prop · H303143 · 2016-03-31 00:00:00 — Det innebär att personuppgifter får behandlas för andra ändamål än dem för vilka de samlats in, under förutsättning att ända- målen inte är oförenliga med de insamlingsändamål som anges i 8 §. Ändamålsbestämmelsen i 8 § är således inte uttömmande. Genom hänvisningen klargörs vidare att insamlade personuppgifter också får behandlas för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Se även 16 § om direktåtkomst för patienter. Förslaget behandlas i avsnitt 7.6. 10 § Vid behandling av personuppgifter får förskrivningsorsak inte användas som sökbegrepp. 2015/16:143 Paragrafen är tillämplig såväl vid den behandling av personuppgifter som sker hos och som vid den behandling av personuppgifter som sker vid direktåtkomst som öppen- vårdsapoteken och den som är behörig att förordna läkemedel har enligt 16 §, se även kommentaren till 16 § nedan. Förbudet mot att använda förskrivningsorsak som sökbegrepp omfattar också kod för förskrivningsorsak. Den som är behörig att förordna läke- medel ska i sin motivering ange behandlingsindikation. Det som anges som behandlingsindikation kan tillsammans med övrig information i motiveringen innebära att förskrivningsorsaken framgår. Eftersom för- skrivningsorsak inte är ett tillåtet sökbegrepp inkluderar det att det inte heller är tillåtet att söka på behandlingsindikation. Läkemedelsnamn och aktiv substans anses inte ingå i begreppet förskrivningsorsak. Förslaget behandlas i avsnitt 7.7. Utlämnande på medium för automatiserad behandling 11 § Får en personuppgift lämnas ut, får det ske på medium för auto- matiserad behandling. Paragrafen avser annat elektroniskt utlämnande än genom direktåtkomst. Sådant utlämnande kan exempelvis innebära att elektronisk information överförs via e-post, genom utlämnande av uppgifter på ett flyttbart lagringsmedium såsom ett usb-minne eller genom direkt överföring från ett datorsystem till ett annat. och är enligt 12–15 §§ skyldiga att lämna ut uppgifter. I vilken form utlämnandet får ske är inte reglerat i lagen. Genom paragrafen tydliggörs att utlämnande får ske på medium för automatiserad behandling. Förslaget behandlas i avsnitt 7.8. Skyldighet att lämna ut uppgifter 12 § ska till lämna ut uppgifter i ärenden om ansökan om licens. Sekretess gäller hos bl.a. för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men, se 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), för- kortad OSL. Enligt huvudregeln i 8 kap. 1 § OSL får uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL inte röjas för enskilda eller för andra myndig- heter, om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar dock inte sekretess att uppgifter lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning. måste kunna lämna ut uppgifter i ärenden om ansökan om licens till , exempelvis begäran om kompletteringar och beslutet om licens. Sådant utlämnande möjliggörs genom denna paragraf. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9. 13 § ska till lämna ut uppgifter i ärenden om ansökan om licens. Sekretess gäller hos bl.a. för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men, se 25 kap. 17 a § OSL. Sekretess gäller också hos E-hälso- myndigheten för uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, se 25 kap. 17 b § OSL. Enligt huvudregeln i 8 kap. 1 § OSL får uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter, om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar dock inte sekretess att uppgifter lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning. För att ska kunna pröva ansökningar om licens måste kunna lämna ut uppgifter i motiveringar, ansökningar samt eventuella kompletteringar till . Sådant utlämnande möjliggörs genom denna paragraf. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9. 14 § ska lämna ut uppgifter i ärenden om ansökan om licens till expedierande personal på öppenvårdsapotek som i sin verksamhet har behov av sådana uppgifter. För att öppenvårdsapoteken ska kunna hantera licensansökningar och expediera licensläkemedel måste de få tillgång till de uppgifter i motivering, eventuell begäran om komplettering från samt beslut som har. E- hälsomyndighetens skyldighet att lämna ut uppgifter begränsas dock till expedierande personal på öppenvårdsapoteken som i sin verksamhet har behov av sådana uppgifter. Med expedierande personal avses farma- ceuter, dvs. legitimerade apotekare och legitimerade receptarier, men även annan apotekspersonal som enligt föreskrifter (LVFS 2009:13) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit är behöriga att expediera läkemedel. Sekretess gäller hos bl.a. för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon när- stående lider men, se 25 kap. 17 a § OSL. Sekretess gäller enligt 25 kap. 17 b § OSL också för enskilds affärs- eller driftsförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Enligt huvudregeln i 8 kap. 1 § OSL får uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter, om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till. För att möjliggöra för att lämna ut uppgifter till öppenvårdsapoteken utan föregående sekretessprövning i varje enskilt fall införs en ändring i 25 kap. 17 c § OSL, se kommentaren i avsnitt 16.3 nedan. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9. 2015/16:143 15 § ska lämna ut uppgifter i ärenden om ansökan om licens till den som är behörig att förordna läkemedel och som i sin verksamhet har behov av sådana uppgifter. Skyldigheten för att lämna ut uppgifter till den som är behörig att förordna läkemedel gäller oavsett om den behörige arbetar för en offentlig eller privat vårdgivare eller inom djurens hälso- och sjukvård. Skyldigheten att lämna ut uppgifter begränsas till den som i sin verksamhet har behov av sådana uppgifter. Med att ”förordna läkemedel” avses dels att utfärda recept, dvs. för- skriva läkemedel för enskild användare, dels att utfärda rekvisition, dvs. beställa läkemedel från öppenvårdsapotek, se före- skrifter (LVFS 2009:13) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit. I dessa föreskrifter finns också bestämmelser om vilka som är behöriga att förskriva och rekvirera läkemedel (dvs. förordna läkemedel), nämligen läkare, tandläkare, veterinärer, tandhygienister och barnmorskor. Enligt licensföreskrifter (LVFS 2008:1) ska en ansökan om licens åtföljas av en motivering från läkare, tandläkare eller veterinär som styrker behovet av läkemedlet. Det torde i praktiken bara vara de som tillhör dessa yrkeskategorier som kommer att omfattas av den föreslagna bestämmelsen. Sekretess gäller hos bl.a. för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men, se 25 kap. 17 a § OSL. Sekretess gäller enligt 25 kap. 17 b § OSL också för enskilds affärs- eller driftsförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgifts- skyldigheten följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). De som är behöriga att förordna läkemedel kan behöva få vissa uppgifter i ärenden om ansökan om licens från , exempelvis Läke- medelsverkets begäran om komplettering. Sådant utlämnande till dem som är behöriga att förordna läkemedel och som arbetar inom offentlig verksamhet möjliggörs genom denna paragraf. För att möjliggöra för att utan föregående sekre- tessprövning i varje enskilt fall lämna ut uppgifter till den som är behörig att förordna läkemedel och som arbetar i privat verksamhet görs en ändring i 25 kap. 17 c § OSL, se kommentaren i avsnitt 16.3 nedan. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9. 16 § Expedierande personal på ett öppenvårdsapotek får, med den sök- begränsning som följer av 10 §, ha direktåtkomst till sådana person- uppgifter i ärenden om ansökan om licens hos som personalen i sin verksamhet har behov av. Den som är behörig att förordna läkemedel får, med den sökbegräns- ning som följer av 10 §, ha direktåtkomst till personuppgifter i sådana ärenden om ansökan om licens hos som innehåller personuppgifter som han eller hon själv har lämnat till myndigheten. Patienten får ha direktåtkomst till personuppgifter om sig själv i ärenden om ansökan om licens hos . I paragrafen regleras frågor om direktåtkomst till personuppgifter i ärenden om ansökan om licens som finns hos . Med direktåtkomst avses att någon själv kan söka och hämta hem uppgifter utan att själv kunna påverka innehållet. Direktåtkomsten som regleras i första stycket är en förutsättning för att konsumenter ska kunna hämta ut sina licensläkemedel på valfritt öppenvårdsapotek. Med expedierande personal avses farmaceuter, dvs. legitimerade apotekare och legitimerade receptarier, men även annan apotekspersonal som enligt föreskrifter (LVFS 2009:13) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit är behörig att expediera läkemedel. Av 7 § apoteksdatalagen (2009:367) framgår att tillståndshavaren för öppenvårdsapoteket är personuppgifts- ansvarig för den personuppgiftsbehandling som utförs på , dvs. även för sådan behandling av personuppgifter som sker vid nu aktuell direktåtkomst. Av 12 § apoteksdatalagen framgår att tillståndshavaren ska bestämma villkor för tilldelning av behörighet för åtkomst till helt eller delvis automatiskt behandlade uppgifter och att behörigheten ska begränsas till vad som behövs för att den som arbetar på ett öppenvårds- apotek ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter där. Detta innebär att farmaceuter som ansvarar för ansökan om licens kan få en mer om- fattande behörighet än annan apotekspersonal som bara behöver se de uppgifter som krävs för att kunna expediera licensläkemedlet. Av 1 § den nu föreslagna lagen följer att lagen tillämpas vid Läke- medelsverkets och personuppgiftsbehandling i verksamhet som rör licensärenden. För att tydliggöra att sökbegräns- ningen som anges i 10 § även gäller vid apotekspersonalens direkt- åtkomst görs en hänvisning till den bestämmelsen. Regleringen i andra stycket innebär i praktiken att direktåtkomsten för den som är behörig att förordna läkemedel är begränsad till uppgifter i ärenden där han eller hon har lämnat in en motivering. Av 1 kap. 1 § och 2 kap. 6 § patientdatalagen (2008:355) följer att en vårdgivare är person- uppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter inom hälso- och sjukvården som vårdgivaren utför, dvs. även för sådan behandling av personuppgifter som sker vid nu aktuell direktåtkomst. Patienten får enligt tredje stycket ha direktåtkomst till personuppgifter om sig själv i ärenden om ansökan om licens hos . I fråga om ärenden om ansökan om veterinära licenser avses med patien- ten, djurägaren. Eftersom begreppet personuppgifter enligt 3 § PUL avser information som kan hänföras till en fysisk person får juridiska personer som är djurägare inte ha direktåtkomst. I 9 § första stycket d och andra stycket PUL finns det rättsliga stödet för den behandling av person- uppgifter som sker hos i samband med utlämnande till patienter i form av direktåtkomst. Behandling av personuppgifter för sådant ändamål faller alltså under finalitetsprincipen, se även kommen- taren till 9 § ovan. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9. 17 § Den personuppgiftsansvarige ska bestämma villkor för tilldelning av behörighet för åtkomst till personuppgifter som helt eller delvis behandlas automatiskt. Behörigheten ska begränsas till vad som behövs för att den som arbetar på eller ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tilldelning av behörighet för åtkomst till personuppgifter som helt eller delvis behandlas automatiskt. Den personuppgiftsansvarige ansvarar enligt första stycket för behörig- hetstilldelning. Av 7 § följer att och E-hälsomyndig- heten är personuppgiftsansvariga för respektive myndighets person- uppgiftsbehandling i ärenden om ansökan om licens. Behörigheten ska begränsas till vad som behövs för att den som arbetar på Läkemedels- verket eller ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Med åtkomst avses personalens möjligheter att bereda sig tillgång till personuppgifter som finns elektroniskt tillgängliga på myndigheterna. Behörighetstilldelningen ska vara aktiv och aktuell. Som grund för behörighetstilldelningen ska den personuppgiftsansvarige ha genomfört en behovs- och riskanalys av vilka personuppgifter olika personal- kategorier behöver ta del av och vilka risker det finns med det. I detta ingår också att se till att personalen får full information om behörig- hetsreglerna. I andra stycket ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om tilldel- ning av behörighet för åtkomst till personuppgifter som behandlas helt eller delvis automatiskt. Förslaget behandlas i avsnitt 7.10. 18 § Den personuppgiftsansvarige ska se till att åtkomst till person- uppgifter som helt eller delvis behandlas automatiskt dokumenteras så att åtkomsten kan kontrolleras i efterhand. Den personuppgiftsansvarige ska systematiskt och återkommande kontrollera om någon obehörigen kommer åt sådana uppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om dokumentation och kontroll. Den personuppgiftsansvarige ansvarar enligt första stycket för åtkomst- kontroll. Av 7 § följer att och är personuppgiftsansvariga för respektive myndighets personuppgifts- behandling i ärenden om ansökan om licens. Åtkomst till personuppgifter som helt eller delvis behandlas automatiskt ska dokumenteras. Den personuppgiftsansvarige ska vidare systematiskt och återkommande kontrollera om någon obehörigen kommer åt sådana uppgifter. Genom att all elektronisk åtkomst ska dokumenteras blir det möjligt att göra kontroller i efterhand. Det är dock inte tillräckligt att göra kontroller i särskilda fall när misstanke kan finnas om obehörigt intrång. Kontrollerna ska i stället ske systematiskt och fortlöpande. I andra stycket ges ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om dokumentation och kontroll. Föreskrifterna bör omfatta hur kontroller ska göras samt närmare reglera omfattningen av åtkomstdokumenta- tionen och hur länge den ska sparas. innehålla regler om hur det ska kontrolleras vem som har utfört en sökning i systemet och när sökningen har skett. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Förslaget behandlas i avsnitt 7.10. 19 § Personuppgifter som bevaras ska gallras hos och senast 36 månader efter beslut i Personuppgifter som lämnats till av någon som är behörig att förordna läkemedel ska, om uppgifterna inte sammanförts med en ansökan om licens, gallras hos månader efter det att uppgifterna har kommit in till myndigheten. I paragrafen regleras efter hur personuppgifter som bevaras hos och ska gallras. Personuppgifterna ska gallras hos och E-hälso- myndigheten senast 36 månader efter beslut, dvs. slutliga beslut om licens. personuppgifter som förekommer i ärenden om ansökan om licens, exempelvis i motiveringen från den som är behörig att förordna läke- medel, i licensansökan och i licensbeslutet. Tiden är en avvägning mellan intresset av att personuppgifter inte bevaras längre än det behövs och att uppgifterna finns tillgängliga hos myndigheterna tills beslut vunnit laga kraft, vilket vid ett överklagande kan ta förhållandevis Situationen som regleras i andra stycket är den när en motivering från någon som är behörig att förordna läkemedel kommer in till E-hälso- myndigheten men någon ansökan om licens aldrig lämnas in. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Förslaget behandlas i avsnitt 7.11. 20 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag. Paragrafen innehåller en hänvisning om att om rättelse (28 §) och skadestånd (48 §) gäller vid behandling av person- uppgifter enligt denna lag. Förslaget behandlas i avsnitt 7.12. 21 § Den personuppgiftsansvarige ska se till att den registrerade får information om personuppgiftsbehandlingen. 2015/16:143 Informationen ska innehålla upplysningar om 1.vem som är personuppgiftsansvarig, 2.ändamålen med behandlingen, 3.den uppgiftsskyldighet som kan följa av lag eller förordning, 4.de sekretess- och säkerhetsbestämmelser som gäller för uppgifterna och behandlingen, 5.rätten att ta del av uppgifterna enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204), 6.rätten enligt 20 § till rättelse av oriktiga eller missvisande uppgifter och till skadestånd vid behandling av personuppgifter i strid med denna lag, 7.vad som gäller i fråga om sökbegränsningar, och 8.vad som gäller i fråga om gallring. I paragrafen redogörs för den information som den personuppgifts- ansvarige ska lämna till den registrerade. I 7 § anges att Läkemedels- verket och är personuppgiftsansvariga för respek- tive myndighets personuppgiftsbehandling i ärenden om ansökan om licens. Med den registrerade avses den som en personuppgift avser. Bestämmelsen utgör en precisering av den informationsskyldighet som följer av 25 § PUL. Det överlåts åt varje personuppgiftsansvarig att avgöra hur informationen ska lämnas. Det är dock viktigt att den person- uppgiftsansvarige skapar rutiner så att denne kan fullfölja informations- skyldigheten. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13. Denna lag träder i kraft . Lagen föreslås träda i kraft , dvs. med förslaget till ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Förslaget behandlas i avsnitt 13. Förslaget till lag om ändring i läkemedelslagen 10 § Om det finns särskilda skäl får tillstånd till försäljning av ett sådant antroposofiskt medel som inte avses i 4 § lämnas. Om det finns särskilda skäl, får tillstånd till försäljning av ett läke- medel lämnas även i andra fall än som avses i 2, 4–7 och 9 §§. Om ett tillstånd som har lämnats enligt andra stycket avser försäljning från öppenvårdsapotek till konsument, får läkemedlet säljas av samtliga I paragrafen finns regler om tillstånd till försäljning av läkemedel som inte är godkända eller registrerade. Av andra stycket följer att ett läke- medel, efter att tillstånd beviljats, kan få säljas i trots att det inte har godkänts eller registrerats för försäljning eller omfattas av ett erkännande av ett godkännande eller en registrering för försäljning som har meddelats i ett annat EES-land. kan med stöd av denna paragraf fatta s.k. licensbeslut men även meddela undantagsbeslut i fråga om icke godkända läkemedel om t.ex. en oväntad epidemi skulle inträffa (se prop. 1991/92:107 s. 80 f.). Mer preciserade bestämmelser finns i 2 kap. 17 § läkemedelsförordningen (2015:458) och i Läke- medelsverkets föreskrifter (LVFS 2008:1) om tillstånd till försäljning av icke godkänt läkemedel (licensföreskrifter), ändrade och omtryckta genom LVFS 2012:21. I 2 kap. 4 § licensföreskrifterna anges att ansökan om licens ska göras av ett apotek. beslut i licens- ärenden meddelas enligt 2 kap. 6 § det sökande . Det införs ett nytt tredje stycke. Den nya bestämmelsen innebär att alla öppenvårdsapotek får bedriva detaljhandel till konsument med sådana läkemedel som omfattas av ett beslut om licens. Med öppenvårdsapotek avses enligt 1 kap. 4 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel en inrättning för detaljhandel med läkemedel som bedrivs med tillstånd enligt 2 kap. 1 §. Med detaljhandel avses enligt 1 kap. 4 § samma lag försäljning av läkemedel till konsument, sjukvårdshuvudman, sjukhus eller annan sjukvårdsinrättning eller till den som är behörig att förordna läkemedel. En förutsättning för att öppenvårdsapoteket ska kunna expediera ett läkemedel är att konsumenten har ett recept. Detta innebär i praktiken att de licensbeslut som kan komma att omfattas av den nya bestämmelsen är beslut om enskilda licenser, veterinära licenser och beredskapslicenser, se 2 kap. 8–9 b §§ licensföreskrifter. Bestämmelsen avser endast försäljning till konsument, dvs. öppen- vårdsapotekens försäljning av licensläkemedel. Bestämmelsen avser där- med inte situationen när ett sjukhusapotek eller extemporeapotek beviljas licens. Uppgifter om beviljade licenser kommer att finnas i ett elek- troniskt system hos som öppenvårdsapoteken har direktåtkomst till, se avsnitt 7. Förslaget behandlas i avsnitt 6. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.att kravet på säkerhetsdetaljer i 4 kap. 1 § andra stycket även ska gälla för vissa receptfria humanläkemedel, 2.undantag från kraven på fullständig deklaration, tydlig märkning och säkerhetsdetaljer i 4 kap. 1 § andra stycket, 3.kontroll av säkerhetsdetaljer som avses i 4 kap. 1 § andra stycket, 4.erkännande av ett sådant godkännande eller en sådan registrering för försäljning av ett läkemedel som har meddelats i ett annat EES-land, 5. ansökan, beredning, godkännande eller registrering som avses i 4 kap. 9 §, 6.tillstånd i sådana särskilda fall som avses i 4 kap. 10 § andra stycket, och 7.förutsättningar för utbytbarhet av läkemedel. 2015/16:143 Paragrafen innehåller bemyndiganden att meddela föreskrifter om krav på och godkännande av läkemedel. Det läggs till en ny punkt 6 av vilken det följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tillstånd i sådana särskilda fall som avses i 4 kap. 10 § andra stycket. Sådana föreskrifter kan röra förutsättningar för att licens ska beviljas, handläggningen kring ansökan och beslut om licens samt expediering av licensläkemedel. Även andra försäljningstillstånd som meddelas med stöd av 4 kap. 10 § andra stycket omfattas av bemyndigandet. I punkt 4 görs redaktionella ändringar. Ändringarna i denna paragraf har sin utgångspunkt i lagrådsremissens lagförslag 1.3. Den lagen har trätt i kraft och av författningstelniska skäl görs ändringarna därför i läkemedelslagen (2015:315). Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Förslaget behandlas i avsnitt 6. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 4 kap. 10 § tredje stycket gäller inte tillstånd som har lämnats före ikraftträdandet. I punkten 1 anges att lagen träder i kraft . Punkten 2 innehåller en övergångsbestämmelse till 4 kap. 10 §. Det nya tredje stycket i 4 kap. 10 § gäller inte sådana tillstånd som beviljats innan lagen trätt i kraft. Detta innebär att läkemedel som omfattas av ett licensbeslut som beviljats före endast får säljas av det öppenvårdsapotek som har beviljats licensen. Förslaget behandlas i avsnitt 13. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 17 c § Sekretessen enligt 17 a § hindrar inte att uppgift i läkemedels- förteckningen lämnas enligt lagen (2005:258) om läkemedelsförteckning till en förskrivare av läkemedel eller till en legitimerad sjuksköterska utan behörighet att förskriva läkemedel. Sekretessen enligt 17 a och 17 b §§ hindrar inte att uppgift lämnas enligt lagen (1996:1156) om receptregister eller lagen (2016:000) om behandling av personuppgifter i ärenden om licens för läkemedel till öppenvårdsapotek, hälso- och sjukvårdspersonal eller den som är behörig att förordna läkemedel. Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser vad gäller E- Sekretess gäller enligt 25 kap. 17 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, hos E-