prop · H30386 · 2016-02-09 00:00:00 — Syntetisk cannabis är substanser gjorda för att ge ruseffekter som liknar dem man får av cannabis. Dessa medför både större och allvarligare risker. Koncentrationen av aktiva ämnen är i regel mycket högre i de syntetiska produkterna. De långsiktiga skadeverkningarna av dessa syntetiska substanser är än så länge okända. Långsiktigt mål 4: Antalet personer som utvecklar skadligt bruk, missbruk eller beroende av alkohol, narkotika, dopningsmedel eller tobak ska successivt minska Genom att tidigt upptäcka och ge stöd för att förändra skadliga och riskabla levnadsvanor kan samhället bidra till att förhindra att individer, familjer och andra närstående skadas, men också till en positiv ekonomisk, social och mer hälsoinriktad samhällsutveckling. I proposition 2010/11:47 anges att en av de mest effektiva metoderna för att i ett tidigt stadium förhindra att en person utvecklar ett risk- eller missbruk är tidig uppmärksamhet och rådgivning inom primärvården. Sådana insatser är särskilt effektiva om de riktas till personer som är på väg att utveckla ett riskbruk. Uppföljningen visar att förutom kön och ålder, har socioekonomiska faktorer som inkomst, utbildning och sysselsättning betydelse både för andelen personer som utvecklar en riskabel alkoholkonsumtion och för andelen som använder tobak. Män har generellt ett högre riskbruk av alkohol än kvinnor och yngre har ett högre riskbruk än äldre. Andelen som röker är generellt högre bland kvinnor än bland män och även högre bland äldre än bland yngre. Men denna bild nyanseras om kön och ålder beaktas . I åldersgruppen 16–29 minskar den riskabla alkoholkonsumtionen, framför allt bland männen, vilket gör att det är lika vanligt med riskbruk av alkohol hos kvinnor som hos män. I åldersgruppen 65–är utvecklingen den motsatta och där ökar den riskabla alkoholkonsumtionen bland både kvinnor och män. Medelålders och äldre kvinnor har jämfört med männen en låg konsumtion, men både konsumtion och alkoholrelaterade skador har ökat bland kvinnorna i denna åldersgrupp under 2000- talet. Sammantaget kan det konstateras att såväl ålderssom könsskillnader i alkohol- och tobaksbruket minskar. För att förstå utvecklingen och utforma målgruppsanpassade insatser behöver även andra demografiska faktorer uppmärksammas. om demografiska faktorer visar att det inte finns några skillnader i riskabla alkoholvanor bland kvinnor och män med funktionsnedsättning jämfört med den övriga befolkningen. 21 Skolelevers drogvanor 2013. CAN rapport 139. 2015/16:86 däremot vanligare bland kvinnor med funktionsnedsättning jämfört med kvinnor utan funktionsnedsättning. Homo- eller bisexuella personer har större risk att utveckla riskabla alkoholvanor och röker oftare jämfört med heterosexuella personer. När det gäller bostadsort finns inga skillnader bland männen när det gäller riskfylld alkoholkonsumtion, medan kvinnor som lever i en större stad har ett högre riskbruk jämfört med kvinnor i glesbygd eller i en mindre ort. När det gäller socioekonomiska skillnader i riskfylld alkoholkonsumtion är bilden tvetydig, men ett tydligt mönster är att grupper med låg socioekonomisk ställning får mer skador av alkohol än grupper med hög socioekonomisk ställning, även vid samma konsumtionsnivå. Narkotikabruket är betydligt lägre i befolkningen jämfört med alkohol och tobak. Cannabis är vanligast och 2014 angav av männen och av kvinnorna att de använt cannabis . Andelen som använt cannabis är betydligt högre bland unga vuxna jämfört med äldre åldersgrupper. Även om siffrorna visar en tendens till ökning, så ligger denna inom felmarginalen. När det gäller dopningsmedel är användningen främst koncentrerad till yngre grupper och framför allt unga män. av männen och av kvinnorna uppger att de använt dopningsmedel. saknas data för att följa utvecklingen . En samlad bedömning av utvecklingen visar att denna går i enlighet med målet då det gäller skadligt bruk av alkohol och tobak, men inte när det gäller narkotika, där utvecklingen visar en tendens till ökning. Uppföljningen visar minskad risk-, intensiv-, och högkonsumtion av alkohol och ett sammantaget minskat tobaksbruk bland såväl skolelever som i den vuxna befolkningen. Andelen flickor och kvinnor som riskkonsumerar alkohol och andelen kvinnor som snusar har dock varit relativt oförändrade, men på en betydligt lägre nivå än bland männen. En oroande utveckling syns i den äldsta åldersgruppen både vad gäller alkohol och rökning. Den generellt positiva utvecklingen när det gäller riskkonsumtionen av alkohol syns inte bland äldre, utan snarare en motsatt utveckling, om än från en lägre nivå jämfört med övriga befolkningen och det tycks särskilt gälla äldre kvinnor. Många av de kvinnor som går i pension har andra alkoholvanor jämfört med tidigare generationer vilket sannolikt bidrar till en ökad andel riskkonsumenter och mer alkoholrelaterade skador.22 Även när det gäller rökning är utvecklingen inte lika positiv bland äldre som i övriga befolkningen. Långsiktigt mål 5: Personer med missbruk eller beroende ska ha ökad tillgänglighet till vård och stöd av god kvalitet I proposition 2010/11:47 anges att ökad tillgång till målgruppsanpassade insatser, en långsiktig satsning för en likvärdig vård av god kvalitet över 22 Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvården och - hela landet och en vård där individens behov står i centrum är nödvändig Skr. 2015/16:86 om målen för missbruks- och beroendevården ska uppnås med syfte att individen ska nå drogfrihet. För att personer med missbruks- och beroendeproblematik ska få sina vårdbehov tillgodosedda och slutligen kunna bli drogfria, bör tillgängligheten till kunskapsbaserade insatser öka och individens ställning stärkas. uppföljning av de fem indikatorer som utvecklats på området visar att andelen personer som vårdats i slutenvård med alkoholdiagnos och som hämtat ut rekommenderade läkemedel har minskat –2013. Detsamma gäller personer som vårdats i slutenvård med opiatdiagnos. Det finns också stora skillnader mellan länen. Det finns även skillnader mellan könen. var det fler läkemedelsuttag bland män jämfört med kvinnor. Indikatorn räknar enbart med de läkemedel som hämtas ut från apotek och inte så kallade rekvisitionsläkemedel.23 Eftersom andelen rekvisitionsläkemedel ökat markant är indikatorn som mått på tillgång till medicinsk behandling osäker. Vad minskningen för övrigt beror på är oklart. En annan indikator som följts upp av är andelen patienter som vårdats i slutenvård för alkoholdiagnoser och som återinskrivits samma kalenderår. Andelen har fluktuerat mellan –2013 och var 2013 . Det är förhållandevis stora skillnader mellan länen och det finns även skillnader mellan könen. var det fler återinskrivna män än kvinnor. Andelen patienter som vårdas i slutenvård för narkotikadiagnos, och som återinskrivits, har ökat med –2013. Även här finns det skillnader mellan länen. Det finns även könsskillnader och 2013 var det fler återinskrivningar bland män jämfört med kvinnor. Ytterligare en indikator är hur stor andel som vårdats i slutenvård för antingen narkotika- och/eller alkoholdiagnos och som avlidit (oavsett dödsorsak) samma kalenderår. –2012 har denna andel fluktuerat . Det är fler män än kvinnor som avlider. Även om indikatorerna för uppföljning av målet antyder en minskad tillgänglighet till medicinsk behandling liksom begränsade effekter av vårdinsatser (utifrån indikatorn ökad andel återinskrivningar) så har tillgången till kunskapsbaserade insatser ökat . Vad uppföljning ovan visar är att landsting och kommuner behöver fortsätta ett uthålligt arbete för att genomföra kunskapsbase- 23 Rekvisitionsläkemedel kallas de läkemedel som inte skrivs ut på recept, utan delas ut direkt till patienten i vården. Dessa läkemedel omfattas således inte av statistiken över läkemedelsuttag. 2015/16:86 rade metoder samt kompetensutveckling. reviderade Nationella riktlinjer för vård och stöd vid missbruk och beroende ger stöd för styrning och ledning inom området. I de nya riktlinjerna ges även rekommendationer för psykosociala stödinsatser. I de öppna jämförelserna25 finns möjlighet att jämföra kvalitet och resultat inom missbruks- och beroendevården. Indikatorer finns på kommun- och landstingsnivå samt på verksamhetsnivå då det gäller gemensamt drivna beroendemottagningar. Det finns fortfarande stora kvalitetsskillnader mellan län och mellan kommuner. Syftet är att öppna jämförelser ska stimulera till verksamhetsförbättringar. Öppna jämförelser har blivit ett alltmer använt redskap och utvecklingen är positiv inom flera kvalitetsområden. Ökat brukarinflytande, både över egna insatser och på verksamhetsnivå är en viktig förutsättning för att uppnå en vård av god kvalitet. Kunskap om metoder och förutsättningar för brukarinflytande har ökat och det finns bland annat en vägledning från som riktar sig till socialtjänst, psykiatri och missbruks- och beroendevård.26 Den behandlar ämnet både på individnivå och mer strategisk nivå. hade till exempel av kommunerna genomfört en brukarstyrd brukarrevision.27 För att öka tillgången till insatser anpassade efter individens behov behöver olika grupper synliggöras. Barn till föräldrar inom missbruks- och beroendevården är en riskgrupp som har uppmärksammats. Behovet av ett barn- och familjeperspektiv inom missbruks- och beroendevården är stort och en större satsning har gjorts för att hitta metoder för detta. Det finns ny kunskap på området.28 Även äldre personers tillgång till missbruks- och beroendevården har uppmärksammats och lyfts fram som ett område att hitta former för – speciellt äldre kvinnors situation och möjlighet till vård.29 Blandmissbruk och samsjuklighet, dvs. där både missbruk, beroende och psykisk störning eller sjukdom eller somatisk sjukdom förekommer , är vanligt. Samhällets insatser mot nar- kotika-, dopnings- och alkoholmissbruk utgår från en helhetsbild som innefattar såväl , Statens institutionsstyrelses, hälso- och sjukvårdens som Kriminalvårdens verksamheter på området. Målsättningen är att främja en långsiktig och effektiv samverkan kring den enskilda individen och dennes anhöriga. Av öppna jämförelser framgår att 15 landsting 2014 hade upprättat överenskommelser mellan huvudmännen som omfattar av kommunerna. Personer med opiodberoende30 är till exempel en utsatt grupp som särskilt har behov av insatser från både och hälso- och sjukvården. Läkemedelsassisterad behandling av opiatberoende är en behandling med metadon 24Nationella riktlinjer för vård och stöd vid missbruk och beroende., 2015. 26Att ge ordet och lämna plats – vägledning om brukarinflytande inom socialtjänst, psykiatri och missbruks- och beroendevård, 2013. 27Brukarstyrd brukarrevision en väg till ökat brukarinflytande – metodhandledning, socialpolitisk debatt nr 105. 28http:///stodtillanhoriga/stod-till-barn-som-ar-anhoriga. 29http:///oppnajamforelser/missbrukochberoende. 30Missbruk eller beroende av heroin eller opioidanalgetika (smärtstillande läkemedel). eller andra läkemedel som utgör narkotika och som godkänts för be- Skr. 2015/16:86 handling av opiatberoende. Läkemedlet ska ordineras tillsammans med Antalet nya patienter ökade –2011, men därefter har ökningen avtagit något. har det funnits signaler om att tillgången till behandlingen var bristande men en kartläggning visar att den nu finns i samtliga landsting. En majoritet av patienterna är nöjda med behandlingen, men inställningen är kluven. Det finns förståelse för att läkemedelsassisterad behandling måste inbegripa regler, rutiner och kontroller. Men det finns synpunkter på hur kontrollerna genomförs och de konsekvenser som regelbrott kan leda till. Inom pågår ett utvecklingsarbete för att ytterligare öka kvaliteten i vården och möta brukarnas synpunkter.31 Trenden med färre personer i frivillig institutionsvård och ett ökat antal personer i LVM-vård kan avläsas i den officiella statistiken i ett längre perspektiv. finns det ca 200 hem för vård eller boende (HVB) som bedriver frivillig vård och behandling för personer med missbruks- och beroendeproblem. fick ca 7 100 vuxna personer vård och behandling i HVB genom . har påvisat hur ett kvalitetsarbete kan bedrivas på HVB.32 Slutsatserna är att utvecklingen går åt olika håll. Det finns en samlad kunskapsbas men kunskapen behöver att omsättas i praktisk handling. Att de rekommenderade läkemedlen inte används i högre grad, att återinskrivningarna ökar, dödligheten inte sjunker och att LVM-vården fortsätter att öka visar att det finns många delar kvar inom missbruks- och beroendevården som kan behöva utvecklas. Det är positivt att den läkemedelsassisterade behandlingen för opiatberoende utvecklas och att behandlingen finns i hela landet. HVB-institutionerna har också fått kunskap om hur kvaliteten i vården kan utvecklas. Långsiktigt mål 6: Antalet döda och skadade på grund av sitt eget eller andras bruk av alkohol, narkotika, dopningsmedel eller tobak ska minska Skadligt bruk och missbruk av alkohol, narkotika, dopningsmedel och tobak bidrar till en stor del av skadorna och den förtida dödligheten i . Unga är särskilt drabbade. Det står också för en stor del av den totala sjukdomsbördan och har stark koppling till kriminalitet och våld. En samlad bedömning visar att utvecklingen går i enlighet med målet när det gäller minskat antalet döda på grund av eget alkoholbruk, men i motsatt riktning när det gäller antalet skadade. –2014 minskade antal avlidna med alkoholdiagnos () . ökade antalet vårdade i slutenvård och/eller specialiserad öppenvård med alkoholförgiftning. Den största ökningen skedde 2011–2012 för att sedan plana ut . När det gäller eget narkotikabruk 31Läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende – Slutsatser och förslag, 2015. 32Kvalitet inom HVB. 2015/16:86 är utvecklingen mer nedslående då både antalet narkotikarelaterade dödsfall och antalet vårdade patienter (slutenvård och/eller specialiserad öppenvård) med narkotikadiagnos har ökat. –ökade antalet avlidna och antalet vårdade (). Det är fler män än kvinnor både bland dem som avlider och dem som vårdas, men utvecklingen är densamma för båda könen. När det gäller målet om tobak syns ingen entydig utveckling i förhållande till målet eftersom den skiljer sig åt mellan tobaksrelaterade diagnoser. Indikatorer för att följa utvecklingen av antalet skadade och döda på grund av eget bruk av dopning saknas . Hela ANDT-strategin syftar till att minska hälsomässiga och sociala skador till följd av bruk eller missbruk av ANDT. Dessa negativa konsekvenser drabbar inte bara den som själv brukar eller missbrukar ANDT utan även närstående och andra personer i omgivningen. Det kan handla om fysisk eller psykisk ohälsa, skador till följd av våld eller olyckor. En befolkningsstudie som genomfördes visar att av befolkningen (17–) påverkas negativt av att personer i deras närhet dricker för mycket alkohol och påverkas negativt av att ha en dagligrökare i sin närhet. Kvinnor rapporterar generellt att de är mer utsatta än män, en skillnad som är allra tydligast när det gäller alkohol. Färre anger att de påverkas negativt av att någon i deras närhet använder narkotika eller läkemedel, vilket speglar att färre använder eller har ett missbruk eller beroende av dessa substanser. Värt att notera är att ungefär hälften av de personer som anger att de har en storkonsument av alkohol i sin närhet också anger att de påverkas negativt. Förekomst av alkohol och droger är vanligt vid misshandel. I av fallen har de utsatta personerna intrycket att gärningspersonen varit påverkad av alkohol eller droger. I av fallen där en man blivit misshandlad uppges att gärningspersonen varit påverkad av alkohol eller droger. Motsvarande andel för kvinnor är . I av fallen uppger de utsatta att de själva varit påverkade av alkohol vid tillfället. Även här är det stora skillnader mellan män och kvinnor () och män (). Dessa skillnader hänger delvis samman med att misshandel mot män oftare sker i samband med nöjeslivet, medan misshandel mot kvinnor oftare sker på arbetsplatsen eller i hemmet. Personer som injicerar droger är i stor utsträckning drabbade av hepatit C och andra infektionsrelaterade sjukdomar som kräver behandling. Smittspridningen när det gäller hepatit C är i huvudsak begränsad till den del av populationen som injicerar droger. Alkohol och narkotika bidrar även till dödsfall och skador i trafiken. Av alla omkomna i vägtrafiken har omkommit i en alkohol- eller narkotikarelaterad vägtrafikolycka. betydde det i reella tal 67 personer. 33 Nationella trygghetsundersökningen 2014, Brå. Långsiktigt mål 7: En folkhälsobaserad och restriktiv syn på ANDT inom EU och internationellt är beroende av och påverkas i allt större utsträckning av omvärlden. Det är därför nödvändigt att aktivt driva ANDT-politiska frågor inom EU och internationellt. I proposition 2010/2011:47 angavs att bör verka för att de strategier och konventioner som stött eller undertecknat även får genomslag i den nationella politiken. Inga indikatorer finns inom området. tillhör de länder som länge arbetat för att lyfta alkoholfrågan inom EU och behovet av en gemensam alkoholstrategi som stöd för medlemsländernas arbete mot alkoholrelaterade problem. EU- kommissionens arbetsgrupp för alkoholpolicyfrågor (CNAPA) har tagit fram ett gemensamt upprop riktat till Europeiska kommissionen. I uppropet uppmanas kommissionen att ta fram en tvärsektoriell strategi för att motverka skadligt alkoholbruk och alkoholrelaterade skador inom EU. Syftet med en EU-gemensam alkoholstrategi är att stödja medlemsländerna att utforma en alkoholpolitik som vilar på evidens om effektiva åtgärder för att främja folkhälsan. Viktiga komponenter i strategin är bl.a. regler som påverkar prissättning, reklam och marknadsföring, vilket även inkluderar gränsöverskridande sådan liksom reklam och marknadsföring i digitala medier. Av särskild vikt är att skydda unga från att exponeras. Även frågan om märkning av alkoholvaror finns med i uppropet. som varit pådrivande när det gäller att skapa en folkhälsobaserad alkoholpolitik inom EU har fått sällskap av de flesta medlemsländer. Alkoholfrågan står högt på den folkhälsopolitiska agendan i de allra flesta länder inom EU. Det finns således en stor uppslutning bakom uppropet bland EU:s medlemsstater. Dock har kommissionen varit ovillig att tillmötesgå medlemsländerna. För att sätta ytterligare politiskt tryck på kommissionen antogs rådsslutsatser som återigen uppmanar kommissionen att tillmötesgå medlemsländernas krav. Det internationella narkotikapolitiska läget är bekymmersamt. anordnas inom ett högnivåmöte om narkotikafrågorna och inför detta möte har skiljelinjerna i debatten blivit allt tydligare. Allt fler röster, från civilsamhälle, forskning, FN-organisa- tioner och länder ifrågasätter delar av det internationella narkotikapolitiska agerandet, på delvis olika grunder. Skiljelinjerna handlar om hur man ser på konsumtion av narkotika dvs. huruvida eget bruk av narkotika samt innehav av narkotika för eget bruk ska vara kriminaliserat, skadereduktion som en del i det efterfrågreducerande arbetet, mänskliga rättigheter samt deras främjade m.m. har utvecklingen vad gäller cannabis tagit en riktning där några länder på federal nivå eller delstats- 34 An EU strategy on the reduction of alcohol related harm – Council conclusions () 15050/15. nivå valt att reglera användning av cannabis för eget bruk, och därmed gjort det lagligt att använda cannabis inom det regelverk som länderna och/eller delstaterna beslutat om. Detta förfarande ryms inte inom ramarna för FN:s narkotikakonventioner. verkade under den förra strategiperioden för en restriktiv och folkhälsobaserad politik genom samarbetet inom EU och FN, men också i bilaterala kontakter. I ljuset av betänkandet internationella engagemang på narkotikaområdet (SOU 2011:66) som publicerades som ANDT-strategin antogs, har arbetat för att beskriva och tydliggöra svensk narkotikapolitik internationellt. för att utveckla insatser vad gäller prevention, vård och behandling samt skademinskning har utvecklats och spridits med EU eller FN som av- engagemang i ECNN har bl.a. bidragit till detta liksom det svenska stödet till UNODC. har också förstärkt WHO genom att finansiera en svensk nationell expert som arbetar inom områdena prevention samt vård och behandling t.o.m. . området har stått värd för internationella forsk- ningsmöten om de skadliga effekterna på hälsan vid användning av Ett av mötena arrangerades av regeringen, det andra av WHO. Sammanfattningsvis kan det sägas att allt fler länder ansluter sig till ansatsen om en folkhälsobaserad politik. Den restriktiva linjen möter ofta motstånd internationellt, och har i allt större utsträckning kommit att förknippas med de stater som för en repressiv politik på narkotikaområ- företräder en linje där restriktivitet ryms inom ramen för en WHO:s ramkonvention om tobakskontroll ger ökade förutsättningar för att skydda människor, både i och i världen, från de sociala, eko- nomiska och hälsomässiga konsekvenserna av tobakskonsumtion, to- baksproduktion och exponering för tobaksrök. För att omsätta tobaks- konventionen till praktisk handling inom och mellan anslutna länder pågår arbetet med att ta fram riktlinjer och protokoll för hur konvention- ens 38 artiklar ska tolkas. Vid den femte partskonferensen i , Syd- korea kunde parterna anta protokollet om eliminering av illegal handel med tobaksprodukter. om illegal handel med tobak som ger stöd till medlemsstaterna att gå vidare med att genomföra protokollet om illegal handel med tobakspro- antog och rådet tobaksproduktdirek- tiv 2014/40/EU. Direktivet ersätter det tidigare s.k. märkningsdirektivet. Direktivet avser att göra tobaksprodukter och tobakskonsumtion mindre attraktivt och den viktigaste målgruppen är ungdomar. 2015 har arbete pågått inom EU för att förbereda för genomförandet av Kommissionen beslutade bland annat om ett antal genomförandeakter som fastställer detaljer kring direktivets hälsovar- ningar och rapportering. möjlighet att gå längre än vad direktivet påbjuder, bland annat vad gäller ytterligare krav om standardiseringen av förpackningen av tobaksvaror. Som en följd av detta har flera EU-länder påbörjat processen för att in- föra neutrala tobaksförpackningar. företrädare för ett antal länder, däribland , i för att diskutera åtgärder och strategier för ett minskat tobaksbruk, med särskilt fokus på ställde hälsoministrar sig bakom en handlingsplan Skr. 2015/16:86 för att ytterligare stärka och påskynda genomförande av WHO:s ramkon- vention om tobakskontroll i . 4 ANDT-strategin 2016–2020 4.1Perspektiv som ska genomsyra ANDT-arbetet Regeringens bedömning: Det finns skäl att ta nya steg inom ANDT- politiken för att öka engagemanget och aktiviteten inom området och bidra till regeringens mål om att sluta de påverkbara hälsoklyftorna inom en generation. För att uppnå regeringens ambition måste både jämlikhets- och jämställdhetsperspektivet tydliggöras och genomsyra ANDT-arbetet på alla nivåer. Insatser för att skydda barn och unga mot eget och andras skadliga bruk utgör grunden för det hälsofrämjande och förebyggande ANDT-arbetet. Det övergripande målet för ANDT-politiken omfattar såväl lagliga som olagliga substanser. Det innebär att förutsättningar och mål skiljer sig åt för respektive substans. En gemensam utgångspunkt för den fortsatta utformningen av hela ANDT-politiken är rätten för var och en att åtnjuta bästa möjliga fysiska och psykiska hälsa. Skälen för regeringens bedömning: Det övergripande målet för ANDT-politiken är ett samhälle fritt från narkotika och dopning, med minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och med ett minskat tobaksbruk.35 Den svenska ANDT-politiken omfattar således såväl lagliga som olagliga substanser. Det innebär att förutsättningar och mål skiljer sig åt för respektive substans.