vid särskilda skäl Utredningen föreslår att möjligheten till konsumtionsdom när den tidigare påföljden är ungdomsvård eller ungdomstjänst även ska omfatta ny brottslighet i motsvarande utsträckning som när det gäller nyupptäckt brottslighet. Regeringen gör i avsnitt 5.4 bedömningen att en sådan möjlighet till konsumtionsdom inte bör finnas när påföljden är sluten ungdomsvård. Regeringen är inte heller beredd att utsträcka möjligheten till konsumtionsdom så långt för ungdomsvård eller ungdomstjänst. Som tidigare anförts bör ny brottslighet behandlas som återfall. 2015/16:151 sitt förslag för utredningen bl.a. fram vikten av minskad bötesanvändning för unga och att återfall i tillräcklig grad kommer att kunna beaktas genom de nya påföljdsinslag för unga som föreslås. Dessa skäl kan inte på motsvarande sätt läggas till grund för regeringens ställningstaganden bl.a. då de nya påföljdsinslagen för unga inte genomförs . Även när det gäller unga lagöverträdare är det av stor vikt att reaktionen på ett nytt brott efter en tidigare dom är tydlig och att den unge ser att återfallet leder till konsekvenser. Regeringen anser därför, till skillnad mot utredningen, att möjligheten att meddela konsumtionsdom efter en tidigare ungdomsvård eller ungdomstjänst som regel inte bör finnas vid ny brottslighet. Trots den bedömningen finns det anledning att överväga om ungdomsvård och ungdomstjänst bör omfattas av den undantagsregel som gäller för sluten ungdomsvård och som regeringen, i enlighet med utredningens förslag, föreslår ska finnas kvar. Enligt den regeln kan en konsumtionsdom meddelas vid såväl ny som nyupptäckt brottslighet om det finns särskilda skäl för det (avsnitt 5.4). Den regeln syftar till att undvika klart oskäliga resultat (prop. 1997/98:96 s. 203). Utredningen föreslår att motsvarande möjlighet till konsumtionsdom bör finnas även i de fall den tidigare påföljden är ungdomsvård eller ungdomstjänst. Enligt regeringen finns det skäl för en sådan ordning. Även i dessa fall kan en ny påföljd för tillkommande brott komma att spoliera en redan pågående verkställighet, t.ex. vid en ingripande ungdomsvård. I de allra flesta situationer när den unge begår brott efter den tidigare domen är det visserligen nödvändigt att reagera på den nya brottsligheten genom att döma ut en ny påföljd. Enligt regeringen bör det dock finnas en viss begränsad möjlighet att låta den tidigare påföljden avse det nya brottet för att undvika klart oskäliga resultat. Ungdomsvård bör därför också omfattas av undantagsregleringen vid särskilda skäl. har gett uttryck för att förslaget om att konsumtionsdom ska vara möjligt vid särskilda skäl lämpar sig mindre väl då den tidigare domen var ungdomsvård. Som angetts ovan syftar regeln till att undvika klart oskäliga resultat. Det kan vara frågan om en situation då en särskild dom skulle inverka negativt på verkställigheten som pågår eller är planerad. Så kan enligt regeringens mening även vara fallet när den tidigare domen avsåg ungdomsvård. Också ungdomstjänst bör omfattas, även om det praktiska behovet vid den påföljden framstår som begränsat. Regeringen föreslår därför att en konsumtionsdom efter en tidigare dom på ungdomsvård och ungdomstjänst ska få meddelas vid tillkommande brottslighet om det föreligger särskilda skäl. Bestämmelsen har i huvudsak utformats enligt Lagrådets förslag. Övriga förutsättningar för konsumtionsdom Den yttersta gränsen för att meddela en konsumtionsdom enligt nuvarande reglering i 34 kap. 1 § är att brottet ska ha begåtts innan den tidigare påföljden är helt verkställd. Någon ändring av den ordningen föreslås inte för de påföljder som omfattas av regleringen. För dessa påföljder är det tydligt och förutsebart när de är helt verkställda. Utredningen föreslår att motsvarande reglering ska gälla när den tidigare påföljden är ungdomsvård eller ungdomstjänst. För andra ungdomspåföljder än sluten ungdomsvård är tidpunkten när en påföljd är helt verkställd inte alltid lika tydlig. För ungdomsvård ska det finnas ett ungdomskontrakt eller en vårdplan som bl.a. ska ange varaktigheten av planerade åtgärder. Det behöver dock inte anges någon bestämd slutdag och slutdagen bör kunna variera beroende på hur de olika momenten fungerar för den unge. För ungdomstjänst anges i domslutet hur många timmar som ska avtjänas. När dessa timmar har avtjänats är påföljden helt verkställd. Avtjänandetakten och därmed slutpunkten på verkställigheten kan dock variera, även i de fall antalet timmar är desamma. Även om detta innebär att möjligheten till konsumtionsdom påverkas av avtjänandetakten i det enskilda fallet gör emellertid regeringen bedömningen att den av utredningen föreslagna regleringen blir mest tydligt avgränsad och därmed den lämpligaste lösningen. En konsumtionsdom avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst bör därför kunna meddelas om det tillkommande brottet begåtts innan den tidigare påföljden är helt verkställd. Det bör påpekas att konsumtionsdom enligt regeringens förslag enligt huvudregeln bara ska få meddelas vid nyupptäckt brottslighet dvs. sådan brottslighet som begåtts före den tidigare domen. Det kommer därför i flertalet fall inte att råda några tveksamheter kring om brottet begåtts innan den tidigare påföljden är helt verkställd. Bedömningen kommer dock att ha betydelse för det fall domstolen meddelar en konsumtionsdom på grund av att det föreligger särskilda skäl och det är fråga om ny brottslighet. Liksom vid konsumtionsdom efter fängelse, villkorlig dom, skyddstillsyn och sluten ungdomsvård bör det inte krävas att den tidigare domen fått laga kraft mot den dömde för att det ska vara möjligt att besluta att påföljden i den domen ska omfatta även brotten i den senare domen. Ett sådant krav skulle nämligen innebära att en konsumtionsdom skulle vara utesluten – eller att domstolen skulle behöva avvakta att den tidigare domen skulle vinna laga kraft – redan av det skälet att den tidigare domen överklagats, oberoende av vilken ändring som yrkats. Att detta dock förutsätter en möjlighet till omprövning för det fall att den tidigare domen skulle ändras i högre rätt återkommer regeringen till nedan. har förespråkat att det vid konsumtionsdom borde vara möjligt att förena den tidigare utdömda ungdomspåföljden med en tilläggspåföljd. I praktiken skulle det endast kunna bli aktuellt om den tidigare påföljden var ungdomsvård och denna skulle förenas med ungdomstjänst eller böter med hänsyn till den samlade brottslighetens allvar. Möjligheten att meddela konsumtionsdom ska enligt regeringens förslag vara begränsad till nyupptäckt brottslighet som med hänsyn till påföljden är av ringa betydelse jämfört med den brottslighet som omfattas av den ursprungliga domen eller om det annars finns särskilda skäl. Om den tidigare utdömda påföljden i sig inte kan anses vara tillräckligt ingripande för att en konsumtionsdom ska komma i fråga är den tillkommande brottsligheten inte utan nämnvärd betydelse med hänsyn till påföljden. Motsvarande bedömning görs i avsnitt 5.4 där regeringen föreslår att den möjlighet som finns att förstärka en tidigare dom avseende villkorlig dom eller skyddstillsyn med t.ex. böter eller samhällstjänst ska slopas. I de fall brottsligheten är så pass allvarlig att det inte kan anses möjligt att besluta att den ska omfattas av en tidigare utdömd påföljd avseende ungdomsvård eller ungdomstjänst bör enligt huvudregeln dömas ut en ny påföljd för den tillkommande brottsligheten. Sammanfattningsvis föreslår regeringen därför att en möjlighet till konsumtionsdom för en tidigare dom på ungdomsvård och ungdomstjänst införs och att en sådan ska få meddelas endast om det tillkommande brottet begåtts före den tidigare domen och i jämförelse med den brottslighet som omfattas av den tidigare domen med hänsyn till påföljden är utan nämnvärd betydelse eller i andra fall om det finns särskilda skäl för det. Det ska vara möjligt att undanröja en tidigare utdömd påföljd och döma till ny gemensam påföljd i vissa fall Ny påföljd ska enligt regeringens förslag vara huvudregel när domstolen ska bestämma påföljd efter en tidigare dom på fängelse, villkorlig dom, skyddstillsyn och sluten ungdomsvård dvs. de påföljder som omfattas av den särskilda regleringen i 34 kap. . Enligt förslaget i avsnitt 6.1 bör så också gälla om den tidigare domen avser ungdomsvård eller ungdomstjänst. Även för unga lagöverträdare bör utgångspunkten alltså vara att den utdömda påföljden ska verkställas som förutsattes vid domen. I många fall finns det inte heller något behov av att kunna ändra den tidigare ungdomspåföljden. Liksom för de påföljder som omfattas av regleringen i 34 kap. talar praktiska hänsyn för att en möjlighet att undanröja en tidigare dom på ungdomsvård eller ungdomstjänst och döma till ny gemensam påföljd för den samlade brottsligheten bör införas. Även med utgångspunkt i att en utdömd påföljd ska verkställas fullt ut finns det situationer där den tidigare påföljden behöver ändras för att kunna få till stånd en fungerande verkställighet. Detta kan vara fallet om det saknas möjligheter att verkställa den tidigare påföljden. Det finns redan en möjlighet att på särskild talan av åklagaren undanröja en tidigare ungdomsvård eller ungdomstjänst och bestämma en ny påföljd för den tidigare brottsligheten med stöd av regleringen i 32 kap. 4 § . Någon möjlighet för domstolen att vid åtal för ytterligare brottslighet undanröja den tidigare påföljden och bestämma en gemensam påföljd för den samlade brottsligheten finns dock inte. Enligt regeringen vore det en fördel om domstolen gavs en sådan möjlighet när det står klart att det inte finns förutsättningar för vidare verkställighet. Därigenom skulle också en mer rationell hantering kunna uppnås genom att parallella processer om undanröjande respektive prövning av nytt åtal kan undvikas. Det bör därför som utredningen föreslår införas en möjlighet till undanröjande av tidigare utdömd påföljd på ungdomsvård eller ungdomstjänst och att döma till en gemensam påföljd för den samlade brottsligheten. Övriga förutsättningar för undanröjande Liksom när det gäller undanröjande av villkorlig dom, skyddstillsyn, fängelse och sluten ungdomsvård bör krävas att den tidigare domen fått Ett undanröjande bör också såsom för dessa fall förutsätta att den tidigare påföljden inte helt har verkställts. I annat fall finns inte någon anledning att undanröja den. Som utredningen föreslår bör föreskrivas att ett undanröjande får ske om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl för att undanröja kan föreligga om det behövs för att få till stånd en fungerande verkställighet, exempelvis för att det framstår som klart att den först utdömda påföljden inte kommer att verkställas på grund av den unges personliga förhållanden eller på grund av att han eller hon i den senare processen ska dömas till en påföljd som omöjliggör sådan verkställighet eller andra sådana praktiska skäl. Det bör alltså inte vara möjligt att undanröja den enbart på grund av att den unge ska dömas för ytterligare brottslighet efter en tidigare dom. Domstolen bör dock ha ett utrymme att ta hänsyn till omständigheterna sammantaget. Efter ett undanröjande ska en gemensam påföljd bestämmas för den samlade brottsligheten. Det innebär att den nya påföljdsbestämningen ska ske med hänsyn till den samlade brottslighetens allvar och med beaktande av övriga för straffmätningen relevanta omständigheter såsom den tilltalades ålder. I likhet med vad regeringen föreslår i anslutning till regleringen om undanröjande av fängelse, villkorlig dom, skyddstillsyn och sluten ungdomsvård bör domstolen kunna välja den påföljd som i det enskilda fallet sammantaget utgör den lämpligaste påföljden för den samlade brottsligheten. Sålunda bör en tidigare ungdomsvård med visst innehåll kunna undanröjas och ersättas av en ny ungdomsvård med annat innehåll.