prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — redovisas i en särskild skattedeklaration för varje händelse som medför skattskyldighet, om den som är skyldig att lämna skattedeklaration är skattskyldig enligt bl.a. LTS, LAS eller LSE, och inte ska registreras till följd av 7 kap. 1 §, eller 16 § första stycket LTS, 15 § första stycket LAS eller 4 kap. 9 § första stycket LSE och ska registreras enligt 7 kap. 1 § SFL samt inte företräds av en representant som är godkänd av . Beslut om återbetalning fattas efter en särskild ansökan och ska inte redovisas för redovisningsperioder eller i en särskild skattedeklaration för varje händelse som medför skattskyldighet (prop. 2001/02:127 s. 139). Kammarrätten i har i dom i mål nr 2880-10 m.fl. prövat frågan om vad som ska anses vara beskattningsår vid omprövning av återbetalning av punktskatt. I målet, som gällde omprövning av återbetalning av energiskatt till den skattskyldiges nackdel, konstaterade kammarrätten att frågan om vad P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 som är beskattningsår vid omprövningen av återbetalning av punktskatt inte klart framgår av lagtext eller förarbeten. Med hänvisning till bl.a. legalitetsprincipen ansåg kammarrätten att kalenderåret för förbrukningen som åter- betalningen avsåg skulle anses vara beskatt- ningsår då det var till den skattskyldiges fördel. överklagade domen till . Högsta förvalt- ningsdomstolen meddelade inte prövnings- tillstånd. Definition av beskattningsår för beslut om beskattning vid oegentligheter Under vissa omständigheter kan fatta beslut om beskattning vid oegentlighet enligt 27, 28 och 34 a §§ LTS, 26, 27 och 34 a § LAS samt 4 kap. 2 och 2 a §§ och 6 kap. 1 a § LSE. Det handlar främst om att varor flyttas under ett uppskovsförfarande och inte når angiven destination på grund av en oegentlighet som innebär att varorna släpps för konsumtion. I ett sådant fall ska under vissa omständigheter varorna beskattas här i landet. Skatten ska betalas av den som ställt säkerhet för skatten under flyttningen eller varje annan person som medverkat i den otillåtna avvikelsen från uppskovsförfarandet och som varit medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att avvikelsen var otillåten. Till skillnad från beslut om punktskatter som fattas enligt 53 kap. 5 § SFL omfattas inte beslut om beskattning vid oegentlighet enligt 27 och 28 § LTS, 26 och 27 § LAS och 4 kap. 2 och 2 a §§ LSE av alla bestämmelser om förfarande i SFL. Det finns särskilda bestämmelser om förfarande i 34 a § LTS, 34 a § LAS och 6 kap. 1 a § LSE och i dessa paragrafer finns också hänvisningar till vissa delar av SFL som ska tillämpas. Detta avsteg från systematiken med samtliga förfaranderegler i SFL hänger samman med oegentlighetsbeskattningens särskilda karaktär (prop. 2013/14:10 s. 113). Ett beslut om beskattning vid oegentlighet omfattas inte av regleringen för ”beslut om punktskatt” i 53 kap. SFL. Ett sådant beslut om beskattning vid oegentlighet omfattas dock av 3 kap. 15 § SFL där det anges att med punktskatt avses skatt enligt bl.a. LTS, LAS och LSE. I respektive punktskattelag hänvisas det till 66 och 67 kap. SFL i tillämpliga delar. Det innebär att om ett beslut om beskattning vid oegentlighet ska omprövas eller överklagas, oavsett vem som P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 initierar ärendet, är det reglerna om tidsfrister i SFL som gäller. Tidsfristen inom vilken ett beslut kan omprövas eller överklagas tar sin utgångspunkt i ett givet beskattningsår. Någon hänvisning till definitionen av beskattningsår i 3 kap. 4 § SFL finns emellertid inte i 34 a § LTS, 34 a § LAS eller 6 kap. 1 a § LSE. Definitionen av beskattningsår används för att beräkna tidsfrister för när omprövning och överklagande kan ske. I avsaknad av hänvisning till definitionen av beskattningsår i 3 kap. 4 § SFL finns det inget bestämt beskattningsår att beräkna tidsfristerna från. Beslut om beskattning vid oegentlighet redovisas inte för redovisnings- period, det är inte heller sådan händelse som medför skattskyldighet och ska redovisas i särskild skattedeklaration. Någon redovisnings- skyldighet enligt 26 kap. SFL föreligger inte och beslutar om oegentlighets- beskattning enligt respektive punktskattelag (34 a § LTS, 34 a § LAS och 6 kap. 1 a § LSE, se även prop. 2013/14:10 s. 114). Förfarandereglerna för punktskatt avseende alkohol, tobaksprodukter och energiprodukter är i hög grad harmoniserade inom EU. Grunden för det gemensamma regelverket är rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG (punkt- skattedirektivet). Av artikel 9 andra stycket punktskatte- direktivet följer att punktskatt ska påföras och uppbäras och i tillämpliga fall återbetalas eller efterges i enlighet med det förfarande som fastställs av varje medlemsstat. Medlemsstaterna ska tillämpa samma förfarande för inhemska varor som för varor från andra medlemsstater. 6.22.3 Definition av beskattningsår Regeringens förslag: En definition av beskattningsår för punktskatt vid beslut om återbetalning av och kompensation för punktskatt samt för punktskatt vid beslut om beskattning vid oegentlighet ska införas i skatteförfarandelagen. Enligt definitionen avses med beskattningsår det kalenderår då beslut om återbetalningen av eller kompensation för punktskatt, eller beslut om beskattning vid oegentlighet, har meddelats. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i tillstyrker promemorians förslag och anför att man ser med tillfredsställelse att den otydlighet som föreligger i dagens lagstiftning nu föreslås undanröjas. anför att verket inte har något att invända mot förslagen i promemorian. Det är bra att den rådande osäkerheten i fråga om vad som ska avses med beskattningsår i vissa fall klargörs på detta sätt. Kronofogde- myndigheten tillstyrker förslagen i promemorian eftersom myndigheten anser att det är angeläget att problemet åtgärdas avseende den osäkerhet som råder beträffande inom vilken tid vissa beslut rörande punktskatter kan omprövas eller överklagas. välkomnar förslaget att täppa igen luckan i nuvarande lagstiftning så att de som fått för stora återbetalningar av punktskatter från också kan tvingas återbetala belopp. Företaget anför bl.a. att det är helt centralt för deras verk- samhet med robusta, förutsägbara och hållbara skattesystem på tobaksområdet. Detta för att ge samtliga legala aktörer samma förutsättningar att verka på marknaden, som illegala aktörer enklare stängs ute. anför att de ställer sig positiva till förslaget som skulle betyda klargörande och rättsäkerhet för alla parter. Det nuvarande tillståndet med osäkerhet om vad som menas med beskattningsår och därmed tids- ramarna för eventuell prövning i fall av tvist är otillfredsställande. Föreningen har inga syn- punkter på att definitionen markerar tiden för meddelande av beslut som beskattningsår, i stället för tidpunkten då en utbetalning gjordes. ser positivt på att definitionen av beskattningsår klargörs. Förvaltningsrätten i , , , , , Svenska och har inga synpunkter på förslagen. avstår från att yttra sig. Skälen för regeringens förslag Beslut om återbetalning av och kompensation för punktskatt Före införlivandet av punktskatterna i skattekontosystemet fanns det för skatt enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, förkortad LTS, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, förkortad LAS, och lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, tydliga regler om när och hur ett beslut om återbetalning av eller kompensation för punktskatt kunde omprövas till nackdel för den sökande. I 31 § LTS, 31 § LAS och 9 kap. 12 § LSE föreskrevs att om återbetalning av eller kompensation för skatt skett med för högt belopp på grund av en oriktig uppgift som den sökande hade lämnat eller på grund av felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende, fick beskattnings- myndigheten besluta att den sökande skulle betala tillbaka vad denna hade fått för mycket eller att ytterligare skatt skulle påföras. Åtgärder för att ta ut ett oriktigt utbetalat belopp eller att påföra ytterligare skatt fick inte vidtas senare än efter utgången av det kalenderår under vilket beloppet betalats ut. För lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, förkortad RSL, gällde förfarandebestämmelserna i lagen (1984:151) om punktskatter och prisreglerings- avgifter. Det framgår inte av förarbetena till införlivandet av punktskatterna i skattekonto- systemet att möjligheten att kräva tillbaka felaktigt återbetalda belopp skulle inskränkas. Tvärtom så synes reglerna ha skärpts genom att den som lämnar oriktig uppgift i en ansökan om återbetalning ska påföras skattetillägg. Vidare omfattar reglerna om skatterevision fortfarande beslut om punktskatt enligt 53 kap. 5 § skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Tanken var att efterbeskattning skulle kunna ske och att tidigare ordning skulle upprätthållas. Därtill skulle även omprövningsmöjligheten på oförändrat material gälla, en möjlighet som inte fanns tidigare (prop. 2001/02:127 s. 137 ff. och 174). I samband med att punktskatterna införlivades i skattekontosystemet upphävdes också de tidigare förfarandebestämmelserna och de allmänna förfarandebestämmelserna i skatte- betalningslagen (1997:483), därefter ersatta av bestämmelserna i , skulle i stället tillämpas (se prop. 2001/02:127 s. 137 f. och prop. 2010/11:165 s. 973 f.). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 överklagande av ett beslut om punktskatt finns förfarandereglerna i 66 och 67 kap. SFL. Ett beslut om punktskatt kan enligt 66 och 67 kap. SFL omprövas eller överklagas inom vissa tidsfrister. Tidsfristen beräknas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Det har ifrågasatts om någon nu gällande definition av beskattningsår i 3 kap. 4 § första stycket SFL är tillämplig för punktskatt enligt beslut om återbetalning av eller kompensation för punktskatt. Frågan har särskilt aktualiserats i fall då beslutar om omprövning till nackdel för den som beslutet gäller. Kammar- rätten i har i dom i mål nr 2880-10 m.fl. prövat frågan om vad som ska anses vara beskattningsår vid omprövning av återbetalning av punktskatt (energiskatt). Den skattskyldige gjorde gällande att det var det kalenderår då förbrukningen, som återbetal- ningsansökan avsåg, hade skett som skulle anses vara beskattningsår medan gjorde gällande att det var det kalenderår då återbetal- ningen hade skett som skulle anses vara beskattningsår. Kammarrätten konstaterade att frågan om vad som är beskattningsår vid återbetalning av skatt varken berörs direkt i lagtexten eller i förarbetena samt att det tidigare fanns en särskild bestämmelse i LSE om återbetalning. Vidare konstaterade kammarrätten att både och den skattskyldiges tolkning hade fog för sig. Frågan föreföll enligt kammarrätten ha förbisetts av lagstiftaren när punktskatterna infogades i skattekontosystemet, åtminstone har frågan inte särskilt berörts i förarabetena. Av legalitetsprincipen följer att skattelag inte får tillämpas analogt till den skattskyldiges nackdel. Med hänvisning till det fann kammarrätten att det i den aktuella situationen skulle strida mot allmänna rättsgrundsatser att tillämpa reglerna till nackdel för den skattskyldige. Högsta förvaltnings- domstolen meddelade inte prövningstillstånd till överklagande av domen. Det är således i gällande rätt oklart om punktskatt enligt beslut om återbetalning av eller kompensation för punktskatt omfattas av den definition av beskattningsår som finns i 3 kap. 4 § första stycket SFL. Såväl ur en rättssäkerhets- aspekt som ur en kontrollaspekt bör det inte råda något tvivel om vad som avses med beskattningsår i dessa fall eftersom det är avgörande för att bestämma inom vilken tid ett sådant beslut kan omprövas eller överklagas, P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 såväl till den enskildes fördel som till dennes nackdel. För att undvika oklarheter kring hur beskattningsår ska definieras vid omprövning eller överklagande av punktskatt enligt beslut om återbetalning av eller kompensation för punkt- skatt föreslår i sin promemoria ett tillägg till definitionen av beskattningsår. Remissinstanserna har varit positiva till att ett sådant tillägg genomförs. Regeringen delar uppfattning att den oklarhet som föreligger bör undanröjas och föreslår att ett tillägg görs till definitionen av beskattningsår i SFL. Ett sådant tillägg bör avse såväl återbetalning enligt LTS, LAS och LSE som återbetalning enligt RSL. Den nya definitionen innebär ett viktigt förtydligande av den nuvarande lydelsen. Enligt den nya definitionen avses med beskattningsår vid omprövning eller överklagande av beslut om återbetalning av eller kompensation för punktskatt det kalenderår under vilket beslutet har meddelats. Med att ett beslut har meddelats förstås att beslutet har expedierats eller fått sin slutliga form på något annat sätt (se t.ex. , , Zeteo, kommentar till 23 §). Före införlivandet av punktskatterna i skattekontosystemet beräknades tidpunkten för omprövningsfristen med utgångspunkt från när beloppet betalats ut. Tidpunkten bör dock beräknas med utgångs- punkt från när beslutet meddelats eftersom en kreditering på skattekontot av t.ex. beslut om återbetalning av energiskatt inte behöver innebära att det sker en utbetalning (se 64 kap. SFL). Förslaget innebär att tanken om att förfarandet för beslut enligt punktskattelagarna regleras i SFL upprätthålls (se prop. 2010/11:165 s. 973 f.). Förslaget omfattar även återbetal- ningar enligt 24 och 25 §§ RSL. Förslaget överensstämmer också med den ordning som avsågs vid införlivandet av punktskatterna i skattekontosystemet. Förslaget är förenligt med den systematik som finns i SFL där det som huvudregel är möjligt att ompröva beslut avseende skatter och avgifter till nackdel inom den s.k. tvåårsfristen som finns i 66 kap. 21 § SFL. Dessutom omfattas, som redan angetts, förslaget också av övriga tillämpliga delar av 66 och 67 kap. SFL. Den tolkning av vad som ska anses som beskattningsår som Kammarrätten i har gjort kan innebära att en skatt- skyldig kan komma att ansöka om återbetalning efter det att tvåårsfristen för omprövning till nackdel har gått ut. Det är emellertid viktigt för den enskildes rättssäkerhet att möjligheten att ansöka om återbetalning av punktskatt är (se prop. 2006/07:13 s. 106 f.). Vidare kan kammarrättens tolkning av lagstiftningen inne- bära att beskattningsåret kan vara olika kalenderår för samma beslut om återbetalning av eller kompensation för punktskatt, beroende på om det är den skattskyldige eller som vill ompröva till fördel eller om det är som vill ompröva till nackdel för den skattskyldige. När otydligheten i lagstift- ningen tolkas till den skattskyldiges fördel, t.ex. om den skattskyldige begär omprövning, förstås med beskattningsår det kalenderår som beslutet meddelades enligt 3 kap. 4 § första stycket 7 SFL. Vill ompröva samma beslut till nackdel för den skattskyldige förstås med beskattningsår det kalenderår då förbrukningen, eller något annat som medför rätt till återbetalning, av den skattebefriade punktskatte- produkten gjordes enligt 3 kap. 4 § första stycket 6 SFL. I de två exemplen kan det bli samma kalenderår som anses vara beskattningsår men det kan också bli olika kalenderår som anses vara beskattningsår. Förslaget i lagrådsremissen innebär att den enskilde kan ansöka om åter- betalning av eller kompensation för punktskatt men kan också ompröva ett sådant beslut om punktskatt inom tvåårsfristen beräknad från det kalenderår som beslutet meddelades även om det är till nackdel för den skattskyldige. Vid införlivandet av punkt- skatterna i skattekontosystemet var avsikten bl.a. att omprövning inom tvåårsfristen skulle kunna tillämpas (prop. 2001/02:127 s. 174). Den oklarhet som finns i lagstiftningen undanröjs genom förslaget. Beslut om beskattning vid oegentlighet Efter att punktskatterna införlivades i skatte- kontosystemet ska som huvudregel förfarande- reglerna i SFL tillämpas på beslut om punktskatt. Beslut om beskattning vid oegentlighet enligt 27 och 28 §§ LTS, 26 och 27 §§ LAS och 4 kap. 2 och 2 a §§ LSE omfattas dock inte av den generella tillämpningen av bestämmelser om förfarande i SFL. Bakgrunden till detta undantag är oegentlighetsbeskattningens särskilda karaktär (prop. 2013/14:10 s. 113). Det finns särskilda bestämmelser om förfarande i 34 a § LTS, 34 a § LAS och 6 kap. 1 a § LSE. I dessa paragrafer finns också hänvisningar till vissa kapitel och paragrafer i som ska tillämpas, bl.a. hänvisas till 66 och 67 kap. SFL i tillämpliga delar. Genom hänvisningarna till 66 och 67 kap. SFL ska omprövning och överklagande av beslut om beskattning vid oegentlighet ske på samma sätt som för punktskatter som beslutats enligt skatteförfarandelagen (prop. 2013/14:10 s. 117). Tidsfristen inom vilken ett beslut kan omprövas eller överklagas enligt tillämpliga delar av 66 och 67 kap. SFL utgår från definitionen av beskattningsår. I 34 a § LTS, 34 a § LAS och 6 kap. 1 a § LSE finns inte någon hänvisning till 3 kap. 4 § SFL där det anges vad som avses med beskattningsår för bl.a. punktskatt. I avsaknad av hänvisning till definitionen av beskattningsår i 3 kap. 4 § SFL finns det inget bestämt beskattningsår att beräkna tidsfristerna från. Beslut om beskattning vid oegentlighet är materiellt inte ett beslut om punktskatt enligt 53 kap. 5 § SFL. Vid beslut om beskattning vid oegentlighet föreligger inte någon skyldighet att redovisa skatt i deklaration. I stället uppkommer skyldigheten att betala skatt först genom beslut (prop. 2013/14:10 s. 116 f.). Att beslut om beskattning vid oegentlighet inte är ett beslut om punktskatt enligt 53 kap. 5 § SFL och avsaknaden av skyldighet att redovisa skatt enligt beslut om oegentlighet i skattedeklaration innebär att det inte kan bestämmas ett beskattningsår för dessa beslut (jfr prop. 2000/01:118 s. 124 f). För att ett beskattningsår ska kunna definieras för skatt enligt beslut om beskattning vid oegentlighet föreslår regeringen att ett tillägg till definitionen av beskattningsår ska införas som uttryckligen definierar beskattningsår för dessa situationer. Den nya definitionen innebär ett viktigt förtydligande av den nuvarande lydelsen. Enligt definitionen avses med beskattningsår för skatt enligt beslut om beskattning vid oegentlighet det kalenderår under vilket beslutet har meddelats. Med att ett beslut har meddelats förstås att beslutet har expedierats eller fått sin slutliga form på något annat sätt (se t.ex. , , Zeteo, kommentar till 23 §). Förslaget föranleder en ändring i 3 kap. 4 § första stycket SFL, se avsnitt 3.17. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 6.22.4Tidpunkt för ansökan om återbetalning av eller kompensation för punktskatt Regeringens bedömning: Tidsfristen inom vilken en ansökan om återbetalning av eller kompensation för punktskatt enligt lagen om tobaksskatt, lagen om alkoholskatt eller lagen om skatt på energi ska ges in till bör kvarstå oförändrad. yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: finns tidsfrister inom vilka en ansökan om återbetalning av eller kompensation för punktskatt enligt LTS, LAS och LSE ska ges in till . I 29 § andra stycket och 30 § andra stycket LTS, 28 § andra stycket, 29 § andra stycket och 30 § andra stycket LAS och 9 kap. 7 §, 11 kap. 12 § tredje stycket och 13 § tredje stycket LSE anges att ansökan ska ges in efter kalenderkvartalets, eller i vissa fall kalenderårets, utgång. Denna tidsfrist ändrades från till (se prop. 2006/07:13 s. 106 f). Grunden för ändringen var bl.a. att återbetalningsberättigade i vissa fall gick miste om sin rätt till återbetalning på grund av omständigheter som inträffade efter att tids- fristen för återbetalning hade löpt ut. Förslagen i denna lagrådsremiss innebär bl.a. att beslut om återbetalning kan omprövas inom tvåårsfristen enligt 66 kap. 21 § SFL och att den fristen börjar räknas fr.o.m. utgången av det kalenderår som beslut om återbetalning har meddelats. Med den lösningen finns det inga skäl att ändra tidsfristen för ansökan om återbetalning. Med hänvisning till samma skäl som anges i prop. 2006/07:13 bör tidsfristen för en ansökan om återbetalning eller nedsättning lämnas oförändrad. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 6.22.5Hänvisning till definition av beskattningsår i skatteförfarandelagen Regeringens förslag: En hänvisning till definitionen av beskattningsår för punktskatt enligt beslut om beskattning vid oegentligheter i skatteförfarandelagen införs i lagen om tobaks- skatt, lagen om alkoholskatt och lagen om skatt på energi. Promemorians förslag överensstämmer med Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Vad avses med beskattningsår framgår av 3 kap. 4 § SFL. finns ingen hänvisning till 3 kap. 4 § SFL i 34 a § LTS, 34 a § LAS eller 6 kap. 1 a § LSE men däremot hänvisas det till 66 och 67 kap. SFL i tillämpliga delar. För att kunna bestämma inom vilken tid ett beslut om beskattning vid oegentlighet kan omprövas eller överklagas enligt 66 och 67 kap. SFL hänvisas det till beräknad med utgångspunkt i det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Utan hänvisning i respektive punktskattelag till 3 kap. 4 § SFL, i den nya lydelse som föreslås i denna lagrådsremiss, finns det inget definierat beskatt- ningsår för punktskatt enligt beslut om beskatt- ning vid oegentlighet och bestämmelserna i 66 och 67 kap. SFL kan inte tillämpas. Regeringen föreslår därför att en hänvisning ska införas i respektive punktskattelag. Förslaget innebär att det tydligt går att utläsa inom vilken tid ett beslut om beskattning vid oegentlighet kan omprövas eller överklagas. Förslaget föranleder ändringar i 34 a § LTS, 34 a § LAS och 6 kap. 1 a § LSE, se avsnitt 3.6, 3.7 och 3.8. 6.22.6Vissa följdändringar med anledning av ändring i lagen om skatt på energi Regeringens förslag: Hänvisningarna i skatteförfarandelagen till ansökan och beslut om nedsättning av koldioxidskatt och energiskatt tas bort. Promemorians förslag: Förslagen ingick inte i promemorian. Skälen för regeringens förslag: Genom lagen (2009:1497) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi upphörde bestämmelserna om nedsättning av koldioxidskatt och energiskatt i 9 kap. 9 § och 9 b § tredje stycket LSE att gälla fr.o.m. (se även prop. 2009/10:41). Hänvisningen i 53 kap. 5 § 2 SFL till beslut om nedsättning enligt 9 kap. 9 § och 9 b § tredje stycket LSE är därmed inte längre aktuell och regeringen föreslår att den tas bort. Även hänvisningen i bestämmelsen om revision i 41 kap. 2 § 4 SFL av den som har ansökt om nedsättning av punktskatt i de fall som avses i 53 kap. 5 § 2 föreslås på motsvarande sätt tas bort. Enligt lagen (2009:1497) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi gäller vissa över- gångsbestämmelser vilka föranleder särskilda överväganden, se vidare under avsnitt 6.22.6. Förslaget föranleder ändringar i 41 kap. 2 § och 53 kap. 5 § SFL, se avsnitt 3.17. Regeringens förslag: Förslagen ska träda i kraft . Den nya definitionen av beskattningsår ska tillämpas på ansökningar om återbetalning av eller kompensation för annan punktskatt än reklamskatt som lämnats in efter dagen för lagens ikraftträdande samt för punktskatt enligt beslut om återbetalning av reklamskatt och beslut om beskattning vid oegentlighet som meddelats efter dagen för lagens ikraftträdande. Den nya definitionen av beskattningsår ska även tillämpas i fråga om sådana ansökningar om nedsättning av koldioxidskatt och energiskatt som görs med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (2009:1497) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi och som lämnats in efter lagens ikraftträdande. Äldre bestämmelser i 41 kap. 2 § och 53 kap. 5 § skatteförfarandelagen ska fortfarande gälla i fråga om sådana ansökningar om nedsättning av koldioxidskatt och energiskatt som görs med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (2009:1497) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi.