prop · H303113 · 2016-03-01 00:00:00 — Bestämmelserna i 23 kap. 3 § ska dock inte gälla i fråga om försök till utpressning, ringa utpressning eller grov utpressning. Som för förberedelse till bedrägeri eller grovt bedrägeri döms den som för att bedra försäkringsgivare eller annars med bedrägligt uppsåt skadar sig eller någon annan till person eller egendom. Detsamma ska gälla, om någon med samma uppsåt försöker åstadkomma sådan skada. Har han eller hon innan skadan uppstått frivilligt avstått från att fullfölja gärningen, ska han eller hon inte dömas till ansvar. Paragrafen, som reglerar straffansvar för förstadier till brott i 9 kap., ändras på så sätt att även stämpling till grovt bedrägeri och grov utpressning kriminaliseras. Ändringen behandlas i avsnitt 5.6.4 och 5.6.5. Mot bakgrund av att det införs särskilda brottsbeteckningar för grov och ringa utpressning tydliggörs också att den möjlighet till straffrihet på grund av frivilligt tillbakaträdande som finns i 23 kap. inte gäller utpressning i någon av de tre graderna. 5 § Om någon, som på grund av förtroendeställning fått till uppgift att för någon annan sköta en ekonomisk angelägenhet eller självständigt hantera en kvalificerad teknisk uppgift eller övervaka skötseln av en sådan angelägenhet eller uppgift, missbrukar sin förtroendeställning och därigenom skadar huvudmannen, döms han eller hon för trolöshet mot huvudman till böter eller fängelse i högst . Vad som har sagts nu gäller inte om gärningen är belagd med straff enligt 1–3 §§. Om brottet är grovt döms för grov trolöshet mot huvudman till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om huvudmannen har tillfogats betydande eller synnerligen kännbar skada, om gärningsmannen har använt falsk handling eller vilseledande bokföring eller om gärningen annars har varit av särskilt farlig art. Om någon som har fått till uppgift att sköta en rättslig angelägenhet för någon annan missbrukar sin förtroendeställning till förfång för huvudmannen, döms han eller hon enligt första stycket, även om angelägenheten inte är av ekonomisk eller teknisk art. Paragrafen behandlar trolöshet mot huvudman. I paragrafen görs ett tillägg till de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt (kvalifikationsgrunder). Vidare införs en särskild brottsbeteckning för brottets grova grad. Ändringarna behandlas i avsnitt 7.4.6 och 7.5. I andra stycket läggs kvalifikationsgrunden att gärningen annars har varit av särskilt farlig art till. Övriga kvalifikationsgrunder är, utöver att de ändras redaktionellt, oförändrade. Uppräkningen är inte uttömmande. Frågan om brottet ska bedömas som grovt ska avgöras med beaktande av samtliga omständigheter vid brottet. Genom kvalifikationsgrunden att gärningen annars har varit av särskilt farlig art betonas att även andra omständigheter än de som anges i de tidigare punkterna kan vara av betydelse vid bedömningen av om brottet är grovt. Kvalifikationsgrunden ger utrymme att bl.a. beakta det sammanhang i vilket gärningen företagits. Trolöshet mot huvudman kan t.ex. anses vara av särskilt farlig art om gärningen utförs som ett led i en brottslig verksamhet som är särskilt välplanerad eller sker systematiskt. Så kan också vara fallet om tillvägagångssättet varit förslaget och gjort brottsligheten svårupptäckt. 9 § För försök till förskingring eller trolöshet mot huvudman och för försök, förberedelse eller stämpling till grov förskingring eller grov trolöshet mot huvudman döms det till ansvar enligt 23 kap. För förberedelse till grovt givande av muta döms det också till ansvar enligt 23 kap. I paragrafen regleras straffansvar för förstadier till brott i 10 kap. Paragrafen ändras på så sätt även stämpling till grov förskingring samt förberedelse och stämpling till grov trolöshet mot huvudman kriminaliseras. Ändringarna behandlas i avsnitt 5.6.4. 6 § För försök till oredlighet mot borgenärer enligt 1 § första stycket eller försök till sådan oredlighet enligt 1 § andra stycket som innebär att tillgång bortförs ur landet döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller i fall då ett sådant brott ska bedömas som grov oredlighet mot borgenärer. För förberedelse eller stämpling till grov oredlighet mot borgenärer eller förberedelse till grovt bokföringsbrott döms det också till ansvar enligt 23 kap. Paragrafen, som reglerar straffansvar för förstadier till brott i 11 kap., ändras på så sätt att även förberedelse och stämpling till grov oredlighet mot borgenärer kriminaliseras. Ändringen behandlas i avsnitt 5.6.4. 5 § För försök eller förberedelse till grov skadegörelse och för försök till skadegörelse samt för underlåtenhet att avslöja eller förhindra grov skadegörelse döms det till ansvar enligt 23 kap. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 12 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra grov skadegörelse. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestäm- mande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 12 § För försök, förberedelse eller stämpling till mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage eller spridande av gift eller smitta eller till förgöring och för underlåtenhet att avslöja eller förhindra sådant brott döms det till ansvar enligt 23 kap. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 13 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage eller spridande av gift eller smitta eller till förgöring. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 13 § För försök eller förberedelse till urkundsförfalskning, grov urkundsförfalskning, hindrande av urkunds bevisfunktion, signaturförfalskning, penningförfalskning, märkesförfalskning, förfalskning av fast märke eller brukande av vad som förfalskats och för underlåtenhet att avslöja eller förhindra penningförfalskning döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för försök till olovlig befattning med falska pengar som består i försök till anskaffande eller mottagande av det förfalskade. Skulle brottet, om det fullbordats, ha varit att anse som ringa, ska gärningen dock inte medföra ansvar. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 14 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra penningförfalskning. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 17§ För förberedelse eller stämpling till eller underlåtenhet att avslöja eller förhindra myteri döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för försök eller förberedelse till grovt dobbleri, försök till sådant barnpornografibrott som avses i 10 a § första stycket och försök eller förberedelse till grovt barnpornografibrott. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 16 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra myteri. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 1 § Den som med våld eller hot om våld förgriper sig på en tjänsteman i hans eller hennes myndighetsutövning eller för att tvinga tjänstemannen till eller hindra honom eller henne från en åtgärd i myndighetsutövningen eller för att hämnas för en sådan åtgärd döms för våld eller hot mot tjänsteman till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller om någon på detta sätt förgriper sig mot en tjänsteman som har utövat myndighet för vad han eller hon har gjort eller underlåtit att göra i myndighetsutövningen. Om brottet är grovt döms för grovt våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen 1.har innefattat våld av allvarligt slag, 2.har innefattat hot som påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller som annars har varit av allvarligt slag, eller 3.annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Paragrafen behandlar våld eller hot mot tjänsteman. Brottets gradindelning ändras genom att det införs en grov grad, med brottsbeteckningen grovt våld eller hot mot tjänsteman, som den ringa graden tas bort och straffskalan för brottets normalgrad ändras. Vidare införs omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt (kvalifikationsgrunder). Ändringarna behandlas i avsnitt 7.4.7 och 7.5. Första stycket, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, ändras redaktionellt bl.a. genom att begreppet tjänsteman införs i beskrivningen av den straffbara gärningen där det används för att beteckna den person som gärningen riktas mot. Ändringen syftar till att förenkla lagtexten och innebär inte någon saklig ändring. Av första stycket framgår den nya straffskalan för brottets normalgrad. Straffskalan, som var fängelse i högst , omfattar nu böter eller fängelse i högst . Sänkningen av straffminimum från fängelseminimum till bötesminimum är en följd av att brottets ringa grad tas bort. Den nya straffskalan för brott av normalgraden innefattar straffskalan för den tidigare ringa graden, som utgjordes av böter eller fängelse . Någon ändring i fråga om vilka gärningar som bör föranleda ett bötesstraff är inte avsedd; bötesstraffet bör förbehållas sådana gärningar som var att bedöma som ringa brott. Sänkningen av straffmaximum från fängelse till fängelse för brott av normalgraden är föranledd av att en grov grad av brottet införs. Ändringen får till följd att vissa gärningar som tidigare utgjort våld eller hot mot tjänsteman av normalgraden i stället ska bedömas som grovt våld eller hot mot tjänsteman enligt den nya bestämmelsen i andra stycket. Straffskalan för grovt våld eller hot mot tjänsteman är, som framgår av andra stycket, fängelse i lägst och högst . I bestämmelsen anges tre kvalifikationsgrunder för grovt brott. Uppräkningen är inte uttömmande. Frågan om ett brott ska bedömas som grovt ska avgöras med beaktande av samtliga omständigheter vid brottet. Den första punkten behandlar det fallet att gärningen har innefattat våld av allvarligt slag. Denna kvalifikationsgrund behandlas i författningskommentaren till 4 kap. 4 § andra stycket 1. Den andra punkten avser fall där gärningen har innefattat hot som påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller som annars har varit av allvarligt slag. Se vidare författningskommentaren till 4 kap. 4 § andra stycket 2. Den tredje punkten tar sikte på fall där gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Angående bestämmelsens närmare innebörd hänvisas till författningskommentaren till 4 kap. 4 § andra stycket 3. De exempel som anges där kan vara relevanta även i fråga om våld eller hot mot tjänsteman. 2 § Den som, på något annat sätt än som anges i 1 §, otillbörligen utför en gärning som syftar till att tvinga eller hindra en tjänsteman i hans eller hennes myndighetsutövning eller att hämnas för en åtgärd i myndighetsutövningen och som för tjänstemannen medför lidande, skada eller annan olägenhet, eller hotar med en sådan gärning, döms för förgripelse mot tjänsteman till böter eller fängelse . Om brottet är grovt döms för grov förgripelse mot tjänsteman till fängelse i högst . Paragrafen behandlar förgripelse mot tjänsteman. Den ändras genom att det införs en särskild brottsbeteckning för brottets grova grad. Ändringen behandlas i avsnitt 7.5. Vidare ändras bestämmelsen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, redaktionellt genom att begreppet tjänsteman införs i beskrivningen av den straffbara gärningen där det används för att beteckna den person som gärningen riktas mot. Ändringen syftar till att förenkla lagtexten och innebär inte någon saklig ändring. 10 § Den som med våld eller hot om våld angriper någon för att han eller hon gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd döms för övergrepp i rättssak till fängelse i högst . Detsamma gäller den som med någon annan gärning, som medför lidande, skada eller olägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att han eller hon avlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att avge en sådan utsaga. Med domstol eller annan myndighet i första stycket avses även en dömande kammare eller ett annat organ i . Om brottet är grovt döms för grovt övergrepp i rättssak till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas 1.om det har uppkommit eller funnits risk för betydande men för det allmänna eller någon enskild, 2.om gärningen har innefattat våld eller hot av allvarligt slag, eller 3. om gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Om brottet är ringa döms för ringa övergrepp i rättssak till böter eller fängelse . Paragrafen behandlar övergrepp i rättssak. Där införs omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt (kvalifikationsgrunder). Vidare införs brottsbeteckningarna grovt övergrepp i rättssak och ringa övergrepp i rättssak för brottets grova respektive ringa grad. Ändringarna behandlas i avsnitt 7.4.9 och 7.5. De nya kvalifikationsgrunderna anges i tredje stycket. Uppräkningen är inte uttömmande. Frågan om brottet ska bedömas som grovt ska avgöras med beaktande av samtliga omständigheter vid brottet. Den första punkten avser fall där det har uppkommit eller funnits risk för betydande men för det allmänna eller någon enskild. Kvalifikationsgrunden lagfäster ett tidigare förarbetsuttalande (se prop. 1981/82:141 s. 36). Den andra punkten behandlar gärningar som har innefattat våld eller hot av allvarligt slag. I den kvalifikationsgrund om hot av allvarligt slag som införs bl.a. i bestämmelsen om grovt olaga tvång (se författningskommentaren till 4 kap. 4 § andra stycket 2) anges som exempel att gärningen har innefattat hot som påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital. Omständigheterna kan, särskilt när det även föreligger andra försvårande omständigheter, innebära att ett övergrepp i rättssak bör anses som grovt. Det är emellertid inte givet att dessa omständigheter i avsaknad av andra försvårande inslag bör medföra att ett övergrepp i rättssak ska bedömas som grovt brott med ett straffminimum om fängelse . Frågan får avgöras med beaktande av samtliga omständigheter. Den tredje punkten tar sikte på fall där gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Angående bestämmelsens närmare innebörd hänvisas till författningskommentaren till 4 kap. 4 § andra stycket 3. De exempel som anges där kan vara relevanta även i fråga om övergrepp i rättssak. 16 § För försök eller förberedelse till våld eller hot mot tjänsteman, grovt våld eller hot mot tjänsteman, grov förgripelse mot tjänsteman, övergrepp i rättssak, grovt övergrepp i rättssak eller främjande av flykt döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för stämpling till grovt våld eller hot mot tjänsteman, grov förgripelse mot tjänsteman, övergrepp i rättssak eller grovt övergrepp i rättssak. I paragrafen regleras straffansvar för osjälvständiga brott i 17 kap. Paragrafen ändras i två avseenden. För det första anpassas bestämmelsens utformning till den gradindelning som sker av brottet våld eller hot mot tjänsteman, så att det av bestämmelsen framgår att även grovt våld eller hot mot tjänsteman är kriminaliserat på försöks- och förberedelsestadiet. För det andra kriminaliseras även stämpling till grovt våld eller hot mot tjänsteman liksom försök, förberedelse och stämpling till grov förgripelse mot tjänsteman, övergrepp i rättssak och grovt övergrepp i rättssak. Ändringarna behandlas i avsnitt 5.6.6 och 5.6.7. 7 § För försök, förberedelse eller stämpling till uppror eller väpnat hot mot laglig ordning, för underlåtenhet att avslöja eller förhindra sådant brott och för försök till brott mot medborgerlig frihet eller svikande av försvarsplikt döms det till ansvar enligt 23 kap. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 18 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra uppror eller väpnat hot mot laglig ordning. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 14 § För försök, förberedelse eller stämpling till högförräderi, trolöshet vid förhandling med främmande makt, spioneri, grovt spioneri, grov obehörig befattning med hemlig uppgift, olovlig underrättelseverksamhet mot främmande makt eller olovlig underrättelseverksamhet mot person döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för försök eller förberedelse till obehörig befattning med hemlig uppgift. Som stämpling till högförräderi ska även anses att träda i förbindelse med främmande makt för att förbereda, möjliggöra eller underlätta att sådant brott kan begås. Den som underlåter att avslöja eller förhindra högförräderi, trolöshet vid förhandling med främmande makt, spioneri, grovt spioneri eller grov obehörig befattning med hemlig uppgift döms till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller även om han eller hon inte insett men borde ha insett att brottet var förestående eller pågick. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 19 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra högförräderi, trolöshet vid förhandling med främmande makt, spioneri, grovt spioneri eller grov obehörig befattning med hemlig uppgift. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 15 § För försök, förberedelse eller stämpling till eller underlåtenhet att avslöja eller förhindra rymning samt för försök, förberedelse eller stämpling till våld eller hot mot förman döms det till ansvar enligt 23 kap. För medverkan till tjänstebrott får dömas endast den som därigenom åsidosatt tjänsteplikt. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 21 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra rymning. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. 7 § För försök, förberedelse eller stämpling till landsförräderi eller landssvek döms det till ansvar enligt 23 kap. Som stämpling ska även anses att träda i förbindelse med fienden för att förbereda, möjliggöra eller underlätta att något av dessa brott begås. För förberedelse eller stämpling under tid då landet hotas av krig, ockupation eller andra fientligheter ska det dömas till ansvar trots att fientligheter inte brutit ut. Den som underlåter att avslöja eller förhindra landsförräderi eller landssvek ska dömas till ansvar enligt 23 kap. Till ansvar för underlåtenhet att avslöja landsförräderi eller landssvek ska även den dömas som inte insett men borde ha insett att brottet var förestående eller pågick. Bestämmelsen, som reglerar straffansvar för osjälvständiga brott i 22 kap., ändras genom att underlåtenhetsansvaret utvidgas till att även omfatta underlåtenhet att förhindra landsförräderi eller landssvek. Ändringen behandlas i avsnitt 6.3. Bestämmelsen utgör en sådan särskild föreskrift som enligt 23 kap. 6 § andra stycket krävs för att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och underlåter att förhindra ett brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för underlåtenhet att förhindra ett visst brott. Se vidare författningskommentaren till 23 kap. 6 §. Bestämmelsen i nu aktuell lydelse upphör att gälla den dag regeringen bestämmer att lydelsen enligt lagen (1998:1703) om ändring i ska träda i kraft (prop. 1997/98:174). Se vidare författningskommentaren till lagen om ändring i den lagen. 2 § Den som, med uppsåt att utföra eller främja brott, 1.tar emot eller lämnar pengar eller annat som betalning för ett brott eller för att täcka kostnader för utförande av ett brott, eller 2.skaffar, tillverkar, lämnar, tar emot, förvarar, transporterar, sammanställer eller tar annan liknande befattning med något som är särskilt ägnat att användas som hjälpmedel vid ett brott, ska i de fall det särskilt anges dömas för förberedelse till brottet, om han eller hon inte har gjort sig skyldig till fullbordat brott eller försök. I de fall det särskilt anges döms för stämpling till brott. Med stämpling förstås att någon i samråd med någon annan beslutar gärningen eller att någon söker anstifta någon annan eller åtar eller erbjuder sig att utföra den. Straffet för förberedelse eller stämpling ska bestämmas under den högsta och får sättas under den lägsta gräns som gäller för fullbordat brott. Högre straff än fängelse får bestämmas endast om fängelse kan följa på det fullbordade brottet. Om faran för att brottet skulle fullbordas var ringa eller om gärningen med hänsyn till andra omständigheter är mindre allvarlig, ska det inte dömas till ansvar. Paragrafen, som reglerar straffansvar för förberedelse och stämpling, ändras i två avseenden. Ändringarna behandlas i avsnitt 5.2 och 5.3. Den första ändringen, i tredje stycket, avser straffskalan. Där anges att högre straff än fängelse får bestämmas om fängelse eller 2015/16:113 mer – i stället för som tidigare – kan följa på det fullbordade brottet.