prop · H303170 · 2016-05-25 00:00:00 — Utöver bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder finns det detaljerade regler i kommissionens delegerade förordning. Det innebär att bestämmelserna i lagen anger de yttre ramarna för förvarings- institutets uppgifter att förvara tillgångar och kontrollera äganderätten medan de detaljerade reglerna anges i en direkt tillämplig EU-förordning. Även detaljerade regler om vilka tillgångar som ska förvaras och vad förvaringsinstitutet mer konkret ska göra för att uppfylla sina skyldig- heter anges i nämnda förordning. ska också ge fondbolaget en fullständig förteck- ning över samtliga tillgångar i fonden (nya artikel 22.6 i UCITS- direktivet), dvs. både de tillgångar som faktiskt förvaras och de tillgångar som över. Även en bestämmelse om detta bör tas in i lagen om värdepappersfonder. I UCITS-direktivet har det även införts en ny regel enligt vilken medlemsstaterna ska se till att tillgångar som depåförvaras inte blir tillgängliga för utdelning i förvaringsinstitutets konkurs eller konkursen hos den som institutet har delegerat depåförvaringen till (artikel 22.8). Enligt svensk rätt ingår emellertid inte tillgångar som förvaras i depå för annans räkning i det depåförande institutets konkurs (se prop. 2012/13:155 s. 304). Dessa regler i UCITS-direktivet föranleder därför ingen lagstiftningsåtgärd. 7.4Förbud för förvaringsinstitut att återanvända tillgångar i en värdepappersfond Regeringens förslag: , eller en uppdragstagare till vilken förvaringsinstitutsuppgifter har delegerats, får inte återanvända tillgångarna i en värdepappersfond för egen räkning. , eller en uppdragstagare till vilken förvarings- institutsuppgifter har delegerats, får återanvända tillgångarna i en värdepapperfond endast för fondens räkning och under förutsättning att 1.förvaringsinstitutet följer fondbolagets instruktioner, 2.återanvändningen gagnar andelsägarnas intressen, och 3.transaktionen omfattas av en likvid säkerhet av hög kvalitet som har mottagits av fondbolaget för fondens räkning inom ramen för ett avtal om säkerhetsöverlåtelse (återköpsavtal). Säkerhetens värde ska med marginal uppgå till minst marknadsvärdet av de återanvända tillgångarna. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att termen ”förfogande” används i stället för ”återanvändning”. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. förening anser att det bör förtydligas att förbudet för ett förvaringsinstitut eller en uppdragstagare att förfoga över, eller återanvända, tillgångarna i en värdepappersfond gäller för ”egen räkning”. och anser även att villkoren bör förtydligas genom att närmare ansluta till texten i direktivet. Skälen för regeringens förslag: Enligt de nya regler som har införts i UCITS-direktivet får förvaringsinstitutet inte för egen räkning åter- använda tillgångar som förvaras för en värdepappersfonds räkning (artikel 22.7). Det förbudet gäller även för uppdragstagare till vilka förvaringsinstitutsfunktioner har delegerats. I direktivet används termen ”återanvända” och med detta avses alla former av överföring av depåförvarade tillgångar inklusive, men inte ute- slutande, överföring, pantsättning, försäljning och utlåning (artikel 22.7). Utredningen bedömer dock att den svenska term som bäst stämmer över- ens med det som beskrivs torde vara uttrycket ”förfoga över”. Rege- ringen noterar att termen ”återanvändning” används för sådana former av överföring som det nu är fråga om i reglerna i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 231/2013 (se skäl 100 och artiklarna 83.1 h och 109.2 b). Både i AIFM-direktivet (artikel 21.10 tredje stycket) och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (9 kap. 10 § andra stycket) används dock uttrycket ”förfoga över”. Regeringen anser emellertid att det inte framkommit tillräckliga skäl för att avvika från terminologin i UCITS-direktivet och att termen återanvända därför bör användas när reglerna i direktivet genomförs i svensk rätt. Enligt UCITS-direktivet får ett förvaringsinstitut återanvända till- gångar som förvaringsinstitutet har i depåförvar endast om återanvänd- ningen sker för fondens räkning, på fondbolagets instruktioner, fonden och andelsägarnas intressen gagnas samt transaktionen omfattas av en likvid säkerhet av hög kvalitet som har mottagits inom ramen för ett avtal om äganderättsöverföring (artikel 22.7 andra stycket). Säkerheten i fråga ska minst uppgå till marknadsvärdet för de åter- använda tillgångarna plus en premie (artikel 22.7 tredje stycket). Ett förvaringsinstitut får således återanvända tillgångar i fonden endast om det sker för fondens räkning, t.ex. om värdepapper lånas ut från fonden mot säkerhet i form av likvida medel eller värdepapper. När det gäller kravet på att säkerheten ska ha mottagits inom ramen för ett avtal om äganderättsöverföring är det regeringens uppfattning att med detta avses det som i svensk rätt betecknas som ett avtal om säkerhetsöverlåtelse och närmare bestämt ett återköpsavtal (jfr 5 kap. 2 a § lagen [1991:980] om handel med finansiella instrument; se prop. 2004/05:30 s. 26 f. och prop. 2013/14:111 s. 25 f.). Ett sådant avtal innebär i allmänhet att en säkerhetsställare (överlåtare) överför full äganderätt till en säkerhet till en säkerhetstagare (förvärvare) för att säkerställa eller på annat sätt täcka fullgörandet av de relevanta förpliktelserna på villkor att förvärvaren ska återleverera egendomen till den ursprungliga över- låtaren mot infriande av förpliktelsen. Omvänt har den som ställer säkerheten en rätt att köpa tillbaka egendomen av köparen (jfr även artikel 2.1 b i och rådets direktiv /47/EG av om ställande av finansiell säkerhet i dess lydelse enligt och rådets direktiv /44/EG av om ändring av direktiv /26/EG om slutgiltig avveckling i system för 2015/16:170 överföring av betalningar och värdepapper och direktiv /47/EG om ställande av finansiell säkerhet, vad gäller sammanlänkade system och kreditfordringar). Ett förvaringsinstitut kommer dock i samband med utförandet av sina normala uppgifter att ”använda” finansiella instrument som ingår i fon- den i något avseende. Ett förvaringsinstitut som avvecklar fondens transaktioner kommer t.ex. att flytta instrument från eller till fondens konton. De nu berörda reglerna i UCITS-direktivet avser dock inte sådan ”återanvändning” (artikel 22.7). Det bör också tilläggas att reglerna enbart rör förvaringsinstitutets återanvändning av tillgångarna i en fond; vad ett fondbolag får göra styrs av andra regler. Några uttryckliga bestämmelser som förbjuder ett förvaringsinstitut att återanvända till- gångarna i en fond finns inte i svensk rätt. De regler om återanvändning som har införts i UCITS-direktivet bör i svensk rätt genomföras genom att motsvarande bestämmelser införs i lagen om värdepappersfonder. och påpekar att en mot- svarighet till förbudet i UCITS-direktivet för ett förvaringsinstitut eller en tredje part till vilken depåförvaring har delegerats, att återanvända tillgångar i depåförvar för egen räkning inte framgår av utredningens förslag. och anser också att det saknas ett kvalitetskrav på den finansiella säkerheten som minst ska motsvara marknadsvärdet för återanvända tillgångar plus en premie. Regeringen anser i likhet med och att det i bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder bör anges att förbudet för förvaringsinstitutet, eller en uppdragstagare till vilken depåförvaring delegerats, att återanvända tillgångar gäller åter- användning för ”egen räkning”. De villkor som ställs upp för återanvänd- ning av tillgångarna i en värdepappersfond bör även anges på motsvaran- de sätt i bestämmelserna i lagen som i reglerna i UCITS-direktivet (artikel 22.7 d). fondens penningflöden och övriga kontroller Regeringens förslag: ska övervaka fondens ska särskilt se till att – betalningar från investerare, eller för investerares räkning, i samband med teckning av andelar i en fond har mottagits, – likvida medel i fonden har bokförts på likvidkonton som öppnats i fondens namn, eller i fondbolagets namn för fondens räkning, eller i förvaringsinstitutets namn för fondens räkning. Likvidkonton ska öppnas hos en centralbank, ett kreditinstitut i ett land inom EES eller en bank i ett land utanför EES. Sådana likvidkonton ska föras i enlighet med principerna i artikel 16 i kommissionens direktiv /73/EG. Om likvidkonton öppnas i förvaringsinstitutets namn för fondens räkning, får likvida medel som tillhör det institut som kontot har öppnats hos, eller som tillhör förvaringsinstitutet, inte finnas på Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att det i utredningens förslag inte ställs upp något krav på att likvidkonton ska föras i enlighet med principerna i artikel 16 i direktiv /73/EG. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. efterfrågar ett förtydligande av förvaringsinstitutens kontrollerande funktion när det gäller penningflöden på konton som är öppnade hos någon annan än förvaringsinstitutet. anser att utredningens bedömning att hänvisningen till artikel 16 i direktiv /73/EG inte är relevant och därför inte behöver genomföras i svensk rätt, behöver belysas ytterligare. Skälen för regeringens förslag: Utöver att förvara eller kontrollera äganderätten till tillgångarna i en värdepappersfond ska förvarings- institutet, enligt de nya regler som har införts i UCITS-direktivet, även ha en kontrollerande funktion när det gäller bl.a. penningflöden (artikel 22.3 och 22.4). Reglerna om den kontroll som förvaringsinstitutet ska utföra när det gäller bl.a. försäljning och inlösen av fondandelar och beräkning av fondandelarnas värde har inte ändrats i sak (artikel 22.3). De reglerna har i svensk rätt genomförts i motsvarande bestämmelser i lagen om värde- pappersfonder (3 kap. 2 § första och andra styckena). En omständighet som får betydelse för tillämpningen av bestämmelserna är emellertid de detaljerade regler om förvaringsinstitutens kontrollerande funktion som antas av kommissionen (artikel 26b b). I kommissionens delegerade för- ordning anges regler, på en mycket detaljerad nivå, om vilka kontroller som förvaringsinstituten ska utföra och hur de ska utföras. Med anled- ning av att de reglerna ska tillämpas tillsammans med bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder bör bestämmelserna i lagen justeras så att de i än högre grad än stämmer överens med motsvarande regler i UCITS-direktivet. När det gäller reglerna om den kontrollerande funk- tionen anges förvaringsinstitutets skyldigheter i UCITS-direktivet (artikel 22.3) på samma sätt som i motsvarade regler i AIFM-direktivet (artikel 21.9). Bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder bör därför ut- formas efter förebild av motsvarande bestämmelser i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (9 kap. 12 §). Enligt de nya reglerna i UCITS-direktivet har förvaringsinstitutet två huvuduppgifter avseende pengar och penningflöden i värdepappers- fonder (artikel 22.4). ska övervaka fondens penning- flöden, särskilt att betalningar för fondandelar har tagits emot. ska också se till att alla pengar bokas på likvidkonton som tillhör fonden eller på likvidkonton öppnade i förvaringsinstitutets namn för fondens räkning. Om likvidkontot öppnas i förvaringsinstitutets namn får varken förvaringsinstitutets pengar eller pengar som tillhör den som kontot har öppnats hos finnas på samma konto (artikel 22.4 andra stycket). I kommissionens delegerade förordning finns detaljerade regler om förvaringsinstitutets uppgifter när det gäller fondens penningflöden (artikel 10). Reglerna i UCITS-direktivet om övervakning av penningflöden (artikel 22.4) bör genomföras i bestämmelser i lagen om värdepappersfonder. 2015/16:170 Även dessa regler stämmer överens med motsvarade regler i AIFM- direktivet (artikel 21.7). Bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder bör därför utformas efter förebild av motsvarande bestämmelser i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (9 kap. 12 §). När det gäller likvidkonton för värdepappersfonder innebär reglerna i UCITS-direktivet att sådana konton bara får öppnas hos enheter som avses i artikel 18.1 a–c i kommissionens direktiv /73/EG och kontona ska föras i enlighet med de principer som anges i artikel 16 i det De enheter som anges i artikel 18.1 a–c är centralbanker, kreditinstitut som har auktoriserats enligt och rådets direktiv /12/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (dvs. kreditinstitut som hör hemma i ett land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet [EES]) och banker som har auktoriserats i ett land utanför EES. I artikel 16 anges krav som värdepappersföretag måste uppfylla om de förvarar kunders finansiella instrument och medel. Reglerna i artikel 18.1 a–c i nämnda direktiv har i svensk rätt genomförts i 10 kap. 6 § första stycket 1–3 Finansinspek- tionens föreskrifter (FFFS 2007:16) om värdepappersrörelse och artikel 16 har genomförts i 10 kap. 2 § samma föreskrifter. Reglerna i UCITS-direktivet (artikel 22.4 första stycket b) om att likvidkonton bara får öppnas hos sådana enheter som avses i artikel 18.1 a–c i direktiv /73/EG bör genomföras i svensk rätt i en bestäm- melse i lagen om värdepappersfonder. Regeringen anser med hänsyn till Lagrådets synpunkter att det är lämpligt att i lagtexten direkt ange de en- heter som anges i artikel 18.1 a–c, i stället för att hänvisa till direktivet. anser att utredningens bedömning att hänvis- ningen till artikel 16 i direktiv /73/EG inte är relevant och därför inte behöver genomföras i svensk rätt, behöver belysas ytterligare. De krav som ställs upp i artikel 16 avser värdepappersföretag och syftar till att skydda deras kunders finansiella instrument och medel, bl.a. ska interna räkenskaper och uppgifter stämmas av med motsvarande uppgifter hos tredje part. När det gäller värdepapperfonder kommer fondens konto i många fall att öppnas hos förvaringsinstitutet (som är en bank eller ett annat kreditinstitut), och institutet kan då självt övervaka att betalningar för fondandelar har kommit in. När fondens konto finns hos någon annan måste förvaringsinstitutet säkerställa att institutet har tillgång till regelbunden information om kontorörelser på likvidkontot, t.ex. insättningar och uttag. Utredningen gör bedömningen att det inte behöver införas någon hänvisning till artikel 16 i direktiv /73/EG i lagen om värdepappersfonder. Skälet för det är att i artikeln regleras förvaring av medel med redovisningsskyldighet hos värdepappersföretag, inte insättning på konto, och enligt utredningen saknar den därför relevans i sammanhanget. Regeringen konstaterar att ett av de krav som ställs upp i UCITS- direktivet (artikel 22.4 första stycket c) är att alla likvida medel i en värdepappersfond bokförs på likvidkonton som förs i enlighet med de principer som anges i artikel 16 i direktiv /73/EG. därför, till skillnad från utredningen, bedömningen att en hänvisning till artikel 16 är nödvändig för att i svensk rätt genomföra reglerna om på ett korrekt sätt. emellertid att det bör övervägas om inte de angivna principerna av förenklingsskäl i stället bör direkt framgå av lag eller annan svensk Prop. 2015/16:170 författning. I UCITS-direktivet hänvisas uttryckligen till artikel 16 i direktiv /73/EG och de principer som anges där. Omfattningen av dessa principer talar enligt regeringens mening mot att dessa anges i lag. Ett alternativ skulle vara att införa ett bemyndigande så att regeringen eller , efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om hur dessa skyldigheter ska fullgöras. Det skulle innebära att de principer som anges i det direktivet kan anges på ett sätt som är närmare anpassat till den verksamheten som det nu är fråga om. Mot bakgrund av att det även vid en sådan ordning skulle krävas att förvaringsinstitutet eller den som för likvidkontot, om det förs av någon annan än förvaringsinstitutet, förhåller sig till bestämmelser som anges i en annan författning än lagen om värdepappersfonder kan det emellertid ifrågasättas om det skulle innebära någon förenkling. Enligt regeringens uppfattning talar övervägande skäl för att bestämmelsen i lagen bör vara utformad som en hänvisning till artikel 16 i direktivet. Hänvisningen bör, i enlighet med riktlinjer för författningsskrivning, avse direktivet i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning. Det kan noteras att även om artikel 16 främst tar sikte på situationen då värdepappersföretag tar emot medel och finansiella instrument med redovisningsskyldighet kan de principer som kommer till uttryck i artikeln tillämpas även då medel sätts in på likvidkonton hos en centralbank, ett kreditinstitut i ett land inom EES eller en bank i ett land utanför EES. Några ytterligare klarlägganden av förvaringsinstitutens kontroll av penningflöden avseende konton som är öppnade hos någon annan än förvaringsinstitutet, som efterlyser, är inte möj- liga att ge i detta sammanhang. Regeringen hänvisar i stället till de regler på detta område som anges i kommissionens delegerade förordning. 7.6Skyldigheten att agera i fondandelsägarnas intresse Regeringens förslag: ska utföra sina uppgifter hederligt, rättvist, professionellt, oberoende och i fondandelsägarnas gemensamma intresse. Ett förvaringsinstitut ska hålla verksamheten som förvaringsinstitut åtskild från verksamheter som kan komma i konflikt med fondbolagets eller fondandelsägarnas intressen. ska identifiera, hantera och övervaka eventuella intressekonflikter. Sådana konflikter ska redovisas för fondens andelsägare. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Både fondbolaget och förvaringsinsti- tutet ska enligt de nya regler som har införts UCITS-direktivet agera hederligt, rättvist, professionellt, oberoende och i fondens och investerar- nas intresse (artikel 25.2 första stycket). 2015/16:170 utföra verksamhet för fondens eller fondbolagets räkning som kan innebära intressekonflikter mellan investerarna, fonden eller fondbolaget å ena sidan och förvaringsinstitutet å andra sidan, om inte verksamheten som förvaringsinstitut är funktionellt och hierarkiskt separerad från någon annan verksamhet där intressekonflikter kan uppstå (artikel 25.2 andra stycket). Potentiella intressekonflikter ska också identifieras, hanteras, övervakas och redovisas för investerarna. Motsvarande regler om att agera hederligt, rättvist och professionellt och i kundernas eller investerarnas intressen finns även i annan lagstift- ning på värdepappersmarknadsområdet (se t.ex. artikel 19.1 i MiFID I, som har genomförts i svensk rätt genom 8 kap. 1 § lagen om värdepap- Regler med delvis motsvarande innehåll finns även i direktiv (se artiklarna 14.1 a och 25.2). De har, när det gäller det som anges om förvaringsinstitut, i svensk rätt genomförts i bestämmelser i lagen om värdepappersfonder. Där anges att förvaringsinstitutet ska handla oberoende av fondbolaget och uteslutande i andelsägarnas gemen- samma intresse (3 kap. 1 § andra stycket). Den ändring av reglerna som har gjorts i UCITS-direktivet bör genomföras i svensk rätt genom att bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder justeras så att de i än högre grad än stämmer överens med reglerna i direktivet. I UCITS-direktivet har det införts nya regler i vilka förvarings- institutets generella skyldighet att agera i andelsägarnas intresse preci- seras på så sätt att verksamheten som förvaringsinstitut ska hållas funk- tionellt och hierarkiskt åtskild från annan verksamhet som kan innebära intressekonflikter (artikel 25.2 andra stycket). ett kreditinstitut som är ett värdepappersinstitut (se 1 kap. 5 § 27 lagen om värdepappersmarknaden) skulle det kunna vara fråga om handel med värdepapper för egen och kunders räkning, rådgivning och kapitalförvalt- I dessa verksamheter skulle information om fondernas innehav och affärer kunna användas för att otillbörligt gynna andra kunder eller insti- Ett annat exempel är om fondbolaget har delegerat admi- nistrativa uppgifter – t.ex. värdering av tillgångar och beräkning av fond- andelskursen – till det kreditinstitut som är förvaringsinstitut. fall kommer förvaringsinstitutet att i sin kontrollerande funktion utföra kontroller av arbetsuppgifter som institutet självt har utfört och fond- administrationen måste därför hållas åtskild från förvaringsinstituts- De nya reglerna om förvaringsinstitutets skyldigheter (artikel 25.2 andra stycket i UCITS-direktivet) bör genomföras i svensk rätt genom att det tas in en bestämmelse med motsvarande lydelse i lagen I UCITS-direktivet har det även införts ett krav på att det i informa- tionsbroschyren för en värdepappersfond ska finnas information om vilket som är fondens förvaringsinstitut, en beskrivning av dess uppgifter och de intressekonflikter som kan uppstå (artikel 1.25 i ändrings- Informationen ska dessutom omfatta en beskrivning av de funktioner som förvaringsinstitutet har delegerat, en förteckning över dem till vilka funktionerna har delegerats, eventuella intressekonflikter som kan uppstå till följd av delegeringen samt en förklaring om att informationen kommer att göras tillgänglig för investerare på begäran. De detaljerade reglerna i UCITS-direktivet om innehållet i informations- broschyren har i svensk rätt genomförts i myndighetsföreskrifter (se får således med stöd av befintliga Prop. 2015/16:170 bemyndiganden i förordningen om värdepappersfonder meddela före- skrifter om innehållet i informationsbroschyren. Sådana föreskrifter har också meddelat. Även de nya reglerna i UCITS- direktivet om den information om förvaringsinstitutet som ska ingå i informationsbroschyren bör därför tas in i dessa föreskrifter. Också i reglerna i UCITS-direktivet (artikel 26) om villkoren för att byta förvaltningsbolag och förvaringsinstitut har det gjorts ändringar. Ändringarna innebär dels att, utöver villkoren för att byta förvaltnings- bolag och förvaringsinstitut, ska regler till skydd för andelsägare framgå av lag eller anges i fondbestämmelserna, dels att samma krav ska gälla i fråga om investeringsbolag. För svenskt vidkommande framgår villkoren för att byta fondbolag, samt regler till skydd för andelsägare vid ett sådant byte, av 9 kap. lagen om värdepappersfonder. godkänns genom att fondbestämmelserna godkänns av Finansinspek- tionen (4 kap. 9 §). Ett byte av förvaringsinstitut innebär att fondbestäm- melserna måste ändras. Ändringar av fondbestämmelser ska godkännas av under förutsättning att de är skäliga för fond- andelsägarna, inte strider mot andelsägarnas gemensamma intresse och den underrättelse som eventuellt ska lämnas till andelsägarna innehåller lämplig information om syftet med och konsekvenserna av ändringarna (4 kap. 9 § tredje stycket). Vid ändringar av väsentlig betydelse för fondandelsägarna ska besluta att berörda andelsägare ska ha rätt att få sina fondandelar inlösta innan de ändrade fondbestäm- melserna börjar tillämpas, utan att andra avgifter tas ut än vad som motsvarar kostnaderna för att avvecklar värdepapper med anledning av begärd inlösen (4 kap. 9 b §). Det behöver därför inte införas några ytter- ligare bestämmelser för att i svensk rätt genomföra ändringarna i reglerna i UCITS-direktivet om byte av fondbolag och förvaringsinstitut (artikel 26.1). Enligt svensk rätt finns det inte någon möjlighet att bilda fond- företag i form av investeringsbolag och ändringarna när det gäller investeringsbolag (artikel 26.2) föranleder därför inte någon lagstift- ningsåtgärd. Regeringens förslag: får inte genom delegering (uppdragsavtal) uppdra åt någon annan att utföra andra funktioner än förvaring av tillgångarna och kontroll av äganderätten. Uppdragsavtal förutsätter att förvaringsinstitutet