prop · H40344 · 2016-11-29 00:00:00 — På unionsnivå regleras skyddet för personuppgifter främst genom och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, dataskyddsdirektivet, och genom rådets rambeslut /977/RIF av om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Dataskyddsregleringen på unionsnivå har varit föremål för översyn och ny reglering, dels en ny förordning, dels ett nytt direktiv, antogs och publicerades . Den nya regleringen ska börja tillämpas . När det gäller regleras skyddet av den enskildes personliga integritet bl.a. i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet (tulldatalagen) och förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i verksamhet (tulldataförordningen). Enligt 1 kap. 4 § första stycket 3 tulldatalagen får uppgifter behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos för fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande internationellt åtagande. Behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet regleras i lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (tullbrottsdatalagen), med tillhörande förordning (2005:791) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (tullbrottsdataförordningen). Enligt 7 § tullbrottsdatalagen får uppgifter behandlas i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att bl.a. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Det finns även bestämmelser om hantering av personuppgifter i annan lagstiftning, t.ex. i lagen om internationellt tullsamarbete och i förordningen i samma ämne, lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i tullagen (2016:253). I 15 kap. 1b § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) finns en bestämmelse som innebär att sekretess ska gälla för uppgifter som en myndighet har elektronisk tillgång till i en upptagning för automatiserad behandling hos en annan stat eller mellanfolklig organisation, om myndigheten inte får behandla uppgiften enligt en bindande EU-rättsakt eller ett av eller EU ingånget avtal med en annan stat eller mellanfolklig organisation. Tystnadsplikten som följer av bestämmelsen 2016/17:44 har företräde framför den rätt att meddela och offentliggöra uppgifter som följer av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Som framgår ovan kan även andra myndigheter än använda uppgifter som förts in i TIS. Det rör sig om , och . I vilken utsträckning som myndigheterna får behandla personuppgifter och stödet för detta finns i den lagstiftning som gäller för respektive myndighets personuppgiftsbehandling. De författningar som är aktuella i detta avseende är polisdatalagen (2010:361), kustbevakningsdatalagen (2012:145) respektive personuppgiftslagen (1998:204). 5Kompletterande bestämmelser i svensk rätt 5.1Behövs det lagändringar med anledning av ändringen av förordning 515/97? Regeringens bedömning: De författningsändringar som bedöms nödvändiga med anledning av ändringarna i förordning 515/97 kan göras genom reglering i förordning, med undantag av en ny sanktionsbestämmelse som bör regleras i lag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft något att invända mot promemorians bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Ändringarna i förordning 515/97 innebär bl.a. att definitionen av tullagstiftning och fraktförare anpassas till definitionerna i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstull- Vidare definieras också mer konkret vilka myndigheter som ska ha tillgång till de databaser som skapas genom förordning 515/97. Därutöver skapas en skyldighet för fraktförare att skicka information om containerrörelser till en ny databas. Syftet med att samla denna information är att göra det möjligt att identifiera bedrägerier i samband med att varor förs in i eller ut ur unionen. I syfte att bättre bekämpa bedrägerier inrättas en databas som ska innehålla uppgifter om import, export och transitering av varor, inklusive transitering som sker inom en medlemsstat och så kallad direkt export. För att säkerställa skyddet av personuppgifter och information som registreras i databaserna införs särskilda bestämmelser som begränsar tillgången till information till särskilt utpekade användare och för vissa För att uppnå öppenhet och att säkerställa rätt till information i enlighet med ska en lista över behöriga myndigheter som har utsetts av medlemsstaterna Även de enheter inom kommissionen som har tillgång till TIS en ny gallringsregel som anger att information som lagras i TIS får sparas med en möjlig Prop. 2016/17:44 förlängning med . Den långa lagringstiden motiveras av den vanligtvis långa utredningsperioden och av att dessa uppgifter behövs vid genomförandet av gemensamma tulloperationer och utredningar. Förordning 515/97 är direkt tillämplig i medlemsstaterna och gäller som svensk lag. Utrymmet för nationella bestämmelser är därför begränsat och nationella regler ska endast utgöras av nödvändiga kompletterande bestämmelser. Regeringens uppfattning är att inga av de ovan angivna ändringarna kräver kompletterande bestämmelser i lag. De kompletterande bestämmelser som behövs kan införas genom reglering i förordning. Omarbetningen av förordning 515/97 medför också en skyldighet för medlemsstaterna att fastställa sanktioner vid åsidosättande av skyldigheterna att tillhandahålla uppgifter eller vid tillhandahållande av ofullständiga eller felaktiga uppgifter om containerstatus. Förordningen lämnar öppet om sanktionerna ska vara straffrättsliga eller av annat slag, t.ex. administrativa. Regeringen är av den uppfattningen att en sanktionsbestämmelse i form av tullförseelse bör införas genom en ändring i tullagen. En ny sanktionsbestämmelse införs Regeringens förslag: Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör sin rapporteringsskyldighet enligt artikel 18a.4–6 i rådets förordning (EG) nr 515/97 ska dömas för tullförseelse. också ändras så att det framgår att lagen kompletterar förordning 515/97. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft något att invända mot promemorians förslag. dock att regelverket måste ta hänsyn till den information som operatören faktiskt förfogar över då det kan finnas tillfällen då operatören inte känner till lastbärarens innehåll i detalj. Skälen för regeringens förslag: Enligt förordning 515/97 ska varje medlemsstat fastställa sanktioner vid åsidosättande av skyldigheterna att tillhandahålla uppgifter eller vid tillhandahållande av ofullständiga eller felaktiga uppgifter om containerstatus. Sådana sanktioner ska vara effektiva, proportionella och avskräckande (artikel 18a.6). lämnar öppet om sanktionerna ska vara straffrättsliga eller av annat slag, Då det är fråga om åsidosättande av skyldigheter att tillhandahålla uppgifter eller tillhandahållande av ofullständiga eller felaktiga uppgifter enligt förordningen som ska sanktioneras anser regeringen att det ligger nära till hands att jämföra med den reglering som finns beträffande bl.a. brott mot deklarations- och uppgiftsskyldighet enligt tullagen. 5 kap. 2 § tullagen (2016:253) framgår att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift i tullagstiftningen eller mot anmälnings- plikten i artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005, i den ursprungliga jämförd med 4 kap. 50 § döms för tullförseelse till böter. Detsamma ska gälla den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot beslut som meddelat med stöd av tullagstiftningen om skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om varor som förvaras i en anläggning för tillfällig lagring, ett tullager eller en frizon eller som är föremål för förenklingar vid tillämpning av ett tull- förfarande, om skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till , eller om användningen eller förbrukningen av en icke- I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Av 5 kap. 3 § tullagen framgår att ansvar för tullförseelse inte ska dömas ut, om gärningen är belagd med straff i , lagen (2000:1225) om straff för smuggling, lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller lagen (2003:148) om straff De fall som tullförseelsen främst tar sikte på är underlåtenhet att lämna uppgift eller handling som ska lämnas till ledning för förtullningen, dvs. för att fastställa tull och skatt eller för att säkerställa att nödvändiga Den tar dock också sikte på fall då anmälningsskyldighet föreligger utan att uppgifterna i sig är till för att fastställa tull eller skatt eller för att kontrollera att tillstånd finns för att föra en viss vara över Ett sådant fall är förhandsanmälan om att fartyg anländer svensk Regeringen anser att det finns sådana likheter mellan det som i dag omfattas av straffbestämmelsen i 5 kap. 2 § tullagen och det som avses i artikel 18a i EU-förordningen att bestämmelsen även bör omfatta de fall som ska sanktioneras. Som ovan konstaterats är det som ska sanktioneras åsidosättande av en skyldighet att tillhandahålla uppgifter eller tillhandahållande av ofullständiga eller felaktiga uppgifter och det rör sig alltså inte om någon allvarligare form av överträdelse. att regelverket måste ta hänsyn till den information som operatören faktiskt förfogar över då det kan finnas tillfällen då operatören inte känner till lastbärarens innehåll i detalj. Regeringen konstaterar att en fraktförare enligt artikel 18a.6 ska rapportera CSM endast i den mån dessa är kända för fraktföraren och uppgifter för dessa händelser har tagits fram, samlats in eller bevarats i fraktförarens elektroniska register. Regeringen anser att de nya förseelserna kan hanteras inom den straffskala som anges i 5 kap. 2 § tullagen, Förutom uppsåtliga brott mot rapporteringskravet bör även överträdelser av oaktsamhet vara straffbelagda. I ringa fall bör det inte dömas till Av unionstullkodexens artikel 5.2 framgår att med tullagstiftning avses det regelverk som utgörs av kodexen och de bestämmelser för att komplettera eller genomföra den som antagits på unionsnivå eller på nationell nivå, den gemensamma tulltaxan, den lagstiftning som fastställer ett unionssystem för tullbefrielser och slutligen internationella avtal som innehåller tullbestämmelser, i den mån de är tillämpliga i Regeringen bedömer att förordning 515/97 inte omfattas av begreppet tullagstiftning i tullagen. Alltså måste en uttrycklig hänvisning till förordning 515/97 föras in i 5 kap. 2 § tullagen. skyldigheten för fraktförare att skicka information om containerrörelser slås fast i artikel 18a.4 föreslår Lagrådet att hänvisningen i paragrafen omfattar denna punkt. Regeringen instämmer i Lagrådets bedömning och föreslår att en hänvisning till artikel 18a.4–6 i förordning 515/97 förs in i Prop. 2016/17:44 5 kap. 2 § tullagen. Även 1 kap. 1 § i samma lag bör ändras så att det framgår att lagen även kompletterar förordning 515/97. I 5 kap. 2 § tullagen görs en hänvisning till EU-förordningen som är statisk, dvs. avser förordningen i en viss angiven lydelse. Denna hänvisningsteknik har valts eftersom det är fråga om en straffbestämmelse och ändringar i förordningen bör föranleda överväganden av lagstiftaren om huruvida lagtexten behöver ändras. Hänvisningen i 1 kap. 1 § tullagen är en upplysningsbestämmelse. Det är ändamålsenligt att hänvisningen till förordningen i detta fall är dynamisk, dvs. avser förordningen i den gällande lydelsen. 6.1Effekter för myndigheter och det allmänna Regeringens bedömning: Lagförslaget bedöms medföra marginellt ökade kostnader för myndigheterna. Kostnaderna bedöms kunna hanteras inom befintliga och beräknade ramar. Lagförslaget bedöms inte ha några offentligfinansiella effekter. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft något att invända mot promemorians bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Det finns inom rättsväsendet väl inarbetade rutiner för hantering av tullförseelser varför den föreslagna ändringen i tullagen förväntas medföra endast marginellt ökade administrativa kostnader för myndigheterna. Effekten av författningsförslaget bedöms bli så begränsad att den kan hanteras inom befintliga och beräknade ramar. Förslaget att införa en ny tullförseelse bedöms inte ha några offentligfinansiella effekter. Regeringens bedömning: Lagförslagen bedöms inte medföra ökade kostnader för företagen. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft något att invända mot promemorians bedömning. att fraktförarens informationsplikt för containerrörelser knappast kan betraktas som ytterst begränsad då skyldigheten dels i vissa fall kan 2016/17:44 kräva investeringar i system eller teknik, dels är en ny tidskrävande arbetsuppgift för fraktförarna. Även Transportstyrelsen anser att konsekvenserna för företag i samband med den nya rapporteringsskyldigheten borde tydliggöras. Skälen för regeringens bedömning En ny skyldighet för fraktförare införs Genom ändringen av förordning 515/97 införs en ny skyldighet för fraktförare att till kommissionen rapportera status på containrar som är avsedda att föras in i unionens tullområde med fartyg från ett tredjeland, en skyldighet som kan komma att kräva investeringar i nya it-lösningar för de berörda företagen. Föreningen anser att fraktförarens informationsplikt för containerrörelser knappast kan betraktas som ytterst begränsad och Transportstyrelsen anser att konsekvenserna för företag i samband med den nya rapporteringsskyldigheten borde tydliggöras. Promemorian har gjort bedömningen att skyldigheten för fraktförare att rapportera CSM till kommissionen förvisso kan komma att kräva investeringar i nya it-lösningar för de berörda företagen men att denna skyldighet inte är något som följer av de förslag som lämnas i promemorian. Regeringen delar den bedömningen. Även om den skyldigheten inte är något som följer av det förslag som lämnas av regeringen finns det skäl att något beröra vilka företag det är som berörs av ändringen i EU-förordningen. Containertrafiken till och från av landets import och export går via sjöfarten. De fem största hamnarna i är , , , och med följande containervolym : En tredjedel av utrikeshandeln passerar hamn som är största hamn. I hamnen finns t.ex. direktlinjer till och från , , och . I är det 3–4 rederier som har direkttrafik till eller från tredjeland. I hamn har ett företag trafik med tredje land. Företagen uppskattas falla inom kategorin små eller medelstora företag enligt kommissionens rekommendation av om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag. Hamnarna i , och har ingen direkttrafik med tredjeland. Förslaget bedöms överensstämma med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen och bedöms inte gå därutöver. Särskilda hänsyn bedöms inte behövas när det gäller tidpunkten för ikraftträdande. Avseende behovet av speciella informationsinsatser informerar regelmässigt om nyheter i tullagstiftningen på sin webbplats. Utöver detta kommer kommissionen att utfärda riktlinjer som ska hjälpa fraktförarna att förstå och fullgöra sina skyldigheter avseende rapporteringen av CSM. Förslagen har ingen effekt på kommuner eller landsting. Förslagen har heller ingen effekt på miljön och det finns inga jämställdhetsaspekter att beakta. Regeringens förslag: Den föreslagna ändringen i tullagen ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft något att invända mot promemorians förslag och bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Av artikel 2 i förordning 2015/1525 framgår att förordningen träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Förordningen publicerades och trädde i kraft . Den har tillämpats med undantag från artiklarna 1.5, 1.8, 1.9, 1.17 och 1.18 som ska tillämpas . Kommissionens genomförandeförordningar 2016/345 och 2016/346, artiklarna 4 respektive 3, anger att dessa förordningar träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Förordningarna publicerades och trädde i kraft . Kommissionens delegerade förordning (EU) 2016/757 publicerades och trädde i kraft (artikel 3). Alla förordningarna har tillämpats . Det svenska regelverket ska komplettera de nu aktuella unionsbestämmelserna som har tillämpats . Regeringen anser därför att den föreslagna ändringen i tullagen bör träda i kraft . Regeringens bedömning är att detta är . Regeringen ser inte något behov av övergångsbestämmelser. Beträffande den nya bestämmelsen om tullförseelse ska, i fråga om 2016/17:44 straffansvar, förutom 2 kap. 10 § regeringsformen även de allmänna principer som kommer till uttryck i 5 § första och andra styckena lagen (1964:163) om införande av tillämpas. Förslaget till lag om ändring i tullagen (2016:253) Paragrafen ändras endast på så sätt att en hänvisning till rådets förordning (EG) nr 515/97 av om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen förs in. Eftersom det är fråga om en upplysningsbestämmelse anges endast EU-förordningens namn och inte vilken lydelse av den som det hänvisas till (dynamisk hänvisning). Paragrafen ändras så att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör sin rapporteringsskyldighet enligt artikel 18a.4–6 i förordning (EG) nr 515/97, i lydelsen enligt och rådets förordning (EU) nr 2015/1525, döms till böter för tullförseelse. I kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/345 av anges bl.a. också när meddelanden om containerstatus ska överföras då dessa har tagits fram, samlats in eller bevarats i fraktförarnas elektroniska register. Hänvisningen till artikel 18a.4–6 i förordning 515/97 är utformad på så sätt att den avser förordningen i en viss angiven lydelse, en så kallad statisk hänvisning. Se avsnitt 5.2. Paragrafen har utformats i huvudsak enligt Lagrådets förslag dock med en redaktionell justering. Bestämmelsen har utformats efter mönster av 10 kap. 5 d § och 43 § jaktlagen (1987:259). Europeiska unionens officiella tidning L 243/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2015/1525 av om ändring av rådets förordning (EG) nr 515/97 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 33 och 325, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av revisionsrättens yttrande, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)För att säkerställa att rådets förordning (EG) nr 515/97 (2) omfattar alla tänkbara varurörelser i förhållande till unionens tullområde bör definitionerna av tullagstiftning och fraktförare klargöras med avseende på begreppen införsel och utförsel av varor. (2)I syfte att ytterligare förbättra administrativa och straffrättsliga förfaranden för hantering av oegentligheter är det nödvändigt att säkerställa att bevisning som erhållits genom ömsesidigt bistånd kan betraktas som tillåtlig vid förfaranden inför de administrativa och rättsliga myndigheterna i den begärande myndighetens medlemsstat. (3)För att öka tydligheten, enhetligheten och insynen är det nödvändigt att mer konkret fastställa vilka myndigheter som ska ha tillgång till de databaser som inrättas med stöd av förordning (EG) nr 515/97. I detta syfte bör en enhetlig hänvisning till behöriga myndigheter införas. Dessa myndigheters direkta tillgång är en viktig förutsättning för ett effektivt genomförande av det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och samarbetet mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen. (4)Uppgifter om containerrörelser gör det möjligt att identifiera bedrägerier vad gäller varor som förflyttas in i och ut ur unionens tullområde. Sådana uppgifter är till hjälp i arbetet med att förebygga, utreda och lagföra verksamhet som utgör eller förefaller utgöra överträdelser av tullagstiftningen. För att samla in och använda så (1) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu ej offentliggjord i EUT). ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (2) Rådets förordning (EG) nr 515/97 av om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen (EGT L 82, 22.3.1997, s. 1). L 243/2 Europeiska unionens officiella tidning fullständiga uppgifter som möjligt och undvika eventuella negativa konsekvenser för små och medelstora företag inom speditionssektorn, är det nödvändigt att fraktförare överlämnar uppgifter om container rörelser till medlemsstaterna, i den mån de samlar in sådana uppgifter i elektroniskt format genom sina spårningssystem eller får sådana uppgifter lagrade åt sig. Sådana uppgifter bör överföras direkt till en samlad databas som kommissionen inrättar för detta syfte. (5)För att garantera en hög konsumentskyddsnivå har unionen en skyldighet att bekämpa bedrägerier i tullärenden för att därigenom bidra till den inre marknadens mål om säkra produkter med äkta ursprungsintyg. (6)En viktig förutsättning för upptäckt av bedrägerier är identifiering och korsanalys av relevanta uppgifter om verksamheten. Därför måste en databas inrättas på unionsnivå med uppgifter om import, export och transitering av varor, inbegripet transitering av varor inom medlemsstaterna och direktexport. I detta syfte bör kommissionen systematiskt replikera uppgifter från de källor som förvaltas av kommissionen i databasen för import, export och transitering och medlemsstaterna bör ha möjlighet att tillhandahålla kommissionen uppgifter om transitering av varor inom en medlemsstat och om direktexport, beroende på tillgången till uppgifter och medlemsstatens itinfrastruktur. (7)Införandet enligt och rådets beslut nr 70/2008/EG (1) av de elektroniska tullsystemen 2011, varigenom handlingar som styrker import och export inte längre bevaras av tullmyndigheter, utan av ekonomiska aktörer, har lett till förseningar i de utredningar på tullområdet som genomförs av Europeiska byrån för bedrägeri bekämpning (), eftersom förlitar sig på dessa myndigheter för att få hjälp att erhålla sådana handlingar. Dessutom utgör den treåriga preskriptionstiden för uppbörd av tullskuld ett ytterligare hinder för att framgångsrikt genomföra utredningar. För att påskynda utredningsarbetet på tullområdet, utöver kommissionens övriga möjligheter att inhämta information om deklarationer, bör det förfarande enligt vilket kommissionen får begära handlingar som styrker import- och exportdeklarationer från medlemsstaterna fastställas. (8)För att säkerställa konfidentialiteten och öka säkerheten hos de uppgifter som lagrats i de databaser som inrättas på grundval av den här förordningen och förordning (EG) nr 515/97, bör det föreskrivas att tillgången till dessa uppgifter begränsas till endast specifika användare och angivna syften. (9)I förordning (EG) nr 515/97 föreskrivs om uppgifternas behandling. Sådan behandling får även omfatta personuppgifter och bör ske i enlighet med unionsrätten.