prop · H303198 · 2016-08-30 00:00:00 — utbildningen (15 §). Behörighetsreglerna finns i förordningen om (3 kap. 1–4 §§). För att säkerställa att utbildningsformen håller en eftergymna- sial nivå krävs för tillträde till utbildningen i första hand en gymnasie- examen eller motsvarande kunskaper (grundläggande behörighet). över grundläggande behörighet kan det för behörighet till vissa utbild- ningar ställas krav på särskilda förkunskaper. högskolan från högskolan som, när det gäller särskilda förkunskapskrav, har enhetliga sådana krav för utbildningar inom samma utbildnings- Avsikten med bestämmelserna om särskilda förkunskapskrav inom är att arbetslivet ska ges ett inflytande över utbildningarna och därmed vilka behörighetskrav som ska ställas utifrån Det är i genomsnitt drygt två sökande per utbildningsplats i yrkeshög- Vissa utbildningar har ett högre söktryck medan andra kan ha färre sökande än det finns utbildningsplatser bl.a. beroende på att få upp- Att utbildningar får ställas in på grund av för få behöriga sökande är olyckligt eftersom det innebär att arbetslivets be- hov av yrkeskvalificerad arbetskraft inte kan tillgodoses. Av en kartläggning som Myndigheten för genomfört (U2014/03745/GV) framgår att utbildningsanordnare på eget initiativ erbjuder utbildning som förbereder för en yrkeshögskoleut- Utbildningarna varierar i längd men är i de flesta fall cirka fem Kortare utbildningar förekommer, framför allt i form av De förberedande utbildningarna är vanligtvis av- giftsbelagda men kan också vara gratis för de studerande om anordnarna anser att utbildningarna är avgörande för att de ska få tillräckligt med behöriga sökande till de efterföljande yrkeshögskoleutbildningarna. tersom dessa förberedande utbildningar inte ingår i är de Prop. 2015/16:198 inte studiestödsberättigande. Det faktum att det bedrivs utbildningar som syftar till att ge behörighet till en yrkeshögskoleutbildning talar för att det behöver utformas ett regelverk som gör det möjligt att bedriva förberedande utbildning på gymnasial nivå i . 8.2Det bör införas behörighetsgivande förutbildning på gymnasial nivå i Regeringens förslag: Det ska i lagen om införas en upplysning om att regeringen kan meddela föreskrifter om att en utbildning inom får bedrivas som behörighetsgivande förutbildning på gymnasial nivå. Regeringens bedömning: Förutbildningen bör få erbjudas i anslutning till en ordinarie yrkeshögskoleutbildning, om det finns brist på behöriga sökande till den ordinarie utbildningen och det behövs arbetskraft med sådan kompetens som den ordinarie utbildningen syftar till att ge. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inte några synpunkter på förslagen, däribland , Myndigheten för , och kommuner, läns landsting, Kommuner och Landsting, (), Östsvenska , Yrgo, Transportföretagen, samt . och anser att förutbildningen bör vara tillgänglig även för sökande till utbildningar utan brist på behöriga sökande. i (LO) anger att kriteriet att det ska finnas ett behov av arbetskraft för den kompetens som utbildningen syftar till redan är uppfyllt, eftersom detta behov per definition utgör ett kriterium för godkännande av en yrkeshögskoleutbildning. Trä- och Möbelföretagen (TMF) anser att förutbildningen företrädesvis bör bestå av yrkeskurser. Flera remissinstanser, däribland Myndigheten för , , , TUC samt , och , anger att den föreslagna förutbildningens längd, , är otillräcklig och att det faktiska behovet bör avgöra utbildningens längd. Myndigheten för saknar författningsförslag om behörighets- och urvalsprinciper för en förutbildning inom ramen för . Myndigheten anger vidare att förslaget kan innebära att det blir tidsmässigt svårt för utbildningsanordnarna att starta en förutbildning 2015/16:198 eftersom det är först när det står klart att en utbildning saknar behöriga sökande som det går att ansöka om statsbidrag för en behörighetsgivande förutbildning. , i , Transportföretagen och Elektriska Installatörsorgansationen (EIO) anser att den sökande redan inledningsvis i ansökningsprocessen bör ges möjlighet att anmäla intresse att gå en förutbildning inför utbildningsstart. Några remissinstanser, däribland i , anser inte att den studerande i en förutbildning ska vara garanterad en plats på den efterföljande yrkeshögskoleutbildningen. önskar ett klargörande rörande finansieringen av förutbildningen. Västra avstyrker förslaget med motiveringen att förberedande utbildning med fördel kan arrangeras inom den kommu- nala vuxenutbildningen (komvux). Skälen för regeringens förslag och bedömning Det är dags att införa förutbildning i Det saknas former för behörighetskomplettering inom yrkeshög- skolan och det är flera faktorer som talar för att det bör bli lättare att komplettera behörigheten till en yrkeshögskoleutbildning. rekryteringsbasen för vissa av utbildningar minskar eftersom färre elever väljer ett yrkesprogram i gymnasieskolan. sökande som har gått ett yrkesprogram kan sakna behörighet till en yr- keshögskoleutbildning om de har läst en inriktning som inte ger de för- kunskaper som krävs för yrkeshögskoleutbildningen. vidtas kan den redan allvarliga bristen på yrkeskompetens inom flera yrkesområden bli ännu större, eftersom yrkeshögskoleutbildningar riske- rar att ställas in på grund av för få behöriga sökande. Det nuvarande systemet, som innebär att utbildningsanordnaren på eget initiativ och utanför regelverk genomför förberedande utbildningar, utestänger dem som varken har råd med studerandeavgifter eller att gå en utbildning som inte berättigar till studiestöd. visar förekomsten av dessa utbildningar att det finns ett uppenbart behov av behörighetskompletterande insatser för att yrkeshögskoleutbildningar som är särskilt efterfrågade av arbetslivet ska komma till stånd. Ett alternativ är att gymnasiala kurser som behövs för att bli behörig till erbjuds inom komvux. Sådana kurser kan erbjudas men kommunerna ska vid antagning till komvux prioritera de som saknar gymnasieexamen och de är inte heller skyldiga att erbjuda kurser som ger behörighet till . För att underlätta behö- righetskomplettering när det gäller högskolan och före- slås i lagrådsremissen Rätt till behörighetsgivande utbildning inom kom- vux att en rätt till komvux i vissa fall införs. Förslaget syftar till att individen utifrån önskemål och förutsättningar ska kunna gå kurser inom komvux som möjliggör studier inom högskolan eller . Rätten till komvux ska enligt förslaget gälla även om individen avser att gå en högskole- eller yrkeshögskoleutbildning där det inte är brist på Förslaget om behörighetsgivande förutbildning i denna propo- sition har delvis ett annat syfte, nämligen att göra det möjligt att inom utifrån arbetslivets behov erbjuda utbildningar som Prop. 2015/16:198 förbereder för vissa yrkeshögskoleutbildningar som i annat fall riskerar att ställas in på grund av att det inte finns tillräckligt många behöriga sökande. Förutbildning bör även kunna bidra till bättre möjligheter för personer av båda könen att gå en ordinarie yrkeshögskoleutbildning där något av könen är underrepresenterat. Förutbildning bör bara komma i fråga om det finns brist på behöriga sökande till den ordinarie utbildningen Förutbildningen bör i allt väsentligt likna den behörighetsgivande förutbildning som får anordnas av universitet och högskolor enligt förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor. Högskolans förutbildning får erbjudas i anslutning till ett utbildningsprogram om det finns brist på behöriga sökande och det finns ett behov på arbetsmarknaden av utbildad arbetskraft. Den som har genomgått utbildningen med godkänt resultat är garanterad en plats på den efterföljande högskoleutbildningen. Motsvarande bör gälla för en behörighetsgivande förutbildning inom , dvs. den bör få erbjudas i anslutning till en ordinarie yrkeshögskoleutbildning, om det finns brist på behöriga sökande till den ordinarie utbildningen och det behövs arbetskraft med sådan kompetens som den ordinarie utbildningen syftar till att ge. Eftersom förutbildningen bör ingå i och därmed kan finansieras genom statsbidrag eller särskilda medel skulle det vidare kunna bli för dyrt för staten om utbildningen, vilket vissa remissinstanser har förespråkat, fick anordnas även om det inte finns någon brist på sökande till den ordinarie utbildningen. En förutbildning kopplad till en specifik yrkeshögskoleutbildning innebär att förutbildningen bara behöver omfatta relevanta kunskapsom- råden, vilket är tidseffektivt för de studerande. För att de behörighets- givande utbildningarna inte ska ta mer medel från de ordinarie yrkeshög- skolutbildningarna än vad som är nödvändigt för att uppfylla de faktiska behoven på begränsade områden bedömer regeringen att det finns skäl att också bestämma hur stor del av anslaget som får användas för ändamålet. Om fler ansöker om att bedriva behörighetskompletterande utbildningar än det finns avsatta medel för bör Myndigheten för prio- ritera utbildningar som förbereder för de yrkeshögskoleutbildningar där det är svårast att hitta behöriga sökande. Förutbildningen måste anpassas efter behovet I promemorian anses att en rimlig längd på förutbildningen är högst fem Ett antal remissinstanser, bl.a. , anser att fem veckor är och att behovet av förkunskaper för en viss yrkes- utbildning ska styra förutbildningens innehåll, längd och utformning i I slutbetänkande Välja yrke (SOU 2015:97) framförs liknande invändningar som remissinstanserna har till I betänkandet föreslås bl.a. att behörighetsgivande förutbildning ska kunna erbjudas inom om det i förväg kan antas finnas brist på behöriga sökande till den ordinarie utbildningen. Den förutbildning som föreslås i betänkandet ska huvudsakligen avse yrkesämnen och omfatta upp till tio veckors heltidsstudier. delar uppfattningen om att förutbildningen bör utgå från det faktiska behovet, men anser att det bör vara en uppgift för Myndigheten för att bedöma vilka ansökningar om att anordna förutbildning som utifrån innehåll och omfattning ska prioriteras för att den efterföljande yrkeshögskoleutbildningen ska få tillräckligt med behöriga sökande. LO anser att kriteriet att förutbildning bara ska få ges om det behövs arbetskraft med sådan kompetens som den ordinarie utbildningen syftar till att ge redan är uppfyllt eftersom detta kriterium enligt LO gäller för alla utbildningar i . ska dock enligt lagen om även tillgodose behov av eftergymnasiala yrkesutbildningar inom smala yrkesområden. Det kan när det gäller sådana utbildningar vara svårt att visa något behov på arbetsmarknaden. Det finns därför skäl att kräva att en förutbildning inom bara ska få anordnas om det behövs arbetskraft med sådan kompetens som den ordinarie utbildningen syftar till att ge. Ansökan om förutbildning och den ordinarie utbildningen bör kunna göras Flera remissinstanser, däribland och i , invänder mot att en förutbildning ska få erbjudas först när det är klarlagt att det finns för få sökande till en yrkeshögskoleutbildning. Myndigheten för anser att det blir tidsmässigt svårt för utbildningsanordnarna att starta en förutbildning under sådana förhållanden. Regeringen delar denna uppfattning och anser att det på förordningsnivå tydligt bör framgå att det ska gå att ansöka om att anordna en förutbildning och den efterföljande ordinarie utbildningen . En sådan ordning borde ge utbildningsanordnare och presumtiva studerande bättre planeringsförutsättningar. Myndigheten för bör alltså besluta om att förutbildning får anordnas som myndigheten beslutar om att en utbildning ska ingå i . Myndigheten för har funnits och har god kunskap om vilka utbildningar som är mycket angelägna ur ett arbetsmarknadsperspektiv men som trots det har svårt att få behöriga sökande. Den kunskapen bör tillsammans med utbildningsanordnarnas erfarenheter vara avgörande för vilka behörighetskompletterande förutbildningar som beslutas ingå i . Det bör dock finnas en flexibilitet i systemet som innebär att myndigheten kan öppna för en ansökningsomgång även när det gäller ansökningar om att få bedriva förutbildning från anordnare som i efterhand ser att den ordinarie utbildningen har för få behöriga sökande, förutsatt att det finns kvarstående utrymme inom . Den tänkta förutbildningen bör innehålla de moment som utbildningsanordnaren bedömer behövas för att den studerande ska kunna tillgodogöra sig den efterföljande yrkeshögskoleutbildningen. Förutbildningen bör exempelvis kunna ge sådana kunskaper som kurser inom gymnasieskolans högskoleförberedande program eller yrkesprogram ger men betygssättas enligt betygsskala. Den som har gått den tänkta förutbildningen kommer bara att vara garanterad en plats på den yrkeshögskoleutbildning som förutbildningen förbereder för och endast om förutbildningen genomgåtts med godkänt resultat. 2015/16:198 bundet i och några andra remissinstanser invänder mot förslaget att den studerande i en förutbildning ska vara garanterad en plats på den efterföljande yrkeshögskoleutbildningen. Regeringen anser dock att det måste beaktas att förutbildningarna kan ge anordnarna statsbidrag eller särskilda medel och att de studerande kan få studiestöd. Förutbildningen får vidare endast genomföras när det är brist på behöriga sökande till den ordinarie yrkeshögskoleutbildningen. Om anordnaren vill att en förutbildning ska ingå i anser regeringen därför att det är rimligt att studerande som fått godkänt på förutbildningen garanteras plats på den efterföljande yrkeshögskoleutbildningen. Det bör vidare övervägas om det finns anledning att införa särskilda behörighets- och urvalsbestämmelser när det gäller förutbildningen, vilket Myndigheten för förespråkar. En ny upplysningsbestämmelse införs i lagen I lagen om anges bl.a. att en utbildning inom väsentligen ska bygga på de kunskaper som eleverna får på nationella program i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper (5 §). Det bör därför i lagen införas en upplysning om att regeringen med stöd av den s.k. restkompetensen kan meddela föreskrifter om att en utbildning inom får bedrivas som behörighetsgivande förutbildning på gymnasial nivå. Då det är viktigt att noga planera införandet av en behörighetsgivande förutbildning inom avser regeringen att ge Myndigheten för i uppdrag att göra nödvändiga förberedelser, exempelvis informationsinsatser riktade till presumtiva studerande och utbildningsanordnare. Regeringen avser vidare att följa upp den behörighetsgivande förutbildningen inom . Regeringens förslag: Den bestämmelse i lagen om som upplyser att regeringen meddelar föreskrifter om vilken myndig- het som efter ansökan prövar frågor om en utbildning ska ingå i yrkes- högskolan och hur många årsplatser utbildningen i så fall ska omfatta, Det ska av bestämmelsen framgå att regeringen med stöd av restkompetensen kan meddela ytterligare föreskrifter om frå- gor som myndigheten ska fatta beslut om med anledning av en sådan Lagen ska även kompletteras med ytterligare upplysningsbe- stämmelser om att regeringen meddelar föreskrifter om yrkeshögsko- Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Myndigheten för är positiv till att inte bara regeringens normgivningsmakt tydliggörs i 7 § lagen om yrkes- 2015/16:198 högskolan, som rör ansökningsprocessen, utan att det även konkretiseras vilka frågor det kan handla om. Myndigheten har inga synpunkter i övrigt och ingen annan remissinstans har särskilt kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: De flesta bestämmelserna i lagen om är av den karaktären att de hade kunnat meddelas av regeringen med stöd av regeringens s.k. restkompetens enligt 8 kap. 7 § RF. Så är bl.a. fallet med bestämmelserna i 7 § lagen om . Den paragrafen har följande lydelse: ”En myndighet beslutar, efter ansökan, om en utbildning ska ingå i och hur många årsplatser utbildningen i så fall ska omfatta”. Den s.k. upplysningsbestämmelse som i nämnda paragraf upplyser om vilka föreskrifter regeringen meddelar är lite för snävt utformad och därmed missvisande. Upplysningsbestämmelsen bör därför kompletteras så att det framgår att regeringen inte bara meddelar föreskifter om vilken myndighet som, efter ansökan, prövar frågor om en utbildning ska ingå i och hur många årsplatser utbildningen i så fall ska omfatta, utan att regeringen även meddelar ytterligare föreskrifter om frågor som myndigheten ska fatta beslut om med anledning av en sådan ansökan. Lagen om behöver även i övrigt kompletteras med vissa upplysningsbestämmelser för att lagen ska bli rättvisande. Det bör t.ex. införas en särskild bestämmelse allra sist i lagen där det anges att regeringen med stöd av 8 kap. 7 § RF kan meddela ytterligare föreskrifter om . Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om ska träda i kraft . Den nya bestämmelsen i lagen om yr- keshögskolan om att en utbildningsanordnare ska ha den kompetens och de förutsättningar som krävs för att anordna utbildning inom det yrkesområde som utbildningen avser, ska tillämpas första gången i fråga om en utbildning där beslutet om huruvida utbildningen ska ingå i fattas eller . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag när det gäller ikraftträdandetidpunkten, men i promemorian föreslås att den nya bestämmelsen i lagen om om utbildningsanordna- rens kompetens ska tillämpas första gången på en utbildning där beslutet om att utbildningen ska ingå i fattas efter ikraftträdandet. Remissinstanserna: Myndigheten för tillstyrker för- slaget men anger att myndigheten behöver rimliga förutsättningar att ser inga problem om över- gångsbestämmelser kommer och är tydliga. inga synpunkter på ikraftträdandetidpunkten men vill uppmärksamma att de mest kritiska processerna ur ett anordnarperspektiv är hantering av ansökningar och att det därför är önskvärt med tydlighet när det gäller ändring av processer, system och rutiner. anser att redovis- Prop. 2015/16:198 ningen av särskild hänsyn till tidpunkt för ikraftträdande och behov av speciella informationsinsatser är bristfällig. Skälen för regeringens förslag: För att de förslag som lämnas i denna proposition ska kunna genomföras behöver ändringar göras i lagen om . För att utbildningar som påbörjats enligt äldre bestämmelser ska kunna fortsätta att bedrivas på samma villkor som behövs också övergångsbestämmelser. Lagen om ändras på så vis att en bestämmelse om att en utbildningsanordnare ska ha den kompetens och de förutsättningar som krävs för att anordna utbildning inom det yrkesområde som utbildningen avser införs och att andra statliga myndigheter än statliga universitet och högskolor ska få möjlighet att ansöka om att få bedriva yrkeshögskoleutbildning. Vidare införs upplysningsbestämmelser om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om att en utbildning inom får bedrivas som en behörighetsgivande förutbildning. Det görs även förtydliganden och kompletteringar av befintliga upplysningsbestämmelser i lagen om att regeringen med stöd av restkompetensen kan meddela ytterligare föreskrifter. Eftersom förslaget till lag om ändring i lagen om kräver riksdagsbehandling är det lämpligt att lagändringarna träder i kraft . Den nya bestämmelsen i lagen om om att en utbildningsanordnare ska ha den kompetens och de förutsättningar som krävs för att få anordna utbildning inom det yrkesområde som utbildningen avser, bör tillämpas första gången i fråga om en utbildning där beslutet om huruvida utbildningen ska ingå i fattas eller . På så sätt får Myndigheten för förutsättningar att meddela nödvändiga föreskrifter innan utbildningsanordnare ansöker om att utbildningar ska få ingå i . Myndigheten får också möjlighet att göra övriga nödvändiga förberedelser, exempelvis informationsinsatser riktade till utbildningsanordnare och presumtiva studerande. 11.1Ekonomiska konsekvenser för staten och kommuner I denna proposition föreslås ändringar i lagen om som bedöms bidra till att kvaliteten i utbildningar ökar. Regeringen föreslår att det ska tas in en upplysningsbestämmelse i lagen om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om att behörighetsgivande förutbildning i vissa fall ska få bedrivas inom . Om sådana föreskifter meddelas kan det antas att antalet behöriga sökande till en yrkeshögskoleutbildning ökar. Det betyder att yrkeshögskoleutbildningar som tidigare riskerade 2015/16:198 att ställas in på grund av för få behöriga sökande får bättre förutsättningar att kunna starta. var det cirka 500 platser på 53 beviljade yrkeshögskoleutbildningar som inte utnyttjades eftersom utbildningarna ställdes in. Om dessa utbildningar fått starta efter en behörighetsgivande förutbildning på exempelvis skulle merkostnaderna för statsbidrag till utbildningsanordnarna uppgå till . Utbildningsanordnarna beräknas fullt ut ersättas för kostnaderna för de behörighetsgivande förutbildningarna genom ökade statsbidrag. Kostnaderna bedöms kunna rymmas inom vanliga medelsramar och något resurstillskott med anledning av förslaget bedöms därför inte behövas. I och med införandet av behörighetsgivande förutbildningar i kommer den som går en sådan utbildning att bli berättigad till studiestöd, om utbildningen är minst lång och övriga förutsättningar är uppfyllda. Förslaget innebär dock inte någon ökning av det sammanlagda antalet årsplatser inom för vilka studiestöd kan lämnas och kostnaderna för studiestöd beräknas därför bli oförändrade. Förslaget om att även andra statliga myndigheter än statliga universitet och högskolor ska få anordna yrkeshögskoleutbildningar bedöms inte innebära merkostnader för staten eftersom de utbildningar som kan komma i fråga bekostas av staten. Förslaget kommer inte heller att påverka statens kostnader för studiefinansiering eftersom utbildningarna ger rätt till studiestöd eller lön. Regeringen bedömer att ett beslut om att en utbildning ska ingå i med hänsyn till arbetsmarknadens behov i regel bör omfatta fler än två utbildningsomgångar. För att en utbildning ska kunna ingå i än behöver Myndigheten för möjligheter att ingå ekonomiska åtaganden som omfattar fler utbildningsomgångar än . Myndigheten för anger i sitt remissyttrande att promemorians förslag kräver nya it-lösningar och utveckling av befintliga itsystem. Myndigheten beräknar att kostnaderna för detta uppgår till sammanlagt under 3–och innefattar såväl utvecklings- som driftskostnaderna. Regeringen avser att fortsätta analysera behovet av resurser till myndigheten. Förslagen och bedömningarna i denna proposition bedöms i övrigt inte få några kostnadsmässiga konsekvenser för staten. Förslagen och bedömningarna får inga kostnadsmässiga konsekvenser för kommunerna. 11.2Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Förslagen i denna proposition påverkar inte den kommunala självstyrelsen. 11.3Konsekvenser för enskilda individer och företag i allmänhet Propositionens förslag och bedömningar bedöms få positiva effekter för personer som överväger att gå någon av de utbildningar som berörs av förslagen. präglas av hög kvalitet och goda resultat. Den föreslagna möjligheten för den enskilde att gå en behörighetskompletterande förutbildning inom innebär att kan bli ett reellt alternativ för dem som vill gå en eftergymnasial yrkesutbildning men som saknar relevant gymnasiekompetens. anger i sitt remissyttrande att promemorians konsekvensutredning är bristfällig när det gäller dels redovisningen av berörda företag utifrån antal, storlek och bransch, dels redovisningen av påverkan på berörda företags administrativa kostnader och på konkurrensförhållandena för berörda företag. I finns drygt 200 utbildningsanordnare som berörs av förslagen, varav 125 enskilda anordnare, 95 kommuner, 6 landsting och 1 högskola. De enskilda anordnarna utgör av samtliga anordnare och av 46 400 studerande går drygt 29 000 () på utbildningar som anordnas av enskilda utbildningsanordnare.