prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — iiiInitiativ för att främja långsiktiga investeringar och reformer för att stärka investeringsklimatet ivReformprocessen i finansiell sektor vÖkad transparens och informationsutbyte på skatteområdet Vid toppmötet i den 14–kom stats- och regeringscheferna bl.a. överens om att: –Beslutsamt genomföra tidigare åtaganden, såsom medlemsländernas tillväxtstrategier, för att öka ländernas gemensamma BNP till 2018. –Öka investeringarna för att accelerera tillväxten. Detta infattar bl.a. att förbättra investeringsklimatet, med särskilt fokus på små- och medelstora företag samt infrastruktur. –Öka delaktigheten för att välståndet som skapas ska tillfalla alla. G20 kommer bl.a. att verka för en bättre samordning av sitt arbete med FN:s agenda för hållbar utveckling. –Skyndsamt genomföra den åtgärdsplan som tagit fram inom ramen för (Base Erosion and Profit Shifting) och som syftar till att förhindra att länders skattebaser urholkas och att vinster överförs. –Stärka arbetet när det gäller flyktingar och migranter, som åtgärder även måste riktas mot de bakomliggande orsakerna till att människor flyr. Samråd med ägde rum , april, Skr. 2015/16:115 inför de tillfällen som har diskuterat EU:s gemensamma är nytt ordförandeland i G20. Arbetet inom finansmarknadsområdet syftar till att säkerställa ett stabilt finansiellt system och en välfungerande finansmarknad. Den höga regleringstakt som präglat området har minskat något men har fortsatt att vara hög . Kommissionen har presenterat flera nya regleringsförslag inom ramen för en s.k. kapitalmarknadsunion med syfte att öka integreringen av kapitalmarknaderna inom EU. En lång rad lagstiftningsärenden har avhandlats i trilog mellan rådet, kommissionen och . Exempel på förhandlingar där politisk överenskommelse nåtts är förordningen om förmedlingsavgifter, penningtvättsdirektivet och försäkringsdistributionsdirektivet. Kommissionen presenterade en förordning om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner (se faktapromemoria 2012/13:FPM155), som hör ihop med förslaget till ett reviderat betaltjänstdirektiv (se avsnitt 17.1.4). Förordningen introducerar gemensamma regler för tak för förmedlingsavgifter (vanligen kallade mellanbanksavgifter) i EU när man betalar med kort. Förordningen innehåller också ett antal företagsregler som riktar in sig mot kortföretagen. Förordningen antogs slutligt vid och publicerades . Överläggning i finansutskottet ägde rum senast . Samråd med ägde rum senast . presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om förhindrande av att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (det fjärde penningtvättsdirektivet). Förslaget syftar till att uppdatera och anpassa den befintliga lagstiftningen till reviderade internationella standarder. Revidering genomförs också med hänsyn till utfallet av den interna översyn som har gjorts av tillämpningen av det befintliga direktivet (2005/60/EG) (det tredje Förslagen medför bl.a. att omfattningen av det 2015/16:115 administrativa ramverket för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i vissa delar utvidgas (se faktapromemoria 2012/13:FPM72). antog och rådet det fjärde penningtvättsdirektivet. Det beslutade direktivet 2015/849/EU ska vara genomfört i nationell rätt . Samråd med ägde rum och överläggning ägde rum med finansutskottet . 17.1.3Förordning om information som åtföljer överföringar av medel Tillsammans med penningtvättsdirektivet presenterade kommissionen också ett förslag till förordning om information som åtföljer överföringar av medel. I likhet med direktivförslaget syftar även detta förslag till att uppdatera och anpassa den befintliga förordningen (1781/2006) med hänsyn till reviderade internationella standarder och till utfallet av den interna översyn som har gjorts av tillämpningen av den befintliga förordningen. Revideringen medför bl.a. att omfattningen av förordningen i vissa delar utvidgas och att tidigare luckor när det gäller genomlysningskraven åtgärdas (se faktapromemoria 2012/13:FPM73). Förhandlingar om förordningen har förts parallellt med penningtvättsdirektivet och en politisk överenskommelse nåddes . antog och rådet förordningen. Den beslutade EU-förordningen nr 2015/847 ska tillämpas i medlemsstaterna . Samråd med ägde rum och överläggning med finansutskottet ägde senast rum . Kommissionen presenterade ett förslag till ett reviderat betaltjänstdirektiv (se faktapromemoria 2012/13:FPM156). Det reviderade direktivet syftar till att anpassa ramverket för marknaden för elektroniska betalningar i EU till den utveckling som ständigt sker. De föreslagna nya reglerna är tänkta att säkerställa att det inte uppstår luckor i regelverket. Revideringen syftar även till att bidra till lika konkurrensvillkor mellan medlemsstaterna, konsumentskydd och den inre marknadens funktionalitet. En allmän inriktning togs . Överläggning i finansutskottet ägde rum , senast . Samråd med ägde rum . Direktivet antogs slutligt vid rådet och publicerades . Direktivet träder i kraft och ska vara genomfört i nationell lagstiftning . Förordningen om strukturreformer av lade kommissionen fram ett förordningsförslag om strukturella reformer i den europeiska banksektorn (se faktapromemoria 2013/14:FPM59). Förslaget ska ses mot bakgrund av den ekonomiska och finansiella krisen och de svagheter som har uppdagats i ett antal Det syftar således till att minska risken i det finansiella systemet Reformerna ska komplettera tidigare lagstiftningsprojekt som har överenskommits eller presenterats inom ramen för EU, eller i medlemsstaterna, vars syfte också är att minska riskerna i det finansiella systemet inom EU. Förslaget innebär ett förbud för vissa kreditinstitut att bedriva handel för egen räkning i den del av banken som hanterar insättningar. innebär även att den nationella tillsynsmyndigheten, i , under vissa förutsättningar får granska ett på så vis utreda om institutet spekulerar med medel som omfattas av insättningsgarantin. att sådan verksamhet bedrivs måste denna verksamhet enligt förslaget avyttras, avvecklas eller omorganiseras till en annan enhet. En allmän inriktning nåddes , men trilog mellan , kommissionen och rådet har ännu inte inletts. informerades om frågan senast . rum med senast . presenterade kommissionen ett meddelande om en Enligt kommissionen är syftet med att skapa en europeisk bankunion att återskapa förtroende i den europeiska banksektorn och för euron. har förslag om två komponenter i bankunionen presenterats av kommission och slutförhandlats, dels den gemensamma tillsynsmekanismen (se faktapromemoria 2012/13:FPM10), dels den 2012/13:FPM148). Den gemensamma tillsynsmekanismen är verksam och innebär att är ansvarig tillsynsmyndighet för kreditinstitut i eurozonen samt i övriga medlemsstater som väljer att ingå så kallat nära samarbete. gemensamma resolutionsmekanismen kommer att vara fullt verksam från bankresolution i de medlemsstater som ingår i bankunionen hanteras Det skapas också en gemensam resolutionsfond Vissa frågor om överföringar av bankernas avgifter till den gemensamma resolutionsfonden regleras i ett mellanstatligt avtal. Detta mellanstatliga avtal skrevs under av alla medlemsstater utom och . ansåg att det vore olämpligt att skriva på avtalet innan man slutligt tagit ställning till medlemskap i Ingen medlemsstat utanför euroområdet har ännu gått med 2015/16:115 i bankunionen. har förhandlingar inletts om s.k. överbryggningsfinansiering till fonden, om dess medel skulle ta slut. presenterade kommissionen nästa del i bankunionen, ett första steg mot en gemensam insättningsgaranti (se faktapromemoria 2015/16:FPM27). En gemensam insättningsgaranti har varit en del i den tänkta bankunionen redan från början och i de fem ordförandenas rapport som presenterades angavs att en sådan nu borde införas. Kommissionens förslag innebär att en gemensam försäkring för nationella insättningsgarantier inom bankunionen ska byggas upp successivt till 2024. Förhandlingarna om förslaget i rådet förväntas börja . kommer liksom under tidigare förhandlingar om bankunionen driva att skapandet av bankunionen inte får leda till att medlemsstater som inte deltar diskrimineras eller påverkas negativt. kommer även lyfta fram att nationella myndigheter i deltagande medlemsstater bör ha så stort inflytande som möjligt i beslutsfattandet. I förhandlingarna om den gemensamma tillsynsmekanismen och den gemensamma resolutionsmekanismen har krav i huvudsak blivit tillgodosedda, men viss problematik från ett svenskt perspektiv finns i de slutliga utformningarna. Tillsammans med förslaget om en gemensam insättningsgaranti presenterade kommissionen ett meddelande om slutförande av bankunionen. Utöver inrättandet av den gemensamma insättningsgarantin nämns även tänkta åtgärder för att minska risker i banksektorn, t.ex. genom kommande lagförslag. Som icke deltagande i bankunionen berörs inte av den gemensamma insättningsgarantin. De åtgärder som kommissionen kan komma att föreslå för att minska risker i banksektorn kan dock komma att rikta sig till samtliga medlemsstater. Samråd, överläggning och informationstillfällen med i frågan om bankunionen har skett vid ett flertal tillfällen. Frågor om det praktiska genomförandet av bankunionen samt om insättningsgaranti- förslaget behandlades senast i . Kommissionen presenterade ett förordningsförslag om värdepapperisering och skapandet av ett europeiskt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering (se faktapromemoria 2015/16:FPM11). presenterades ett förslag till revidering av kapitaltäckningsförordningen med justering av kapitalkrav för värdepapperiserade produkter (se faktapromemoria 2015/16:FPM12). Förslagen är de första lagstiftningsinitiativen inom ramen för kapital- marknadsunionen (faktapromemoria 2015/16:FPM10). Syftet med förslagen är återskapa förtroendet för värdepapperisering inom EU och på så sätt underlätta finansieringen av främst små och medelstora företag. Förslaget ska ses mot bakgrund av att den europeiska värde- papperiseringsmarknaden, i motsats till den amerikanska, inte återhämtat sig efter finanskrisen trots att de realiserade förlusterna på den Skr. 2015/16:115 europeiska marknaden var jämförelsevis små. Förslaget till ramverk för värdepapperisering behandlar i huvudsak de kriterier som värdepapperisering ska leva upp till för att klassificeras som enkel, transparent och standardiserad (så kallat STS). Avsikten är att dessa kriterier ska bidra till att minska den strukturella risken i värdepapperiseringen. Uppfyller värdepapperiseringen ramverkets krav så blir kapitalkravet lägre än vad som annars vore fallet. På så sätt skapas incitament för att göra värdepapperisering på ett enkelt, transparent och standardiserat sätt. Det nya ramverket för värdepapperisering som föreslås följs av ändringsförslag i kapitaltäckningsförordningen. Tanken är att det nya ramverket ska avspeglas i kapitalkrav som är mer riskkänsliga och som till viss del ger lägre kapitalkrav till värdepapperiserade tillgångar som kvalificerar för STS-behandling. Regelverket för att hantera kapitalkrav angående värdepapperiserade tillgångar kommer enligt förslaget att förenklas och harmoniseras. Sakfrågan har diskuterats i rådsarbetsgrupp . En allmän inriktning nåddes , men det är oklart när trilog kan inledas. Överläggning med finansutskottet ägde rum . Frågan var även uppe i inför ministermöte. presenterade kommissionen ett förslag till ramverk för hantering av kreditinstitut och värdepappersföretag i kris (se faktapromemoria 2011/12:FPM165). Förslaget syftar till att säkerställa att myndigheter har lämpliga verktyg för att hantera systemviktiga institut på ett sätt som minimerar spridningsrisker och bevarar tillgången till grundläggande finansiella tjänster. Ett nytt förfarande för rekonstruktion eller avveckling (resolution) av institut i kris införs. Det innebär att aktieägarna, vissa borgenärer och instituten ska bära kostnaderna för hanteringen av krisen. På så sätt ska incitamenten för ett överdrivet risktagande från institutens sida minskas. Krishanteringsdirektivet innehåller bestämmelser inom följande områden: förberedande och förebyggande arbete, åtgärder för tidigt ingripande, resolutionsåtgärder, samordning av gränsöverskridande krishantering, finansiering av kostnaderna för resolution och sanktioner. Direktivet antogs vid . Vissa frågor kvarstår att lösa i delegerade akter och genomförandeakter. Samråd med ägde rum senast inför . Krishanteringsdirektivet skulle ha varit genomfört i svensk rätt . inkom kommissionen med ett motiverat yttrande i vilket den anförde att inte genomfört direktivet eller anmält det som genomfört i svensk rätt. Regeringen svarade att lagförslag för att genomföra direktivet hade remitterats till Lagrådet och att lagstiftningen, efter sedvanlig behandling i Lagrådet och , beräknades kunna träda i kraft . överlämnade regeringen en proposition till med lagförslag för 2015/16:115 att genomföra direktivet. Samma månad informerades finansutskottet närmare om förslagen i propositionen. Lagstiftningen ska träda i kraft . Förslaget till förordning om värdepappersfinansiering lades fram och syftar till en bättre genomlysning av finansieringsåtgärder som baseras på värdepapper inom den s.k. skuggbankssektorn vid sidan av traditionell bankverksamhet. Förordningen inför en bred rapporteringsskyldighet för motparter som lånar upp eller lånar ut pengar mot säkerhet i värdepapper i form av återköpsavtal (s.k. repor), eller som genomför någon annan typ av värdepappersfinansiering. Genom förordningen införs även krav på förvaltare av värdepappersfonder och alternativa investeringsfonder att informera andelsägarna om fondernas användning av värdepappers- finansiering. Krav införs även på genomlysning som ska gälla vid s.k. återpantsättning, när panthavare använder pantsatt egendom för egen eller någon annans räkning. Regeringen har under förhandlingarna begärt och fått ett undantag från rapporteringsskyldighet för små och medelstora icke-finansiella företag som inte hotar den finansiella stabiliteten och som genom undantaget undgår risken att träffas av sanktioner enligt förordningen. Med små och medelstora företag avses i detta sammanhang företag med en balansomslutning på högst , vars nettoomsättning inte överstiger och genomsnittligt antal anställda inte överstiger 250 under ett räkenskapsår (minst två av tre kriterier ska vara uppfyllda). Regeringen har även begärt och fått förtydliganden av reglerna om återpantsättning. inleddes trilog med . Rådet antog förordningen . presenterade kommissionen ett förslag till förordning om index som används som referensvärden för finansiella instrument eller finansiella avtal (se faktapromemoria 2013/14:FPM13). Ett index är ett mått som bestäms utifrån ett urval av underliggande data. När ett finansiellt instrument eller finansiellt avtal refererar till ett index eller ett index används för att mäta resultatet i en värdepappersfond anses det utgöra ett referensvärde. Förordningen har motiverats av misstänkta manipulationer av centrala referensvärden för kortfristiga räntesatser (som och ) men även när det gäller referensvärden för olja, guld och valutor. Förordningen syftar till att säkerställa förtroendet för referensvärden genom förbättrad styrning och kontroll över processen för att Detta inkluderar rapportering av Skr. 2015/16:115 ingångsinformation, fastställande av referensvärden och deras Rådet nådde en allmän inriktning , trilog inleddes och den slutliga kompromisstexten bekräftades på Coreper . Ett slutligt antagande och en publicering av förordningen förväntas ske . Överläggning med finansutskottet ägde rum senast . Kommissionen presenterade en handlingsplan om skapandet av en kapitalmarknadsunion (se faktapromemoria 2015/16:FPM10). Handlingsplan för skapandet av en kapitalmarknads- union är ett samlingsbegrepp för en serie initiativ som syftar till att främja den inre marknadens funktionssätt när det gäller rörlighet för kapital och finansiella tjänster. Handlingsplanen ingår bland flera EU- initiativ som har som övergripande syfte att främja sysselsättning och tillväxt genom att avveckla hinder för gränsöverskridande investeringar. Syftet är även att stärka den europeiska kapitalmarknadens förmåga att allokera kapital i allmänhet och till små och medelstora företag, nystartade företag och infrastrukturprojekt i synnerhet. Handlingsplanen föreslår initiativ inom följande sex områden: utöka finansieringkällorna för främst små och medelstora företag öka tillgänglighet till kapitalmarknaden för europeiska företag introducera lämplig reglering för att främja långsiktigt hållbara investeringar och investeringar i infrastruktur öka investeringsmöjligheterna för både professionella och icke- professionella investerare öka bankers kapacitet att finansiera den reala ekonomin reducera barriärer i syfte att öka gränsöverskridande investeringar. De initiativ som presenteras i handlingsplanen ska vara initierade . har följande initiativ påbörjats: förslag till förordning om ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering förslag till nya regler för behandling av infrastrukturprojekt inom Solvens II-regleringen för försäkringsbolag offentligt samråd om riskkapital offentligt samråd om säkerställda obligationer offentligt samråd om finansiella tjänster för privatpersoner samråd om de kumulativa effekterna av finansmarknadslagstiftningen på finansieringen av den reala ekonomin. Samråd med om handlingsplanen ägde rum inför då rådsslutsatser om handlingsplanen antogs. presenterade kommissionen ett förslag om att revidera prospektdirektivet (se faktapromemoria 2015/16:FPM25). Förslaget är ett prioriterat initiativ i kommissionens handlingsplan för skapandet av en kapitalmarknadsunion (se faktapromemoria 2015/16:FPM40). Förslaget syftar till att förenkla införskaffandet av kapital genom att minska den administrativa bördan kopplat till att upprätta ett prospekt, särskilt för små och medelstora företag. Avsikten är att prospekt- skyldighet endast ska uppstå där behov föreligger och att det, när skyldighet väl uppstår, finns en balans mellan informationskraven i prospektet och emittentens resurser. Förhandlingar i rådet om förordningen kommer att inledas . 17.2.5Förordning om europeiska långsiktiga investeringsfonder Förslaget till förordning som presenterades syftar till att förbättra möjligheterna till finansiering av små och medelstora företag och långsiktiga projekt inom EU (se faktapromemoria 2012/13:FPM140). Förslaget kompletterar direktivet om förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIFM-direktivet). Genom att uppfylla tillkommande krav i förordningen ges förvaltare som har auktoriserats i enlighet med det direktivet (AIF-förvaltare) möjlighet att marknadsföra fondandelar inom EU på grundval av hemlandstillsyn (EU-pass). Rådet enades om en allmän inriktning om förslaget . En överenskommelse mellan , kommissionen och rådet nåddes . Förordning (EU) 2015/760 om europeiska långsiktiga investeringsfonder började tillämpas . Överläggning med finansutskottet ägde rum och information lämnades till finansutskottet . Samråd med ägde rum . 17.3.1Ett omarbetat direktiv om tjänstepensionsinstitut Kommissionen presenterade ett omarbetat direktiv om tjänstepensionsinstitut (se faktapromemoria 2013/14:FPM76). Förslaget syftar till att avlägsna återstående tillsynsrelaterade hinder för gränsöverskridande verksamhet, säkerställa god styrning och riskhantering, tydlig och relevant information till medlemmar samt att tillsynsmyndigheterna har nödvändiga verktyg för en effektiv tillsyn. Direktivet innehåller däremot inte några nya solvensregler. antogs en allmän inriktning i rådet. Trilog mellan kommissionen, rådet och förväntas börja . Kommissionens förslag till ett reviderat försäkringsförmedlingsdirektiv lades fram och syftar till att stärka konsumentskyddet för distribution av försäkringar. Detta ska ske genom att försäkrings- produkter ska regleras likvärdigt (konkurrensneutralitet), intresse- konflikter ska begränsas, regler om rådgivning för komplexa produkter ska förbättras och gränsöverskridande verksamhet förenklas (se faktapromemoria 2011/12:FPM176). ändrades direktivnamnet till försäkringsdistributionsdirektivet för att tydliggöra att direktivet träffar all försäkringsdistribution och inte bara försäkringsförmedling. En överenskommelse mellan rådet, kommissionen och nåddes . Direktivet träder i kraft . Bestämmelserna ska i huvudsak vara genomförda samt tillämpas i medlemsstaterna i början på 2018. beslutade och rådet att anta Omnibus II-direktivet. Direktivet innehåller ändringar i Solvens II- direktivet och prospektdirektivet (se faktapromemoria 2010/11:FPM76). En överläggning med finansutskottet om Omnibus II-direktivet ägde rum . Solvens II-direktivet innehåller ett nytt riskbaserat regelverk för försäkringsföretag och syftar bl.a. till att stärka sambandet mellan kapitalkrav och de risker som företagen är exponerade för. I prospektdirektivet finns regler om de prospekt som ska upprättas och offentliggöras när överlåtbara värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad. I Omnibus II-direktivet preciseras befogenheterna för de europeiska tillsynsmyndigheterna, Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten (EIOPA) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). Dessa befogenheter har ursprungligen fastställts i särskilda EU-förordningar om inrättande av myndigheterna. Det är i huvudsak fråga om regler som säkerställer ett väl fungerande samarbete mellan de behöriga myndigheterna och de europeiska tillsynsmyndigheterna. antog regeringens proposition Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet. Lagändringarna träder i kraft . Skattesystemet är ett viktigt nationellt instrument för att främja en god ekonomisk utveckling, en varaktig hög sysselsättning och en uthållig finansiering av offentliga utgifter. Samarbetet inom EU på skatteområdet syftar bl.a. till att säkerställa den inre marknadens 2015/16:115 upprättande och funktion och att undvika snedvridning av konkurrensen. har man kommit överens om ändringar i ett direktiv om administrativt samarbete för beskattning. Vidare har diskussioner förts om kommissionens förslag om bl.a. en standardiserad mervärdesskattedeklaration, en gemensam konsoliderad bolagsskattebas och en skatt på finansiella transaktioner. 18.1.1Skatt på finansiella transaktioner bemyndigade elva medlemsstater (, , , , , , , , , och ) att inleda ett fördjupat samarbete om en skatt på finansiella transaktioner (FTT). Detta eftersom det inte fanns enhälligt stöd för den FTT som kommissionen föreslog 2011. presenterade kommissionen ett förslag till rådets direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området (se faktapromemoria 2012/13:FPM76). har fortsatta förhandlingar om direktivförslaget pågått i rådsarbetsgruppen för skattefrågor. De deltagande medlemsstaterna har dock ännu inte nått någon överenskommelse om skatten. har deltagit aktivt i diskussionerna, men har inte rösträtt. En lägesrapport presenterades vid . Samråd ägde rum med . Gemensam konsoliderad bolagsskattebas och Diskussioner har ägt rum i rådsarbetsgruppen för skattefrågor om det förslag om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas () som kommissionen överlämnade (se faktapromemoria 2010/11:FPM96). En första övergripande läsning av förslaget avslutades Därefter har diskussioner förts om olika kompromissförslag om beräkningen av skattebasen och en generell regel mot missbruk. har diskussionerna om skattebasen fortsatt i rådsarbets- gruppen med fokus på internationella aspekter i ljuset av arbete med urholkning av skattebasen och överföring av vinster (BEPS). konsoliderad text avseende dessa frågor har lämnats av det luxemburgska ordförandeskapet, som har diskuterats i rådsarbetsgruppen. den handlingsplan om en rättvis och effektiv företagsbeskattning i EU