prop · H303105 · 2016-03-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2015/16:105 Justerade matchningsregler för säkerställda Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer. Ändringarna avser de s.k. matchningsreglerna som ställer krav på utgivaren av säkerställda obligationer att ha en säkerhetsmassa som svarar mot värdet av de utgivna obligationerna. Enligt gällande rätt ska säkerhetsmassan uppgå till . Förslaget innebär att säkerhetsmassan ska uppgå till av värdet på de fordringar som kan göras gällande mot utgivaren på grund av obligationerna. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2015/16:105 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer............................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Utgivning av och riskhantering avseende Nya EU-regler för OTC-derivat ......................................... (EU) 2015/2205................................................................ Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer. Det nominella värdet av säkerhetsmassan ska överstiga det sammanlagda nominella värdet av de fordringar som kan göras gällande mot emittentinstitutet på grund av säkerställda obligationer med . 2015/16:105 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1223) om utgivning av Härigenom föreskrivs att 3 kap. 8 och 9 §§ lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer ska ha följande lydelse. 8 § Det nominella värdet av säker- hetsmassan skall överstiga det sammanlagda nominella värdet av de fordringar som kan göras gällande mot emittentinstitutet på grund av säkerställda obligationer. massan skall ges sådana villkor massan ska ges sådana villkor beträffande valuta, ränta och ränte- beträffande valuta, ränta och ränte- bindningsperiod att en god balans bindningsperiod att en god balans villkor för de säkerställda obliga- villkor för de säkerställda obliga- i detta syfte. i detta syfte. uppnått en sådan balans som avses uppnått en sådan balans som avses i första stycket om nuvärdet av i första stycket om nuvärdet av tillgångarna i säkerhetsmassan vid tillgångarna i säkerhetsmassan vid varje tidpunkt överstiger nuvärdet varje tidpunkt överstiger nuvärdet av skulderna avseende säkerställda av skulderna avseende säkerställda obligationer med minst två pro- skall även nuvärdet av derivatavtal Vid beräkningen ska även nuvärdet av derivatavtal beaktas. skall se till att ska se till att gångarna i säkerhetsmassan, deri- gångarna i säkerhetsmassan, deri- vatavtal och säkerställda obliga- vatavtal och säkerställda obliga- tioner är sådana att institutet vid tioner är sådana att institutet vid varje tillfälle kan fullgöra sina varje tillfälle kan fullgöra sina innehavare av säkerställda obliga- innehavare av säkerställda obliga- tioner och motparter i derivatavtal. tioner och motparter i derivatavtal. särskilt konto hålla de medel som avses i tredje stycket avskilda från institutets övriga medel. ska på ett Prop. 2015/16:105 särskilt konto hålla de medel som avses i tredje stycket avskilda från institutets övriga medel. Denna lag träder i kraft . 2015/16:105 3 Ärendet och dess beredning Europeiska kommissionen antog kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2205 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 vad gäller tekniska standarder för clearingkravet. Den delegerade förordningen finns i bilaga 1. Förordningen trädde i kraft . remitterade en promemoria med titeln matchningsregler för säkerställda obligationer. I promemorian föreslås ändringar i lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer för att anpassa svensk rätt till den delegerade förordningen. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Fi2015/04431/B). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Utgivning av och riskhantering avseende I består av utlåningen till hushållen av lån med säkerhet i bostaden (SCB Finansmarknadsstatistik, ). och kreditmarknadsföretag finansierar till stor del utlåningen genom att ge ut s.k. säkerställda obligationer. Tillstånd att ge ut säkerställda obligationer enligt lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer, förkortad LUSO, kan ges av till banker eller kreditmarknadsföretag om vissa förutsättningar är uppfyllda (2 kap. 1 § LUSO). En säkerställd obligation är knuten till en s.k. säkerhetsmassa. banken eller kreditmarknadsföretaget som ger ut den säkerställda obligationen (emittentinstitutet) kommer på obestånd, har ägaren till den säkerställda obligationen en direkt säkerhet i obligationens säkerhets- massa (4 kap. 1 § LUSO). Säkerhetsmassan i en säkerställd obligation består av krediter med säkerhet i fast egendom, tomträtt och bostadsrätt. Den kan också bestå av offentliga krediter (3 kap. 1 § LUSO). För att säkerhetsmassan ska hålla tillräckligt hög kvalitet finns regler om värdering av bl.a. lån med fast egendom som säkerhet. När det t.ex. gäller fast egendom och tomträtt för bostadsändamål och bostadsrätt får dessa beaktas endast till den del av krediten som ligger inom av bostadens marknadsvärde. I 3 kap. 8 § LUSO anges att säkerhetsmassan ska Prop. 2015/16:105 överstiga det sammanlagda nominella värdet av de fordringar som kan göras gällande på emittentinstitutet på grund av säkerställda obligationer. Detsamma krävs i fråga om nuvärdet på fordringar och säkerhetsmassa enligt 3 kap. 9 § LUSO för att emittentinstitutet ska anses ha uppnått en god balans i fråga om villkor beträffande valuta, ränta och räntebindningstid mellan innehållet i säkerhetsmassan och de säkerställda obligationerna. Vid beräkningen enligt 3 kap. 9 § LUSO ska även nuvärdet av derivatavtal beaktas. Dessa bestämmelser utgör de s.k. matchningsreglerna. Derivatavtal ingås således i syfte att uppnå balans mellan finansiella villkor för tillgångar i säkerhetsmassan och motsvarande villkor för de säkerställda obligationerna. Derivaten som används är primärt ränteswappar genom vilka emittenten kan matcha in- och utgående räntebetalningsflöden och därigenom ta bort ränterisk. I viss grad används även valutaswappar för att säkra växelkursrisk. I syfte att anpassa avtalsvillkoren handlas derivaten i huvudsak inte på marknadsplatser för derivat utan villkoren görs upp direkt mellan två parter. Derivat som handlas på detta sätt kallas OTC-derivat. Emittentinstituten är för sin riskhantering beroende av att kunna ingå avtal om derivat genom OTC- handel. 4.2Nya EU-regler för OTC-derivat trädde och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister i kraft. Förordningen syftar till att minska riskerna i handeln med derivatkontrakt som handlas utanför reglerade marknader (OTC-derivat). Förordningen innehåller bl.a. regler om obligatorisk clearing via central motpart av OTC-derivat som förklarats lämpliga för clearing. Europeiska kommissionen antog kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2205 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 vad gäller tekniska standarder för clearingkravet. Den delegerade förordningen trädde i kraft . I förordningen finns bestämmelser som bl.a. pekar ut vilka derivat som ska omfattas av det obligatoriska kravet på clearing med en central motpart. Clearingkravet ska tillämpas på vissa derivat . I princip omfattas sådana derivat som används av vid hanteringen av ränte- och valutarisker kopplade till säkerställda obligationer av kravet på clearing. Det finns dock möjligheter enligt den delegerade förordningen att under vissa förhållanden undantas från kravet på central motpartsclearing. 2015/16:105 5 Regeringens förslag: Kravet på matchning i lagen om utgivning av säkerställda obligationer ändras så att säkerhetsmassan ska överstiga fordringarna som kan göras gällande mot emittentinstituten till följd av säkerställda obligationer med . ska vidare anses ha uppnått en god balans mellan villkoren för krediter och fyllnadssäkerheter i säkerhetsmassan och motsvarande villkor för de säkerställda obligationerna om nuvärdet av tillgångarna i säkerhetsmassan överstiger nuvärdet av skulderna avseende säkerställda obligationer med . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot framhåller vikten av att emittenter av säkerställda obligationer tillämpar adekvat riskhantering för motpartsrisker i samband med derivattransaktioner. anser att en lagändring bör genomföras eftersom två procents överhypotek blivit standard på den europeiska marknaden. De svenska bankerna kan lida av en konkurrensnackdel om lagen inte ändras. Vidare anser att varken den nuvarande eller den i promemorian föreslagna formuleringen av 3 kap. 9 § andra stycket LUSO är i linje med lagens syfte och föreslår att referensen till god balans tas bort. delar promemorians bedömning att det finns OTC-derivat som är mindre lämpade för clearingskyldighet, men framhåller att de centrala motparternas produkter och processer ständigt utvecklas så att kontrakt som är olämpliga mycket väl kan bli möjliga att cleara genom central motpart framöver. anför också att den eventuellt högre kostnad som ett krav på central motpartsclearing skulle innebära är en följd av den förbättrade hantering av risk som den centrala motparten står för. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 1.2 i den delegerade förordningen följer att avtal om OTC-derivat som ingås av emittenter av säkerställda obligationer under vissa förhållanden kan undantas från kravet på central motpartsclearing. Fem krav måste vara uppfyllda för att emittentinstitut ska kunna använda sig av undantaget. Ett av dessa krav avser innehållet i nationell rätt. I artikel 1.2 e i den delegerade förordningen anges bl.a. att de säkerställda obligationerna måste omfattas av ett rättsligt krav på säkerhet på , dvs. att säkerhetsmassan måste överstiga värdet av de fordringar som kan göras gällande mot emittentinstituten till följd av säkerställda obligationer med . Frågan om s.k. överhypotek berördes i förarbetena till lagen om utgivning av säkerställda obligationer, LUSO. Det konstaterades att det i och ställdes krav på åtta respektive tio procents överhypotek. Att inte införa motsvarande regler i motiverades med att det ur en säkerhetsaspekt inte torde finnas något behov av en sådan bestämd och relativt stor marginal samt att ett sådant krav kunde vara relativt kostsamt och osmidigt för instituten (prop. 2015/16:105 2002/03:107 s. 74). Med anledning av de nya reglerna om OTC-derivat finns skäl att åter överväga frågan om krav på överhypotek. Skälet till att OTC-derivat kopplade till säkerställda obligationer kan undantas från kravet på central motpartsclearing är i korthet att sådana derivat inte innebär samma risk som derivat utan sådan koppling. Det kan noteras att det inte finns någon möjlighet att på den svenska marknaden cleara derivat av nu aktuellt slag. Även om det saknas skäl att anta att marknaden inte skulle kunna tillhandahålla sådana lösningar om det blev nödvändigt, vilket framhålls av , saknas anledning att ur ett riskperspektiv kräva att sådana derivat ska clearas. Dessa derivat anses också vara mindre lämpade för central motpartsclearing. De ökade kostnader som en central motpartsclearing skulle kunna innebära är inte heller uppvägda av tydliga vinster utifrån ett riskperspektiv. påpekar att två procents överhypotek har blivit standard på den europeiska marknaden. Att inte kunna använda undantaget skulle därmed också medföra en konkurrensnackdel för de svenska emittenterna jämfört med emittenter i andra europeiska länder som kan använda sig av undantaget. Det finns således starka skäl att möjliggöra för svenska emittenter av säkerställda obligationer att kunna undantas från kravet på central motpartsclearing. De har en betydande grad av överhypotek. Det finns därför inte anledning att tro att två procents överhypotek skulle innebära högre kostnader eller andra olägenheter för emittentinstituten. Det saknas även i övrigt skäl som talar emot att genomföra en begränsad justering av kravet på överhypotek. En ändring i LUSO bör därför göras. anser emellertid att varken den nuvarande eller den i promemorian föreslagna formuleringen av 3 kap. 9 § andra stycket LUSO är i linje med lagens syfte och föreslår att referensen till god balans tas bort. Enligt regeringens mening kräver en sådan ändring ytterligare analys. Inom ramen för detta lagstiftningsärende föreslås därför inte någon sådan ändring. På den svenska marknaden finns åtta emittenter av säkerställda obligationer (, , , Nordea, , , och ). Dessa bedöms ha ett starkt intresse av att kunna fortsätta använda OTC- derivat för att hantera sina ränte- och valutarisker. förslaget inte genomförs är svår att exakt överblicka. Det står dock klart att det skulle kunna leda till sämre riskhanteringsmöjligheter och därmed en mindre stabil marknad, om det inte finns möjligheter att cleara OTC- derivat kopplade till säkerställda obligationer. Även om det skulle skapas möjligheter för clearing av derivaten skulle emittentinstituten drabbas av 2015/16:105 ökade kostnader, som inte uppvägs av tydliga vinster ur ett riskperspektiv eller andra beaktansvärda intressen. Förslaget innebär ett ökat krav på emittentinstitutens överhypotek. Detta bedöms inte i praktiken innebära några ökade kostnader för emittentinstituten, eftersom dessa redan har en betydande grad av överhypotek. påpekar att redovisningen av påverkan på berörda företags administrativa kostnader är bristfällig. Enligt regeringens bedömning är eventuellt ökade administrativa kostnader av engångskaraktär och bedöms inte uppgå till något belopp av betydelse. hade emittentinstituten överhypotek på mellan . Det genomsnittliga överhypoteket uppgick till (uppgift från ). Eventuella nya aktörer bedöms inte heller påverkas negativt av förslaget. Konsekvenser för låntagare och små företag Ändringen införs i syfte att bibehålla de villkor som gäller för emittentinstitutens riskhantering kopplad till säkerställda obligationer. Dessa är starkt kopplade till den kreditgivning med säkerhet i fast egendom och bostadsrätter som emittentinstituten bedriver. En utebliven ändring bedöms kunna försämra låntagarnas villkor, eftersom en högre risk i verksamheten sannolikt kommer att innebära att även kreditgivningen till konsumenterna bedöms bli mera riskfylld och därmed betinga en högre ränta. Ökade kostnader för emittentinstituten kan också antas leda till ökade kostnader för långivare. Denna befarade följd undviks genom det i propositionen presenterade förslaget. anser att det finns brister i beskrivningen av hur små företag påverkas av förslaget. Regeringen bedömer att förslaget inte har någon negativ påverkan för små företag. Konsekvenser för statens finanser Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på statens finanser. Konsekvenser för myndigheter och domstolar meddelar tillstånd att ge ut säkerställda obligationer enligt LUSO. utövar också tillsyn över emittentinstitut som ger ut säkerställda obligationer. Den föreslagna ändringen innebär inte några ökade krav på tillsyn eller tillståndsgivning och bedöms därför inte medföra några ökade kostnader för myndigheten. Förslaget bedöms inte heller medföra några kostnadskonsekvenser för domstolarna. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag innebär ett ikraftträdande . Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2205 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 vad gäller tekniska standarder för clearingkravet trädde i kraft . Kravet på central motpartsclearing av vissa derivat blir tillämpligt från . För att de ska ha möjlighet att undantas från detta krav måste de föreslagna lagändringarna ha trätt i kraft senast . Lagändringarna bör därför träda i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer I paragrafen ställs krav på att värdet på den i 3 kap. 1 och 2 §§ definierade säkerhetsmassan ska matchas av det nominella värdet av fordringarna. Ändringen innebär ett krav på att säkerhetsmassan ska motsvara av det sammanlagda nominella värdet av de fordringar som kan göras gällande mot emittentinstitutet på grund av säkerställda obligationer. Övriga ändringar är endast språkliga. Övervägandena finns i avsnitt 5. I paragrafen regleras emittentinstitutens riskhantering. krediter och fyllnadssäkerheter i säkerhetsmassan ska ges sådana avtalsvillkor att en god balans upprätthålls med motsvarande villkor för de säkerställda obligationerna. Derivatavtal får användas i detta syfte. I andra stycket definieras vad som avses med god balans. Ändringen i andra stycket innebär att en god balans ska anses ha uppnåtts mellan obligationerna och säkerhetsmassan om nuvärdet av fordringarna i säkerhetsmassan överstiger nuvärdet av institutets skulder avseende säkerställda obligationer med . Övriga ändringar är endast språkliga. Övervägandena finns i avsnitt 5. Europeiska unionens officiella tidning L 314/13 KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) 2015/2205 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 vad gäller tekniska standarder för clearingkravet (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (1), särskilt artikel 5.2, och av följande skäl: (1)Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () har underrättats om de olika klasser av OTC- räntederivat (”over-the-counter”) som vissa centrala motparter har blivit auktoriserade att cleara. För var och en av dessa klasser har gjort bedömningar utifrån huvudkriterierna för huruvida de ska omfattas av clearingkravet, inbegripet graden av standardisering, volymen och likviditeten samt tillgången till prisinformation. I det övergripande syftet att minska systemriskerna har fastställt de klasser av OTC-räntederivat som bör omfattas av clearingkravet enligt förfarandet i förordning (EU) nr 648/2012. (2)Kontrakt om OTC-räntederivat kan ha ett fast teoretiskt belopp, ett rörligt teoretiskt belopp eller ett villkorat teoretiskt belopp. I ett kontrakt med teoretiskt belopp varierar beloppet inte över kontraktets löptid. I ett kontrakt med rörligt teoretiskt belopp varierar beloppet på ett förutsebart sätt över kontraktets löptid. I ett kontrakt med villkorat teoretiskt belopp varierar beloppet över kontraktets löptid på ett sätt som inte kan förutses. Fallet med villkorat teoretiskt belopp gör prissättningen och riskbedömningen i samband med handel med OTC-räntederivat mer komplicerad, och försvårar därmed också för centrala motparter att cleara dem. Denna aspekt bör beaktas vid bedömningen av vilka klasser av OTC-räntederivat som ska omfattas av clearingkravet. (3)När beslutar vilka OTC-derivatkontrakt som ska omfattas av clearingkravet bör man ta hänsyn till särdragen hos de OTC-derivatkontrakt som ingås med emittenter av täckta obligationer eller med pooler för säkring av täckta obligationer. De klasser av OTC-räntederivat som omfattas av clearingkravet enligt denna förordning bör inte innefatta sådana kontrakt som ingås med emittenter av täckta obligationer eller med pooler för säkring av täckta obligationer, förutsatt att dessa motparter uppfyller vissa villkor. (4)Olika motparter behöver olika på sig för att införa de arrangemang som behövs för att kunna cleara de OTC-räntederivat som omfattas av clearingkravet. För att få till stånd ett korrekt och snabbt genomförande av clearingkravet i praktiken bör motparterna delas in i olika kategorier, där motparter med tillräckligt jämförbara förutsättningar blir skyldiga att uppfylla clearingkravet från och med samma datum. (5)En första kategori bör omfatta både finansiella och icke-finansiella motparter som, när denna förordning träder i kraft, är clearingmedlemmar hos minst en av de relevanta centrala motparterna och för minst en av de klasser av OTC-räntederivat som omfattas av clearingkravet, eftersom dessa motparter redan har erfarenhet av frivillig clearing och redan har etablerade kontakter med dessa centrala motparter för att cleara minst en av de aktuella klasserna. Icke-finansiella motparter som är clearingmedlemmar bör också ingå i den första kategorin, eftersom (1) EUT L 201, 27.7.2012, s. 1. L 314/14 Europeiska unionens officiella tidning deras erfarenheter och förberedelser i fråga om central clearing är jämförbar med de finansiella motparter som ingår i samma kategori. (6)En andra och en tredje kategori bör omfatta finansiella motparter som inte ingår i den första kategorin, indelade enligt rättslig och operativ kapacitet i fråga om OTC-derivat. Aktivitetsnivån i fråga om OTC-derivat bör tjäna som grund för att klassificera den rättsliga och operativa kapaciteten hos finansiella motparter, och det bör därför införas ett kvantitativt tröskelvärde för indelning i den andra respektive tredje kategorin, på grundval av de aggregerade teoretiska beloppen vid varje månadsslut i fråga om de derivat som inte clearas centralt. Tröskelvärdet bör fastställas på en lämplig nivå för att avskilja mindre marknadsaktörer, som man måste kunna hantera en betydande risknivå inom den andra kategorin. För att främja konvergens i lagstiftningen och begränsa kostnaderna för motparter bör man också anpassa tröskelvärdet till det värde som överenskommits på internationell nivå i fråga om marginalsäkerhetskrav för derivat som inte clearas centralt. Liksom i de internationella standarderna bör gälla att tröskeln generellt tillämpas på företagsgruppnivå med tanke på de potentiella delade riskerna inom gruppen, medan de för investeringsfonder bör tillämpas separat för varje fond eftersom en fonds skulder normalt inte berörs av andra fonders skulder eller investeringsförvaltarens skulder. Således bör tröskelvärdet tillämpas enskilt för varje investeringsfond så länge som denna, i händelse av insolvens eller konkurs, utgör en helt separerad och avskild grupp av tillgångar som inte omfattas av säkerheter, garantier eller stöd från andra investeringsfonder eller från investeringsförvaltaren själv. (7)Vissa alternativa investeringsfonder omfattas inte av definitionen av finansiella motparter enligt förordning (EU) nr 648/2012, trots att de har en viss operativ kapacitet i fråga om OTC-derivatkontrakt som kan likna motsvarande operativa kapacitet hos sådana alternativa investeringsfonder som omfattas av samma definition. Därför bör alternativa investeringsfonder som klassificeras som icke-finansiella motparter ingå i samma kategorier av motparter som de alternativa investeringsfonder som klassificeras som finansiella motparter. (8)En fjärde kategori bör omfatta icke-finansiella motparter som inte ingår i de övriga kategorierna därför att de har mer begränsad erfarenhet och operativ kapacitet i fråga om OTC-derivat och central clearing än andra kategorier av motparter.