prop · H40362 · 2016-12-09 00:00:00 — Situationen för att främja rättigheter i EU och i multilaterala organ som FN, och skiljer sig åt och förändras . När utmaningarna ökar i omfattning blir det allt viktigare att utveckla metoder och anpassa verktyg efter en aktuell omvärldsanalys och de lokala förutsättningarna. Flexibilitet, lyhördhet och kreativitet är därför av största vikt. Nätverk, alliansbygganden och flerpartssamarbete för att stärka mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer blir allt mer betydelsefullt för att kunna bedriva ett effektivt arbete. Det diplomatiska fältarbetet med aktivt nätverksbyggande blir därför än viktigare. Strategiska samarbeten och gemensamma aktiviteter genom hela det internationella systemet krävs för att kunna påverka och få genomslag för prioriterade frågor. Regionala institutioner i allmänhet, och EU i synnerhet, är särskilt viktiga i arbetet. Upprätthållandet av breda kontakter med och synliggörandet av rättighetsfrämjande aktörer inom många olika samhällssektorer är en förutsättning för det svenska arbetet på området. Rättighetsperspektivet, där samarbete och dialog är centrala, är därför viktigt även inom Svenska utlandsmyndigheters roll som plattform för dialog och bred samverkan utgör ett centralt verktyg för . 2016/17:62 Aktivister och organisationer som bjuds in till dialog, seminarier och mottagningar legitimeras och deras arbete stärks. Löpande kontakter med MR-försvarare, till exempel genom bevakning av rättegångar, inte minst på landsbygden, utgör viktiga arbetsområden för svenska diplomater i fält. När mänskliga rättigheter kränks är offentliga uttalanden och kritik från högsta nivå i många fall ett mycket effektivt verktyg, och i andra fall kan en direkt och uppriktig dialog med landet i fråga bäst tjäna syftet. I många fall bör verktygen kombineras. Det svenska agerandet måste anpassas till varje specifik omständighet och den enskildes säkerhet och intresse sättas i främsta rummet. Den löpande värdegrundade politiska dialogen är central för att synliggöra och stärka respekten för normer och åtaganden vad gäller mänskliga rättigheter. Det svenska stödet till internationella institutioner med en vakthundsfunktion är likaså viktigt. Befintliga dialogtillfällen, inte minst genom EU, politiskt besöksutbyte och internationella möten måste användas för att driva aktuella frågor mot andra stater. Ett politiskt engagemang på hög nivå gentemot andra länder är av största betydelse för ett effektivt genomslag. Offentlig diplomati möjliggör bredare kontaktytor och nya plattformar för dialog och utgör på så sätt ett av de viktigare verktygen för att föra en rättighetsbaserad dialog kring mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Många utlandsmyndigheter, i såväl multilaterala forum som på landsnivå, möter allt fler motargument från olika regimers företrädare. Stater som var måna om att ge sken av att uppfylla sina internationella förpliktelser ifrågasätter nu systemet som sådant och omtolkar, relativiserar eller förvanskar begrepp och etablerade normer. Detta ställer ökade krav på kunskap, saklighet, argumentationsunderlag och rättslig grund för de uttalanden och positioner som tas fram. Det finns också ett värde i att utifrån svenska erfarenheter redovisa de många positiva effekter som följer av ett öppet och jämställt samhälle som präglas av rättsstatens principer och ett demokratiskt samhällsstyre. Ett avstamp i den betydelse som mänskliga rättigheter, demokrati och en fungerande rättsstat har haft för utveckling – från ett fattigt bondesamhälle till ett av världens mest innovativa och jämlika länder – kan ge nya ingångar till dialog och erfarenhetsutbyte, även om de mänskliga rättigheternas egenvärde alltid måste stå i främsta rummet. är det av vikt att framföra detta med ödmjukhet och inte tveka att redovisa den ibland livliga diskussion om respekten för mänskliga rättigheter som finns i vårt land. Regeringen avser att: –bedriva ett utvecklingssamarbete som prioriterar mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer både som mål och medel –verka för ett utvecklingssamarbete inom mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som svarar mot de utmaningar som ställs vad gäller snabbhet, analys och flexibilitet –verka för att rättighetsperspektivet genomsyrar såväl det svenska utvecklingssamarbetet som det arbete som bedrivs genom multilaterala aktörer och genom EU –verka för att ett rättighetsperspektiv genomsyrar genomförandet av de 17 globala målen i Agenda . För att kunna svara upp mot de globala utmaningarna tar utvecklingssamarbete sin utgångspunkt i fattiga människors perspektiv på utveckling samt utifrån ett rättighetsperspektiv. Demokrati och mänskliga rättigheter utgör den allra största delen av svenskt utvecklingssamarbete. Det svenska utvecklingssamarbetet har ett integrerat perspektiv med hållbarhetens alla olika dimensioner. Stärkandet av institutioner ska vara en integrerad del av utvecklingssamarbetet och bidra till öppenhet, långsiktigt hållbar kapacitet, stärkt lokalt ägarskap samt möjliggöra ansvarsutkrävande. Fungerande institutioner är avgörande för att stater ska kunna leva upp till sina skyldigheter vad gäller mänskliga rättigheter. Stabila institutioner bidrar till långsiktig hållbarhet och stärkt motståndskraft, vilket i sin tur kan minska effekterna av humanitära kriser. De långsiktiga institutionsbyggande insatserna behöver dock kompletteras med möjligheter att arbeta med snabba och flexibla insatser till en bredd av aktörer. Regeringen arbetar för större flexibilitet i utvecklingssamarbetet. Det är av vikt att stöd till civilsamhället och MR-försvarare, när dessa aktörer utsätts för ökat tryck, är anpassat och ändamålsenligt exempelvis vad gäller krav på kapacitet och kvantitativa resultat. Även stöd till nya aktörer och informella nätverk kan behöva anpassas om den administrativa kapaciteten är begränsad. Ett större fokus behöver läggas på nätverksbyggande och stöd till folkrörelser och lokala grupper och mer effektiva plattformar för bättre samverkan mellan olika aktörer. Stöd till nätverk mellan civilsamhällesaktörer över gränser, liksom stödjandet av regionala och lokala civilsamhällesaktörer är viktigt, inklusive olika former av utbyten. En nära dialog med civilsamhällets organisationer från regeringens sida kan också lyftas fram i sammanhanget. Arbetet med att driva människorätts-, demokrati- och rättsstatsfrågorna i svåra miljöer kan kräva nya arbetssätt. Ett långsiktigt arbete för uppbyggnad av demokratiska och rättsstatliga institutioner är viktigt för att konsolidera och befästa demokratiska landvinningar. användande av innovativa ansatser, både inom ramen för EU-samarbetet aktörer kan vara en del i detta arbete. anpassas efter den politiska kontexten. Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer är grundförutsättningar för genomförandet av Agenda 2030. mål syftar till att förverkliga allas mänskliga rättigheter. ambitionsnivån vad gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer är dock väsentligt högre än vad som överenskommits inom Agenda 2030. Denna skrivelse vägleder samlade arbete när det gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer på hela det övergripande inriktningen för hela utvecklingssamarbetet styrs av policyramverket för det svenska utvecklingssamarbetet som sedan konkretiseras i budgetpropositioner och genom instruktioner, strategier Regeringen avser att: – långsiktigt arbeta genom politisk dialog med länders regeringar och civilsamhälle, i regionala och internationella forum samt i – använda, stärka och påverka redan existerande verktyg som UPR, FN:s konventionskommittéer och specialprocedurer för att bättre koppla globala processer som rör mänskliga rättigheter till landnivån och för en tydligare uppföljning av länders utveckling publicera rapporter om de mänskliga rättigheterna som också innefattar demokrati och rättsstatens principer – arbeta med lands- och/eller regionspecifik planering för arbetet med att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens – förbättra stödet till utlandsmyndigheter för att dessa mer effektivt ska kunna arbeta för mänskliga rättigheter, demokratiutveckling och främjande av rättsstatens principer. Det universella, normativa ramverket för mänskliga rättigheter är väl utvecklat och omfattar även stöd för demokrati och rättsstatens principer, men brister ofta i genomförandet. Anledningarna varierar men bottnar bland annat i politisk påverkan av rättsprocesser, ekonomiska särintressen och brist på såväl resurser som kunskap. utmaning är att säkra fattiga människors tillgång till rättvisa. Staten har alltid ansvaret för att upprätthålla respekten för mänskliga Detta omfattar såväl skyldigheter att skydda individens rättigheter, vilket kan kräva att vissa handlingar kriminaliseras och straffbeläggs genom nationell rätt, som att säkerställa att det finns ett fungerande rättsväsende för att lagföra brott. Det internationella samfundet kan stödja stater i sådant arbete, till exempel genom att verka för tillgång till rättvisa för offer för våld och 2016/17:62 övergrepp. ska verka för en systematisk ansats i genomförandet av respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer på landsnivå. Långsiktig planering och utvecklande av tydliga prioriteringar på landsnivå är avgörande, liksom att utforma arbetet i beaktande av landsspecifika utmaningar och möjligheter. En konstruktiv ansats för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer på landsnivå innebär en kombination av insatser och verktyg. Det kan handla om att uttala sig om enskilda fall där de mänskliga rättigheterna har kränkts, att uttala sig vid kriser, att uttrycka stöd för utsatta befolkningsgrupper och organisationer eller att verka för att stärka viktiga institutioner. Beroende på situationen kan sådana budskap förmedlas av t.ex. företrädare för svenska utlandsmyndigheter, och bör ske i samverkan med gemensamt EU-agerande. Det handlar också om ett långsiktigt arbete, som löpande dialoger med länders regeringar, strategiskt samarbete med en bredd av aktörer och utvecklingssamarbete. Offentlig diplomati och sociala medier kan beroende på kontext vara viktiga kanaler för att driva rättighetsfrågor. Globala processer som rör mänskliga rättigheter ska kopplas bättre till landsnivån. vill använda arbetet med den universella granskningsmekanismen, (UPR), rapporter från FN:s konventionskommittéer och specialrapportörer som processinriktade instrument för att följa upp länders utveckling inom berörda områden, i dialog med såväl regeringar som det civila samhället. Även domar från bör fortsatt uppmärksammas och följas upp. God kunskap om länder är avgörande. landsspecifika rapporter om situationen för mänskliga rättigheter i världens länder vidgas till att lägga större vikt vid även demokrati och rättsstatens principer. Rapporterna kommer även att än tydligare uppmärksamma situationen vad gäller kvinnors och flickors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Förbättrade möjligheter att flexibelt genomföra strategiskt viktiga, korta och snabba insatser är viktigt för möjligheten till förbättrad påverkan på landsnivå. Kopplingen mellan utvecklingssamarbetet och den politiska dialogen (inklusive EU:s) bör stärkas. Det är också viktigt att det finns flexibilitet i utvecklingssamarbetet som medger korta och snabba insatser inom ramen för en strategi vilka svarar mot utvecklingen i landet. Svenska utlandsmyndigheter ska inom ramen för sin verksamhetsplanering konkretisera sitt arbeta för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Regeringen avser att: –genom EU verka för tvärregionala samarbeten med stater som delar och EU:s värderingar och också, i samverkan med civilsamhället, motverka försök att urholka, försvaga och relativisera de mänskliga rättigheterna och deras universalitet –stärka ett enat agerande från EU:s medlemstater och institutioner –verka för att främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer säkerställs både i den interna och externa EU-politiken –inom EU verka för att frågor om mänskliga rättigheter och demokrati, inklusive främjande av jämställdhet och kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter, intar en central roll i relationen medtredjeländer, inklusive i den politiska dialogen i strategiska styrdokument och handlingsplaner –verka för Lissabonfördragets upprätthållande inklusive mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer internt inom EU –aktivt bidra till att mänskliga rättigheter och demokrati får än större utrymme och genomslag inom enskilda politikområden –aktivt verka för att EU:s yttre åtgärder konsoliderar och stöder demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och folkrätten –verka för ett stärkt rättighetsperspektiv i EU:s utvecklingssamarbete. Europeiska unionen (EU) är en central plattform för arbetet med att påverka respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatens principer. ska verka för att EU fortsätter att vara en stark aktör för de mänskliga rättigheternas allmänna giltighet, för demokrati och för rättsstatens principer. slår fast att unionen ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter. EU bygger på främjande och skydd av mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer vilka anges som grundvalar för hållbar fred, utveckling och välstånd. Detta åtagande ligger till grund för all intern och extern politik i EU och är rättsligt bindande i enlighet med och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. EU:s allmänna råd har inrättat en årlig dialog för att förbättra den gemensamma förståelsen för efterlevnad av rättsstatens principer i EU. Dialogen ska baseras på objektivitet, icke-diskriminering och likabehandling av alla medlemsstater, samt vara opartisk och faktabaserad. Den utformas så att den kompletterar och drar nytta av EU- institutioners och internationella organisationers, särskilt , expertis. Dialogen kompletteras med tematiska diskussioner. Respekten för rättsstatens principer och EU:s grundläggande värden är en förutsättning för europasamarbetet och det ömsesidiga förtroendet. Intern efterlevnad av grundläggande demokratiska principer är nödvändig för att skapa trovärdighet i EU:s externa agerande. I syfte att stärka rättsstatens principer i EU inrättades ett nytt ramverk 2014. kompletterar överträdelseförfarandet enligt artikel 258 i EUF- fördraget och mekanismerna i artikel 7 i . ramverket består av en strukturerad process i tre steg: Europeiska kommissionens bedömning, rekommendation och uppföljning. år inleddes en sådan strukturerad dialog med . En prioritering i arbetet bör vara en uppstramning av efterlevnaden av rättsstatens principer och en tydligare ömsesidig granskning (”peer review”) av hur EU:s medlemsstater uppfyller sina åtaganden. angeläget för EU:s trovärdighet som extern aktör gentemot tredjeland att EU har en tydligare röst också när det gäller att säkra mänskliga rättigheter inom unionen. för grundläggande rättigheter har till uppgift att samla in och analysera information och data, ge råd i form av rapporter och yttranden, samarbeta med det civila samhället samt bedriva informationsverksamhet om de grundläggande rättigheterna. har medverkat aktivt i arbetet med ramprogrammet –2017 som bland annat innehåller temaområdena rasism, främlingsfientlighet, diskriminering, barnets rättigheter och romers inkludering. ser EU som en central aktör i det globala arbetet som rör EU förfogar över viktiga verktyg i form av samarbetsavtal, dialog, integrering av aspekter som rör mänskliga rättigheter och demokrati i alla delar av EU:s externa agerande, uppvaktning av andra länder, finansiella stöd till insatser samt integreringen av ett rättighetsperspektiv. för hur EU och medlemsstaterna ska verka för och föra dialog om frågor om till exempel dödsstraff, tortyr, barnets rättigheter, MR-försvarare, hbtq-personers rättigheter och religions- och övertygelsefrihet. formella dialoger om mänskliga rättigheter med ett 40-tal stater. Dessutom finns strategier för arbetet med att främja mänskliga rättigheter framtagna för en lång rad länder. EU antog 2012 ett övergripande och långsiktigt strategiskt ramverk för mänskliga rättigheter och demokrati och 2015 antogs en andra handlingsplan för genomförandet av detta ramverk. Ovan syn på mänskliga rättigheter och demokrati reflekteras även i den Europeiska globala strategin. För de länder i närområde som står utanför unionen men som önskar bli medlemmar utgör EU-närmandeprocessen fortsatt ett effektivt verktyg för reformer, inklusive för att öka respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatens principer. kommissionens ländervisa framstegsrapporter bedömer kandidatländernas framsteg i uppfyllandet av EU:s medlemskapsvillkor. Detta fungerar som en vägkarta för ländernas reformarbete. Stödet grundar sig i övertygelsen att EU- närmandeprocessen bidrar till stabilitet, fred och utveckling i Framsteg i reformprocessen ska belönas med framsteg i EU-närmandet. EU:s landstrategier med gemensamma prioriteringar för EU:s arbete på lokal nivå för mänskliga rättigheter och demokrati utgör en samarbete mellan EU-delegationer och medlemsstaternas ambassader om mänskliga rättigheter och demokrati. En central aktör i EU:s utåtriktade MR-arbete är den särskilde representanten som tillsattes 2012. Dennes mandat är att öka effektiviteten, samordningen och synligheten i fråga om mänskliga rättigheter i EU:s utrikes relationer. ska aktivt bidra till att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer får än större utrymme och genomslag inom enskilda politikområden. bör i detta syfte söka uppnå en effektivare användning av de verktyg som EU och dess medlemsstater har för att i sitt samlade externa agerande främja och försvara mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatens principer och folkrätten. EU bör utveckla innovativa och flexibla metoder att möta det ökade behovet av stöd till individer och organisationer som kämpar för frihet, demokrati och mänskliga rättigheter i repressiva stater. Ett sådant exempel är European Endowment for Democracy (EED) som har etablerat sig som en viktig aktör inom EU:s demokratistöd i de södra och östra grannskapen. De existerande programmen inom EU:s demokratistöd, som till exempel det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR), bör anpassas för att kunna användas mer flexibelt. Ett exempel på detta är mekanismen Human Rights Crises Facility som riktar sig till utsatta MR-försvarare samt kommissionens initiativ till en global plattform för omlokalisering och tillfälligt skydd av MR-försvarare i fara. EU:s gemensamma handelspolitik är en central del i EU:s roll som global aktör och syftar till att stärka förutsättningarna för handel, tillväxt och sysselsättning. I samtliga handels- och samarbetsavtal som EU förhandlar finns MR-klausuler och i vissa avtal är även rättigheter med utgångspunkt i kärnkonventioner integrerade. arbetar för frihandel, ökad öppenhet och hållbart företagande, och emot protektionism, och verkar för att EU inkluderar referenser till hållbart företagande inklusive FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter i hållbarhetskapitlen i sina bilaterala och regionala handelsavtal, investeringsavtal och partnerskaps- och samarbetsavtal. lägger stor vikt vid avtalens utformning i denna del med målsättningen att stödja en hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling. Bland EU:s instrument finns bl.a Aid for Trade, det vill säga handelsrelaterat ekonomiskt stöd som syftar till att stärka möjligheterna för låginkomstländer att delta i och dra nytta av internationell handel, och kan exempelvis bidra till att skapa institutionella förutsättningar för fattigdomsminskning samt att stärka kvinnors ekonomiska egenmakt och arbetstagares rättigheter. EU:s allmänna preferenssystem (GSP) erbjuder utvecklingsländer tullsänkningar och tullfrihet vid import till EU. Länder i syd som ratificerat och effektivt uppfyller sina åtaganden enligt vissa internationella konventioner, främst på områdena arbetsrätt och mänskliga rättigheter, kan erbjudas utökad tullfrihet genom delsystemet GSP+. Regeringen avser att: –stärka FN:s roll som global arena för normutveckling och tillsyn av de mänskliga rättigheterna. –bidra till att säkerhetsrådet inom ramen för sitt konfliktförebyggande och fredsbyggande arbete i större utsträckning integrerar skyddet av mänskliga rättigheter och rättsstatens principer –betona sambanden mellan säkerhet, utveckling, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer –med kraft verka för kvinnors och flickors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna i för mänskliga rättigheter samt att upprätthålla och stärka civilsamhällets möjlighet att delta i rådets arbete. –delta aktivt och engagerat i FN:s universella granskningsmekanism och belysa de kränkningar av mänskliga rättigheter som sker globalt. –fortsätta att konstruktivt medverka i de granskningar som sker inom ramen för konventionskommittéerna. arbetar inom FN för att värna de mänskliga rättigheterna och stödja beslut som avser att förbättra fullgörandet av existerande skyldigheter. FN är det enda världsomspännande mellanstatliga forumet för normutveckling och tillsyn när det gäller efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna. arbete inom FN speglar allmänna ambition att öka organisationens roll och förstärka de internationella insatserna för de mänskliga rättigheterna. är en stark normbildare, vars arbete alltmer präglas av betydelsen av mänskliga rättigheter. Det gäller exempelvis i det konfliktförebyggande arbetet men också i tematiska diskussioner, som avseende skydd av civila, barn i väpnade konflikter eller kvinnors roll i konflikter. Där det är möjligt brukar ansluta sig som medförslagsställare på förslag till säkerhetsrådsresolutioner på dessa teman. har även anslutit sig till de så kallade Kigaliprinciperna om skydd av civila i FN:s fredsbevarande verksamhet. har också engagerat sig till stöd för demokrati- och valprocesser i ett antal länder, bland annat genom beslut om valövervakning. politiska avdelning (DPA), vars verksamhet bidrar till, samordnar FN:s stöd till val och valprocesser. Inom ramen för det konfliktförebyggande och fredsbyggande arbetet har de mänskliga rättigheterna kommit att spela en alltmer central roll. Skyldigheten att skydda har anammats av säkerhetsrådet i ett antal resolutioner. Genom generalsekreterarens initiativ ”Human Rights Up ” har FN-systemets åtgärder för att förebygga storskaliga brott mot de mänskliga rättigheterna stärkts. för mänskliga rättigheter () inrättades 2006 för att ersätta den tidigare kommissionen för mänskliga rättigheter. Rådets huvudsakliga uppgift är att främja och värna de mänskliga rättigheterna. utgörs av 47 medlemsstater, valda . FN:s övriga medlemsstater deltar i som observatörer, utan rätt att rösta. är det främsta normbildande organet för mänskliga rättigheter. kommer att fortsatt prioritera arbetet inom rådet och verka för att förblir en tydlig röst i rådet för efterlevnaden och stärkandet av de mänskliga rättigheterna. arbetar aktivt, såväl inom EU som tillsammans med andra stater, för att motverka försök att urholka, försvaga och relativisera de mänskliga rättigheterna och deras universalitet. anser att civilsamhället spelar en viktig roll i det globala arbetet för mänskliga rättigheter. Civilsamhällesorganisationernas medverkan och möjlighet att påverka arbete utmanas regelbundet. arbetar därför för att civilsamhällets möjlighet att delta i rådets arbete upprätthålls och stärks.