prop · H4031d25 · 2016-09-20 00:00:00 — var för utbetalning av stöd inom det operativa programmet för fiskerinäringen i –2013 (fiskeri- programmet). Programmet började genomföras och –2015 har ca betalts ut från både Europeiska fiskerifonden (EFF)och från svenska offentliga finansieringskällor. När det gäller redovisning av andelar beviljade medel samt det totala budgetutnyttjandet under program- perioden hänvisas till budgetpropositionen . Målet om ett högt budgetutnyttjande bedömdes då ha varit uppfyllt. Havs- och fiskeriprogrammet (2014–2020) Havs- och fiskeriprogrammet startades varför det inte finns resultat att redovisa . Programmet är ett viktigt finansieringsverktyg i genomförandet av EU:s nya gemensamma fiskeripolitik som det kan finansiera åtgärder som främjar såväl långsiktigt hållbara fiskbestånd som ökad konkurrenskraft för företag med koppling till fiske- och vattenbrukssektorn. Programmet innehåller trettiofem olika åtgärder indelade i sex s.k. unionsprioriteringar. Urvalet av åtgärder bygger på strävan att uppnå ett optimalt samband mellan insatserna som tillsammans ska kunna bidra till att uppnå önskad effekt. Programmet har egna mål och enligt EU- regelverket fastställda indikatorer kopplade till alla åtgärder. I syfte att skapa en ändamålsenlig redovisning av programmets resultat i budgetpropositionen har valet av indikatorerna fokuserat på att ta fram en indikator per unionsprioritering som på tydligast möjliga sätt svarar mot målet för utgiftsområdet. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Vattenbruk, fritidsfiske och fiskeriturism För att mäta resultatet för målet för utgiftsområdet används följande indikatorer: –Produktion i vattenbruk. –Försäljningsvärde för vattenbruksprodukter. –Antal odlingar. –Antal sysselsatta i vattenbruk. Vattenbruksnäringen i är geografiskt spridd och finns i ungefär hundra kommuner. Odlingen i svenska vattenbruk består av fisk, musslor och kräftor för konsumtion samt sättfisk och sättkräftor för utsättning. Sättfisk och sättkräftor är viktiga för att förbättra fritidsfiskets möjligheter samt för att återuppbygga hotade bestånd och som kompensationsutsättning i av vattenkraften utbyggda vattendrag. Den vanligaste odlingsformen för matfisk i är öppna nätkassar och de flesta matfiskodlingarna finns i sötvatten. Men det bedrivs även vattenbruk i skärgårds- och kustområden. ökade matfisk- produktionen i till ca hel färskvikt. Regnbåge, står för av den totala produktionen. Försäljningsvärdet 2014 har ökat trots något minskad volym. För sättfisk och sättkräftor har såväl produktion som värde ökat 2014. Även här är regnbåge den domi- nerande arten. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Tabell 2.28 Produktion, försäljningsvärde, antalet odlingar och antalet sysselsatta i vattenbruk (matkräftor och blötdjur ingår i matfisk och sättkräftor ingår i sättfisk) Produktion (ton) (mnkr, löp) 1 Odlingar med kombinationsverksamhet kan ingå i båda kategorierna. Vattenbruksnäringen bidrar till sysselsättningen på landsbygden och är en viktig grön näring med möjligheter att utvecklas. Trots den minskade produktionsvolymen och färre sysselsatta ökade alltså värdet av matfiskproduktionen . Det har vidtagits ett flertal initiativ och åtgärder för att stärka vatten- brukets utveckling i . presenterade en handlingsplan för utveckling av svenskt vattenbruk. Handlingsplanen var en konkretisering av den nationella vattenbruksstrategin som presen- terades 2012, ”Svenskt vattenbruk – en grön näring på blå åkrar, strategi 2012–2020”. Både handlingsplanen och strategin har tagits fram genom ett brett samarbete mellan myndigheter, näring, forskning och intresseorganisationer under ledning av . Handlings- planen innehåller konkreta åtgärder som syftar till att bidra till en långsiktig hållbar utveckling av vattenbruksnäringen runt om i . Fritidsfiske och företagande inom fisketurism publicerade den andra årsrapporten om fritidsfiske och fiske- turism i en planerad serie av rapporter som sträcker sig mellan 2014–2020 inom ramen för arbetet med den nationella strategin ”Svenskt fritidsfiske och fisketurism 2020”. Årsrapporten fokuserar särskilt på åtgärder som på olika sätt bidrar till uppbyggnad av kunskap kring fritidsfiske och fisketurism. Statistik , som redovisats , visar på antal personer som fritidsfiskar, fångstmängder, viktigaste arter och hur mycket Omsättning och sysselsättning i det fisketuristiska företagandet är svårare att kvantifiera på grund av att näringen är diversifierad och därför saknar en enhetlig verksamhetskod (SNI) hos Statistiska central- byrån. genomförde Jordbruks- verket tillsammans med en enkätundersökning för att undersöka det fisketuristiska företagandet i . Preliminära resultat visar på stor variation bland de varor och tjänster som svenska fisketurismföretag er- bjuder. Enkätsvaren kommer att analyseras vidare och publiceras i en rapport från . Utvecklingen visar att antalet bestånd inom biologiskt säkra gränser är stabilt. För torsken i är utvecklingen emellertid fort- farande oroande, vilket innebär att kvoter måste anpassas till dessa förhållanden, liksom fortsatta förvaltningsåtgärder för att förbättra förutsättningarna för torskens beståndsut- veckling. EU:s gemensamma fiskeripolitik skapar förutsättningar för att nå målen om ett hållbart fiske. Det innebär att ett omfattande arbete med genomförandet kommer att krävas avseende framför allt det successiva införandet av landningsskyldigheten men även nya eller reviderade förvaltnings- planer samt fastställande av kvoter och totalt tillåtna fångstmängder enligt maximal hållbar avkastning (MSY). Landningsskyldigheten ställer nya krav på såväl förvaltningen som på fisket. Fortsatta insatser inom ramen för kontrollen kommer att behövas, särskilt vad gäller rapporteringsrutiner, övervakning och it-system och system behöver utformas för att, inom fastställda kvoter, skapa en ökad flexibilitet inom fisket för att undvika tidiga fisketstopp och outnyttjade kvoter. I och med överenskommelsen mellan rådet och Europa- parlamentet angående förvaltningsplanen för skapas möjligheter att fortsätta arbetet med förvaltningsplaner. Flera av de befintliga förvaltningsplanerna är inte längre aktuella och det blir viktigt att antalet bestånd under förvaltningsplaner ökar. Utformningen av fiskeripolitiken och beståndsförvaltningen har även betydelse för att miljökvalitetsmålen samt målet om god miljöstatus enligt EU:s havsmiljödirektiv ska kunna nås. Detta redovisas under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. Åtgärder i havs- och fiskeriprogrammet som t.ex. ger möjlighet för fiskare att investera i selektiva fiskeredskap syftar till att skapa bättre förutsättningar för efterlevnaden av landnings- skyldigheten. En minskning av mängden oönskade fångster gagnar ett hållbart nyttjande av havsresurserna. Stödmöjligheter inom vattenbruk kan bidra till att vattenbruksföretag ökar sin produktion och stärker sin konkurrenskraft. Datainsamling och kontroll är åtgärder som bl.a. är nödvändiga för en bättre styrning och efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitiken. Möjligheter via Lokalt ledd utveckling att stärka den lokala initiativförmågan och främja gemensamma lösningar kan öka sysselsättningen. Det kan leda till nya avsättningsmöjligheter för den lokala produktionen men kan också ge positiva följdeffekter i den lokala ekonomin. Beredningsindustrin kopplad till fiske och vattenbruk har en betydande roll när det gäller sysselsättning i vissa svenska landsbygder. Producentorganisationer inom fiske och vatten- bruk har fått en större roll inom den nya gemen- samma fiskeripolitiken. Både producentorga- nisationer och beredningsindustrin kan exempel- vis genom stöd utveckla spårbarhet och salu- föring av underutnyttjade arter och oönskade fångster. Stöd för investeringar i förbättrade produkter och processer som höjer produktions- värdet är också exempel på hur stödet genom havs- och fiskeriprogrammet kan gagna både ett hållbart fiske och lönsammare företag. Havs- och fiskeriprogrammet kan också stödja utveck- lingen av arbetet med områdesskydd. En ökad omfattning av områdesskydd till havs kan bidra till en förbättrad havsmiljö och hållbart nytt- jande av havsresurserna. Trots att den totala produktionen i svenska vattenbruk ökade omsättningen med . Det svenska vattenbruket visar således fortsatt på ökad omsättning och en relativt stabil sysselsättningsgrad. Vattenbruk är den snabbast växande matproduktionssektorn i världen och nästan varannan fisk som konsu- meras i världen är odlad. Det finns följaktligen utrymme för det svenska vattenbruket att ta en betydligt större marknadsandel på den nationella marknaden där efterfrågan på fisk, skaldjur och blötdjur är betydligt större än produktionen. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 viktig förutsättning för en ökad produktion är utvecklingen av mer hållbara odlingsmetoder såsom slutna/recirkulerande system. Möjlig- heterna till finansiering inom Havs- och fiskeri- programmet kommer att ha betydelse för en sådan utveckling. Det svenska fritidsfisket och fisketurismen visar på en stor omsättning och det är tydligt att fritidsfiske är en populär friluftsaktivitet. Utma- ningen som står för dörren är att genom strategin ”Svenskt fritidsfiske och fisketurism 2020” noggrannare beräkna det samhälls- ekonomiska värdet av fritidsfisket och fiske- turismen. Att möta den utmaningen är av stor betydelse för möjligheterna att beakta fritids- fiskets samhällsekonomiska värde vid förvaltning av våra fiskresurser. Vidare finns utrymme för att utveckla och stärka den fisketuristiska besöksnäringen i . Trots det stora fritids- fiskeintresset saknas tillräcklig kunskap om fritidsfiske och fisketurism , varför ökad kunskapsuppbyggnad är prioriterat i arbetet med strategin. Offentlig kontroll och redlighet i livsmedelskedjan För att redovisa resultat och bedöma hur offentlig kontroll och redlighet i livsmedelkedjan utvecklas och bidrar till målet för utgiftsom- rådet, med avseende på att de gröna näringarna ska vara livskraftiga, används följande indi- katorer: –Andelen riskbaserade kontroller. –Andelen rapporteringspunkter utan noterad avvikelse i den offentliga kontrollen avseende säker mat och redlig hantering. En väl fungerande kontroll i livsmedelskedjan är en central del i arbetet med att skydda människors hälsa och för att värna andra konsumentintressen. Företagen ansvarar för att livsmedel som sätts på marknaden är säkra och följer lagstiftningens krav och de ska ha väl 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 fungerande system som säkerställer detta. Livs- medelskontrollerna och de krav som ställs på företagen ska vara likvärdiga över hela landet och kontrollen ska vara effektiv och ändamålsenlig. ansvarar för att leda, samordna och följa upp det arbete som görs av landets kontrollmyndigheter på livsmedelsområdet. samordnar arbetet med den fleråriga nationella kontrollplanen för livs- medelskedjan. Kontrollplanen anger inrikt- ningen för den offentliga kontrollen i syfte att säkra kvaliteten och utvecklingen av kontrollen. Planen utarbetas gemensamt av de myndigheter som är berörda. arbete med att höja kvaliteten och likvärdigheten i kon- trollen sker på flera olika plan. anordnade myndigheten tillsammans med Kommuner och Landsting en nationell konferens om livsmedelskontroll. För att stärka stödet till den lokala kontrollen upprättades en funktion för regional samverkan där inspektörer har arbetat lokalt med att stärka samverkan mellan kommuner och länsstyrelser. Flera nya utbildningar, handböcker och väg- ledningar för livsmedelskontrollen har tagits fram , t.ex. en vägledning till förord- ning (EU) nr 1169/2011 om livsmedels- information. Detta stöd är viktigt för kontroll- myndigheterna men också för företagen. genomfördes flera samordnade kontrollprojekt. De ersatte därmed de tidigare riksprojekten. Ändringen syftade till att fler aktuella projekt, som bygger upp kontroll- myndigheternas kompetens inom prioriterade områden, ska kunna genomföras. Livsmedels- verket har också utvecklat en utbildningsportal på webben med digitala utbildningsmoduler för att effektivt kunna sprida kunskap och höja inspektörernas kompetens. Utbildningarna är inledningsvis tillgängliga för kontrollmyndig- heter och senare även för företag. I Livs- medelsverkets arbete med att effektivisera livsmedelskontrollen pågår utveckling av mobila verktyg. Arbetet omfattar bl.a. en sökbar informationskälla tillgänglig från mobiltelefonen där kontrollpersonal snabbt och överskådligt ska kunna finna aktuell information om lagstiftning, risker och kontrollmetoder för att utföra sitt uppdrag. Den tekniska utvecklingen är i slutskedet och verktyget kommer att lanseras . Ytterligare verktyg för att helt kunna genomföra administrationen vid kontroller via mobiltelefonen är under utveck- ling och beräknas vara klara . Vid revisionerna av livsmedelskontrollen granskas och utvärderas kontrollmyndigheternas verksamhet och resultaten är viktiga i arbetet med att förbättra livsmedelskontrollen. har tagit del av ett 30-tal revisionsrapporter från länsstyrelserna och på så sätt verifierat hur de utför revisionerna. Fyra revisionsrapporter från länsstyrelserna har resulterat i att har genomfört uppföljande revisioner. Den nationella samrådsgruppen för revision inom livsmedels- kedjan har fortsatt att arbeta med en grupp av tekniskt sakkunniga inom livsmedels- kedjan och samrådsgruppen har arbetat med ett heltäckande revisionssystem för livsmedels- kedjan. Resultaten års revisioner visar att det fortfarande finns stora skillnader mellan kontrollmyndigheterna där vissa myndigheter uppfyller kraven väl medan andra har allvarliga brister i sin verksamhet och kompetens. Drygt hälften av de kommuner som reviderats uppvisar olika typer av brister i sin finansiering av kontrollen. Flera kommuner och länsstyrelser brister också i uppföljningen av kontrollverk- samheten. redovisade till regeringen ett uppdrag om hur myndig- heten utnyttjat sin föreskriftsrätt för arbetet med den nationella livsmedelskontrollen. Livs- medelsverket har utifrån sin rapport tagit fram förslag på nya föreskrifter som beskriver vad en kontrollmyndighet förväntas leverera som sänts ut på remiss. I förslaget finns krav på kontroll- myndigheterna att fastställa en flerårig kontroll- plan som ska täcka samtliga områden. Livs- medelsverket föreslår vidare ett föreskrivet krav på regelbunden uppföljning och utvärdering av genomförd kontroll samt att kontrollmyndig- heten ska upprätta en kompetensförsörjnings- plan. Även föreskrifter beträffande beredskaps- situationer ingår i förslaget. I rapporten föreslår också andra områden där ökad styrning kan vara önskvärd för att komma till rätta med brister i livsmedelskontrollen. Statskontoret har i sin rapport till regeringen föreslagit ett antal åtgärder för att uppnå en mer effektiv avgiftsfinansiering av livsmedels- kontrollen. Rapporten har remitterats och dess förslag och synpunkterna från remissinstanserna bereds inom . kontroll- Säker mat och redlig hantering infördes i förordningen (2009:1426) med instruktion för Livsmedels- verket att myndigheten ska rapportera till regeringen brister i livsmedelskontrollen och hur kontrollen kan utvecklas och förbättras. lämnade en första rapport till regeringen där verket pekar på flera brister inom livsmedelskontrollen och där likvärdighet i kontrollen bedöms vara en grundläggande brist. Bland de problem pekar på finns att kontrollen inte utförs i tillräcklig omfattning och att den inte alltid är riskbaserad. pekar också på att det behövs mål och indikatorer för livsmedelskontrollen för att kunna mäta mål- uppfyllelsen och att möjlighet att vidta åtgärder mot kontrollmyndigheter som inte fullgör sitt uppdrag behöver stärkas. Flera av de aspekter som pekar på har också identifierats i och Stats- kontorets aktuella granskningar av livs- medelskontrollen. Rapporten bereds i . Tabell 2.29 Ledning och samordning av livsmedelskontrollen 9/30/ 7/13/ 8/20/693 Antal revisioner utförda av 1 Varav fem uppföljande revisioner. Källa: årsredovisning 2015. Det statliga arbetet med att samordna, leda och följa upp livsmedelskontrollen är inriktat på att åstadkomma förbättringar i den regionala och lokala kontrollen. Underlaget för det ständiga förbättringsarbetet kommer till stor del från de rapporter som kontrollmyndigheterna gör till . Antalet kontroller har ökat från ca 77 000 till drygt 89 000 mellan 2012–2014 (). En större andel av kontrollmyndigheterna kontrollerar alla, eller nästan alla, livsmedelsanläggningarna i de högsta riskklasserna. En ökning från till . För dricks- vattenanläggningar har en motsvarande ökning skett från till (se tabell 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Andelen kontrollmyndigheter som inte gör en riskbaserad prioritering av anläggningarna har minskat. Resultaten visar på en positiv förändring av livsmedelkontrollen. finns ett behov av ytterligare förbättringsarbete för att en väl fungerande livsmedelskontroll ska finnas över hela landet vilket också är tydligt från resultaten av revisionerna som nämnts ovan. Tabell 2.30 Andelen riskbaserad kontroll, kommunernas kontroll av livsmedelsanläggningar Källa: årsredovisning 2015. Tabell 2.31 Andelen riskbaserad kontroll, kommunernas kontroll av dricksvattenanläggningar anläggningar i högsta riskklass Källa: årsredovisning 2015. Tabell 2.32 Säker mat och redlig hantering, resultat av offentliga kontroll Källa: årsredovisning 2015. För att kontrollen i primärproduktionen ska bli effektiv behöver den riskbaserade kontrollen öka. Länsstyrelsernas kontroll av producenter inom primärproduktionen försvåras av att av dessa ännu inte är registrerade. Registreringen förväntas öka genom det verk- samhetssystem (PRIMÖR) som togs i drift . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 utvärderade den överföring som skedde till från de kommunala kontrollmyndigheterna av mindre livsmedelsanläggningar som ska godkännas i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 853/2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livs- medel av animaliskt ursprung. Resultatet från utvärderingen visar att konsekvenserna för de flesta kommuner är marginella men att flera kommuner trots detta är missnöjda med överföringen. Förklaringarna finns i att kommunerna ansåg att arbetet med denna typ av anläggningar var utvecklande för livsmedels- inspektörerna och att man såg överföringen av ansvaret som ett tecken på misstro mot kommunernas kontrollverksamhet. Till vilken grad överföringen lett till en mer likvärdig kontroll är det för tidigt att dra slutsatser om men livsmedelsföretagen uttrycker övervägande positiva erfarenheter av överföringen av kontrollansvaret till I de nationella kontrollprogrammen kon- trollerar svenska och impor- terade livsmedel för bl.a. förekomsten av rester av bekämpningsmedel, veterinärmedicinska läkemedel och främmande ämnen som tung- metaller och mögelgifter. visade färre prover resthalter över de EU- harmoniserade gränsvärdena för bekämpnings- medel än . Resultaten visar också att veterinärmedicinska prepreparat i används på ett sätt som inte leder till risker för med livsmedelssäkerheten. För tungmetaller och mögelgifter återfanns inga prover med halter över de EU-gemensamma gränsvärdena. är nationellt referenslabora- torium för 23 kompetensområden, samordnar verksamheten inom området och ger stöd till andra myndigheter och officiella laboratorier inom livsmedelskontrollen. utvecklades ett stort antal nya analysmetoder för olika ämnen. kontor för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) grans- kade restsubstansområdet med slutsatsen att fungerar väl. Samma omdöme var resultatet från det europeiska referenslaboratoriets granskning av verksamhet inom området för förbjudna tillväxtbefrämjande ämnen. fick extra medel om för att sätta ner kontrollavgifterna för slakterier och vilthan- Medlen användes fullt ut och medförde att slakterier och vilthanterings- anläggningar som hade en planerad slakt under betalade en avgift i nivå med EU:s miniminivå och slakterier med en planerad slakt över betalade 1,2 gånger minimiavgifterna. Enligt bedömning minskar nuvarande fördelning tröskeleffekterna mellan företag av olika storlek och att utan de extra medlen skulle företagens avgifter per slaktat djur mångdubblas. ger ut nyhetsbrev till företagen där man informerar om nya regler, vägledningar och branschriktlinjer. Livsmedels- verket bedömer branschriktlinjer som tagits fram när de skickats in till myndigheten och publicerar dem på myndighetens webbplats efter bedömning. Den upplysningstjänst Livsmedels- verket har för att svara på frågor från företag tog emot 7 600 frågor från företagare. Det mindre antalet frågor jämfört med bedöms bero på att den nya informations- förordningen förledda många nya frågor. inledde en dialog med livsmedelsbranschen om kon- trollfrågor i relation till livsmedelföretagens konkurrenskraft. har fortsatt insatser för att motverka livsmedelsfusk. Över 100 livsmedelsinspektörer har utbildats i att bli bättre på att avslöja misstänkta överträdelser av livsmedelslagstiftningen. kommer ytterligare 150 inspektörer att utbildas. har samordnat flera kontrollprojekt och kontrollinsatser, t.ex. kontroll av ekologisk frukt, samordning av kommuners kontroll av spårbarhet av sprit på restauranger, kontroll av vikt, volym och art på fiskeriprodukter samt kontroll av honung. Gemensamma projekt och samordnade kon- trollinsatser med lokala, regionala och centrala kontrollmyndigheter har bidragit till nya arbetssätt och ökat kunskapen hos livsmedels- inspektörer över hela landet. , Livsmedels- verkets tipsfunktion för misstänkta överträdelser av livsmedelslagstiftningen, har tagit emot totalt 286 tips. Tipsen skickas, efter bedömning, vidare till berörd kontrollmyn- dighet. har ingen systematisk uppföljning av vilka åtgärder som vidtas med 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 anledning av dessa tips. Vidare har Livs- medelsverket påbörjat arbete med en s.k. kontrollhandbok för detta område. Kon- trollhandboken kommer bl.a. att vägleda inspek- törer i kontrollen om hur de kan kontrollera och verifiera att de uppgifter som företagaren anger på t.ex. på livsmedelsförpackningen stämmer kommunenkät om åtals- anmälan av livsmedelsbrott visade att av de åtalsanmälningar som genomförs inom detta område är det mycket få som leder till åtal. Regeringen har därför initierat en översyn av nuvarande straffrättsliga reglering på livsmedels- området och närliggande områden, där frågor om till exempel återinförande av fängelse men även införande av sanktionsavgifter ses över. Utredningen ska redovisas . Säkra livsmedel och bra matvanor För att redovisa resultat och bedöma hur arbetet med säkra livsmedel och bra matvanor bidrar till målet för utgiftsområdet, med avseende på att de gröna näringarna ska vara livskraftiga, används följande indikatorer: –Antal utbrott av smittsamma djursjukdomar och antibiotikaresistens i djurhållning. –Försäljning av antibiotika till djur. från en restaurang där 500 människor drabbats av vinterkräksjuka efter att ha ätit lunch. noterades en ökad förekomst av bakterien campylobacter hos svenska slaktkycklingar och ovanligt många människor insjuknade i magsjuka (campylobacterios) . Förekomsten av campy- lobacter hos svensk slaktkyckling har annars varit nedåtgående sedan övervakningspro- grammet startade . Ett större nationellt utbrott av salmonella har dock pågått där totalt 17 av landets 20 landsting och rapporterade fall. och arbetade med smittspårning och utbrottet kunde kopplas till olika typer av importerade krydd- blandningar. rapporterades 245 fall av yersinios vilket är ungefär samma som . Antibiotikafrågorna har hög prioritet för såväl den som för berörda myndigheter och jordbruksnäring. Arbetet med att ta fram en nationell strategi mot anti- biotikaresistens fortsatte och strategin beslutades . Antibiotika- resistens behandlas även inom ramen för folkhälsopolitiken (utg.omr. 9 avsnitt 5). använder minst antibiotika till djur i hela EU.