prop · H40369 · 2016-12-14 00:00:00 — Lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott ger myndigheterna en möjlighet att använda hemliga tvångsmedel för att förhindra brott, s.k. preventiva tvångsmedel. Tillstånd enligt regler till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning får meddelas om det med hänsyn till omständigheterna finns en påtaglig risk för att en person kommer att utöva brottslig verksamhet som innefattar bl.a. sabotage, spioneri och terroristbrott (1 § första stycket). Tillstånd får också meddelas om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet. Under samma förutsättningar får tillstånd meddelas att undersöka, öppna och granska brev, telegram, paket eller andra försändelser som finns hos ett befordringsföretag (4 §). 2016/17:69 Hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation får enligt lagen enbart avse ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som tillståndet avser innehas eller har innehafts av den för tvångsmedlet aktuella personen eller annars kan antas ha använts eller komma att användas av honom eller henne, eller ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som det finns synnerlig anledning att anta att denna person tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. På samma sätt får kameraövervakning endast avse en plats där den för tvångsmedlet aktuella personen kan antas komma att uppehålla sig, eller en plats där den brottsliga verksamheten som avses i 1 § kan antas komma att utövas eller en nära omgivning till denna plats. Tvångsmedlet får användas endast om det är av synnerlig vikt för att förhindra sådan brottslig verksamhet som lagen omfattar. Dessutom måste skälen för åtgärden uppväga det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för personen som tvångsmedlet avser eller för något annat motstående intresse. 3.8Inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet Enligt lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet får , och i sin underrättelseverksamhet i hemlighet hämta in uppgifter om meddelanden som i ett elektroniskt kommunikationsnät har överförts till eller från ett telefonnummer eller annan adress, vilka elektroniska kommunikationsutrustningar som har funnits inom ett visst geografiskt område, eller i vilket geografiskt område en viss elektronisk kommunikationsutrustning finns eller har funnits. Inhämtningen får ske från den som enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst (1 §). Uppgifter får hämtas in om omständigheterna är sådana att åtgärden är av särskild vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den som åtgärden riktar sig mot eller för något annat motstående intresse (2 §). Enligt den angivna lagen får även, under de förutsättningar som anges i 2 §, uppgifter hämtas in för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar bl.a. brott mot rikets säkerhet och terroristbrott (3 §). Paragrafen är tidsbegränsad till utgången av . Enligt gällande reglering är det Säkerhetspolisen som ska ansvara för bekämpning av sådan brottslighet som avses i paragrafen (3 § förordningen [2014:1103] med instruktion för Säkerhetspolisen). I ärenden om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsmedel gäller ett system med offentliga ombud. Det offentliga ombudet är motpart till åklagaren vid sammanträden inför domstol och har till uppgift att bevaka enskildas rätt och integritetsintressen i allmänhet. Han eller hon ska lyfta fram alla aspekter, även t.ex. skydd för tredjemans integritet. Det offentliga ombudet ska också bevaka att de grundläggande principerna för tvångsmedelsanvändning följs. Det offentliga ombudet ska ha tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning. Han eller hon har möjlighet att yttra sig i ärendet och har rätt att överklaga domstolens beslut. Det är inte möjligt för domstolen att fatta beslut om hemliga tvångsmedel utan att ett offentligt ombud har medverkat. 3.10Underrättelse till enskilda som har varit utsatta för hemliga tvångsmedel Den som är eller har varit misstänkt för brott ska underrättas om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning som han eller hon har utsatts för (27 kap. 31 § ). Underrättelseskyldigheten gäller även för hemlig rumsavlyssning och regleras i samma bestämmelse i som de övriga hemliga tvångsmedlen (prop. 2013/14:237, bet. 2014/15:JuU2, rskr. 2014/15:150). Om avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation har avsett ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som innehas av någon annan än den misstänkte, ska även innehavaren underrättas. Om inhämtningen har skett i syfte att utreda vem som är skäligen misstänkt och integritetsintrånget för den enskilde kan antas vara ringa behöver dock inte underrättelse ske. Om kameraövervakning eller rumsavlyssning har avsett en plats som innehas av någon annan än den misstänkte och som allmänheten inte har tillträde till, ska även innehavaren av platsen underrättas. En underrättelse ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen, dock senast efter det att förundersökningen avslutats. En underrättelse ska dock skjutas upp om sekretess enligt vissa bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller för uppgiften. Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att förundersökningen avslutades får underrättelsen utebli helt. ska i dessa fall underrättas. Underrättelseskyldigheten omfattar inte utredningar om sådan brottslighet som hör till Säkerhetspolisens verksamhetsområde, bl.a. brott mot rikets säkerhet, sabotagebrott och terroristbrott. Även den som varit utsatt för tvångsmedel enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott avseende mord, dråp, grov misshandel, människorov eller olaga frihetsberövande i avsikt att påverka ett offentligt organ eller den som yrkesmässigt bedriver 2016/17:69 nyhetsförmedling eller annan journalistik, att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd eller att hämnas en åtgärd, ska underrättas om tvångsmedelsanvändningen (16 §). Om åtgärden har avsett ett telefonnummer eller annan adress, en viss elektronisk kommunikationsutrustning eller en plats som innehas av någon annan, ska även han eller hon underrättas. Vid hemlig kameraövervakning behöver dock innehavaren av en plats som allmänheten har tillträde till inte underrättas. Underrättelse ska ske så snart det kan ske efter det att det ärende som åtgärden vidtogs i har avlutats. En underrättelse behöver inte lämnas till den som redan har fått del av eller tillgång till uppgifterna. En underrättelse behöver inte heller lämnas om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. 3.11Tillsynen över myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel är en myndighet under regeringen som bl.a. har till uppgift att utöva tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel och därmed sammanhängande verksamhet. Myndighetens verksamhet är reglerad både i lag och förordning (lagen [2007:980] om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet och förordningen [2007:1141] med instruktion för ). Nämnden ska bidra till att värna rättssäkerheten och skyddet för den personliga integriteten inom den brottsbekämpande verksamheten (myndighetens regleringsbrev , Ju2014/07869/Å). Nämnden ska utöva tillsyn genom inspektioner och andra undersökningar (2 § första stycket lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet). Tillsynen avser ofta granskning av tvångsmedelsdiarier och enskilda tvångsmedelsärenden hos polisen och åklagarna. Mestadels tillämpar nämnden en s.k. tematisk tillsynsmetod. Med tematisk tillsyn avses att granskningen sker mot bakgrund av vissa i förväg definierade frågeställningar. Tillsynen ska särskilt syfta till att säkerställa att de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel har skett på ett författningsenligt sätt (1 § tredje stycket). Nämnden får efter granskningen uttala sig om vad den kommit fram till och om vad som bör ändras i den granskade myndighetens verksamhet (2 § andra stycket). Nämnden kan även uppmärksamma regeringen på behovet av förändringar i lag eller annan författning. Nämnden är skyldig att på begäran av en enskild kontrollera om han eller hon har utsatts för hemliga tvångsmedel eller varit föremål för viss typ av personuppgiftsbehandling och om användningen av tvångsmedel och därmed sammanhängande verksamhet eller behandlingen av personuppgifter har skett i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska underrätta den enskilde om att kontrollen har utförts (3 §). Underrättelse till Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden i vissa fall Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn omfattar även tilllämpningen av lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Polisen och har därför en skyldighet att underrätta nämnden om samtliga beslut om inhämtning enligt den lagen. Underrättelsen ska lämnas senast efter det att ärendet om inhämtning avslutades (6 §). När tvångsmedel används kan det komma fram uppgifter som inte rör det brott som har legat till grund för tvångsmedelsbeslutet. Uppgifterna kan i stället ha betydelse för att utreda ett annat brott eller för att förhindra nya brott. Användningen av sådan information är kringgärdad av vissa begränsningar, t.ex. när det gäller i vilka situationer uppgifterna får användas för att inleda en förundersökning (27 kap. 23 a § , 7 och 8 §§ lagen [2012:278] om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet samt 12 § lagen [2007:979] om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott). 3.14Förbud mot avlyssning i vissa fall Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får inte avse telefonsamtal eller andra meddelanden där någon som yttrar sig, på grund av bestämmelserna om vittnesförbud (36 kap. 5 § andra – sjätte styckena ) inte skulle ha kunnat höras som vittne om det som har sagts eller på annat sätt kommit fram. Om det under avlyssningen kommer fram att det är fråga om ett sådant samtal eller meddelande, ska avlyssningen avbrytas. Hemlig rumsavlyssning får inte avse samtal eller annat tal där någon sådan person talar. Om det under rumsavlyssningen kommer fram att det är fråga om ett sådant samtal eller tal, ska avlyssningen avbrytas. Upptagningar och uppteckningar ska förstöras i de delar som de omfattas av förbudet att avlyssna (27 kap. 22 § ). 4.1Nytt regeringsuppdrag för att säkerställa kvaliteten i redovisningen Regeringen beslutade om ett nytt uppdrag till myndigheterna avseende den årliga redovisningen av vissa hemliga tvångsmedel (Ju2015/09908/Å). Det nya uppdraget innebar en ny periodisering av redovisningen. När det gäller uppgifter om vilken tid en person varit föremål för avlyssning eller övervakning och vilken nytta ett tvångsmedel har haft ska redovisningen avse de förundersökningar som lagts ned eller där beslut i åtalsfrågan fattats under det föregående året, och omfatta hela den tid som tvångsmedlet gällt. Redovisningen ska även omfatta de interimistiska tillstånd som meddelats av åklagare och hur domstol sedan beslutat i dessa fall. Uppdraget innefattar också en skyldighet att redovisa Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel på ett visst sätt. 4.2Generellt om tillämpningen av bestämmelserna om hemliga tvångsmedel enligt När det gäller den sammantagna bilden av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig rumsavlyssning och hemlig kameraövervakning kan följande konstateras. Antalet redovisade tillstånd har i de delar det finns statistik att jämföra med ökat något. har 9 582 tillstånd till hemliga tvångsmedel meddelats. meddelades 8 052 tillstånd. meddelades 7 417 tillstånd. Antalet personer som varit föremål för ett hemligt tvångsmedel redovisas uppdelat på respektive tvångsmedel. Myndigheterna påpekar i sin redovisning att en person kan ha varit föremål för flera olika former av hemliga tvångsmedel och att personen i dessa fall räknas med under flera tvångsmedel. En sammanräkning av antalet personer som redovisas för varje tvångsmedel ger således inte en uppgift om hur många olika individer som totalt varit föremål för ett eller flera hemliga tvångsmedel. Som framgår av skrivelsen avseende tvångsmedelsanvändningen definierade myndigheterna i sin redovisning för det året begreppet tillstånd på ett annat sätt än (skr. 2012/13:47 s. 10). Därför gav en jämförelse av antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning inte en rättvisande bild av hur användningen av tvångsmedlet hade utvecklats. För en redovisning av hur antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning och den genomsnittliga avlyssnings- och övervakningstiden har utvecklats –2010 hänvisas till skrivelse 2011/12:39 s.10– 14. Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har omfattat 1 158 personer , vilket innebär en minskning jämfört med då 1 235 personer avlyssnades. Antalet tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har minskat jämfört med . Av redovisningen framgår att domstolarna meddelade 3 465 tillstånd till sådan avlyssning. meddelades 3 564 tillstånd. Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål har meddelats i 48 fall . var det 84 sådana fall. Av samtliga ansökningar om tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har 8 ansökningar avslagits. Ingen av ansökningarna med anledning av begäran om rättslig hjälp har avslagits. avslogs sammanlagt 13 ansökningar. Åklagare har fattat 48 interimistiska beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation . Domstol har upphävt två av dessa beslut. Eftersom det är första året som uppgifter om interimistiska beslut redovisas från myndigheterna saknas jämförelseuppgift från föregående år. Av tillstånden till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation avsåg cirka: narkotikabrott eller narkotikasmuggling (), våldsbrott (), sexualbrott eller människohandel (), tillgreppsbrott (), ekonomisk brottslighet (), och övriga brott (). Tillstånd per brottstyp 2015 Narkotikabrott/smuggling () Sexualbrott/människohandel () Ekonomisk brottslighet () Övriga brott () Narkotikabrott och narkotikasmuggling är, i likhet med , de klart dominerande brottstyperna där hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation används. Den längsta verkställighetstiden för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation var , jämfört . Den genomsnittliga avlyssningstiden per tillstånd var , att jämföra med 42 . Den kortaste avlyssningstiden var . Redovisningen omfattar i enlighet med uppdraget hela den tid som tvångsmedlet använts, vilket innebär att även avlyssning som genomförts i förekommande fall har räknats med. Det innebär att jämförelser med föregående år inte blir helt rättvisande när det gäller avlyssningstid. Nyttan av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation I de ärenden som ska omfattas av redovisningen av nyttan har hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation använts mot 780 personer. Nedan anges i vilken omfattning den hemliga avlyssningen inneburit något resultat för utredningen. Summan överstiger eftersom en och samma tvångsmedelsanvändning kan ha gett upphov till flera olika nyttor. Uppgifterna har utgjort underlag i förhörssituation Uppgifterna har medfört att effektiv spaning har kunnat Uppgifterna har bidragit till att annat tvångsmedel använts mot den misstänkte Uppgifterna har bidragit till utredning av brottsutbyte Uppgifterna har lett till stärkta misstankar mot den Uppgifterna har bidragit till att den misstänkte kunnat Uppgifterna har bidragit till att den misstänkte kunnat Uppgifterna har åberopats som bevisning i Uppgifterna har bidragit till att något tvångsmedel använts mot en annan person i samma förundersökning Uppgifterna har använts för att utreda brott i en annan Uppgifterna har på annat sätt bidragit till att utredningen När det gäller nyttan har uppdraget förändrats så att nyttan nu ska redovisas det år förundersökningen lett till åtal eller lagts ned och då avse hela den tid som tvångsmedlet gällt. Någon rättvisande jämförelse med föregående år är därför inte möjlig. Nyttan av hemlig avlyssning ska även redovisas genom anonymiserade exempel från tillämpningen. Myndigheterna har redovisat följande exempel för . Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation bidrog till åtal för allmänfarlig ödeläggelse och fällande domar mot två personer. Avlyssnade samtal bidrog till att kunna visa en motivbild, genom att den avlyssnades ilska mot målsäganden framkom, jämte uppgifter om vilka åtgärder den tilltalade tänkte vidta för att hämnas på målsäganden. Sms inhämtade genom den hemliga avlyssningen försåg dessutom utredningen med viktig information i direkt anslutning till gärningarna och till att länka samman gärningsmännen. Efter användning av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation kunde åtal väckas mot tre tilltalade för grovt narkotikabrott. Genom avlyssningen kunde åklagaren styrka gärningsmännens olika roller, då två personer pratade om en förestående resa och utredningen senare ledde fram till att de två i samtalen var leverantör respektive koordinator samt transportör av ett Vidare kunde sedan samtal mellan transportören och mottagaren avlyssnas under transporten av narkotikan genom . Efter gripandet av transportören kunde intensiv telefontrafik mellan koordinatorn och mottagaren iakttas. De åberopade uppgifterna blev avgörande för en fällande dom. De tre tilltalade dömdes till vardera fängelse. Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation i kombination med spaning ledde till åtal mot två personer för grovt narkotikabrott och långa fängelsestraff. Dessutom kunde en större summa pengar förverkas från den huvudtilltalade. Samtal från avlyssningen åberopades till styrkande av de stora summor pengar den tilltalade hanterat till följd av narkotikahandel och gjorde det möjligt för åklagaren att motbevisa invändningar om att anträffade pengar tillhörde en nära anhörig. Vidare ledde avlyssningen till att en annan misstänkt narkotikaförsäljare och ett stort antal köpare av narkotika kunde åtalas i en annan rättegång. 4.4Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har omfattat 2 104 personer . var motsvarande siffra 2 022 personer. Av myndigheternas redovisning framgår att det meddelades 5 959 tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Antalet tillstånd som avser hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har därmed ökat jämfört med då 4 398 tillstånd meddelades. Tillstånd till övervakning av elektronisk kommunikation med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål har meddelats i 161 fall. var motsvarande siffra 204. 20 ansökningar om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har avslagits 2015. En av ansökningarna med anledning av begäran om rättslig hjälp har avslagits. uppgick antalet avslag totalt till 25. Åklagare har fattat 51 interimistiska beslut om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation . Domstol har upphävt ett av dessa beslut. Eftersom det är första året som uppgifter om interimistiska beslut redovisas från myndigheterna saknas jämförelseuppgift från föregående år. Av tillstånden till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation 2015 avsåg cirka: narkotikabrott eller narkotikasmuggling (),  våldsbrott (), sexualbrott eller människohandel (),  tillgreppsbrott (),  ekonomisk brottslighet (), och övriga brott (). Tillstånd per brottstyp 2015 Narkotikabrott/smuggling () Sexualbrott/människohandel () Ekonomisk brottslighet () Övriga brott () Vid en jämförelse med 2014 framgår att våldsbrott, narkotikabrott och narkotikasmuggling även varit de vanligast förekommande brottstyperna för vilka hemlig övervakning av elektronisk kommunikation används. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation innefattar åtgärder som inte på ett rättvisande sätt kan sägas pågå . Ett exempel på detta är s.k. basstationstömningar (27 kap. 19 § första stycket 2 ) som innebär att uppgifter inhämtas om vilka elektroniska kommunikationsutrustningar som befunnit sig inom ett visst geografiskt område en viss tidpunkt. Uppgifter om övervakningstid skulle inte ge en rättvisande bild av hur tvångsmedlet tillämpas. Av detta skäl redovisas inte sådana uppgifter. Nyttan av hemlig övervakning av elektronisk kommunikation Nyttan av hemlig övervakning av elektronisk kommunikation ska redovisas genom anonymiserade exempel från tillämpningen. Myndigheterna har redovisat följande exempel för . I ett större bedrägeri- och penningtvättsärende bidrog hemlig övervakning av elektronisk kommunikation till att binda gärningsmännen till brotten. Det gick med hjälp av informationen från övervakningen att styrka vilka kontakter gärningsmännen haft Det gick även att visa var deras telefoner befunnit sig vid tillfället för brotten. Bevisningen i form av positionering av telefoner bidrog till att knyta samman de olika medverkande i brotten och till att binda dem till brottsplatsen. Denna bevisning var inte ensamt avgörande men framförallt positioneringen hade stor betydelse för utfallet både enligt tingsrättens och hovrättens domskäl. 13 personer dömdes för olika delaktighet i brotten. mest fängelse och minst villkorlig dom förenat med dagsböter Vid en utredning av grov misshandel utförd i hemmet hos målsäganden efter intrång i dennes bostad beviljades hemlig övervakning av elektronisk kommunikation mot de misstänkta. Misshandeln utfördes av sex personer gemensamt och i samförstånd. Knytnävsslag utdelades men även slag där batong användes som tillhygge. Tack vare uppgifterna från teleövervakningen kunde åklagaren styrka att samtliga gärningsmän varit på plats vid tiden för den grova misshandeln. Genom bevisningen kunde det även visas att gärningsmännen träffats tidigare , att ingen kommunikation pågick men att telefonerna efter händelsen återigen var i kontakt med varandra. Vid jämförelse mellan innehållet i de beslagtagna telefonerna och telefonlistorna kunde det även visas att flera av de tilltalade hade raderat innehållet i telefontrafiken i tiden nära gärningen. Sex gärningsmän dömdes av tingsrätt och hovrätt för grov misshandel till fängelsestraff. 4.5Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig kameraövervakning Hemlig kameraövervakning har omfattat 122 personer . var motsvarande siffra 89 personer. Av myndigheternas redovisning framgår att det meddelades tillstånd till hemlig kameraövervakning i 114 fall, vilket innebär en ökning av antalet tillstånd jämfört med då 69 tillstånd meddelades. Det inkom inga ansökningar om internationell rättslig hjälp i brottmål i fråga om detta tvångsmedel .