prop · H4031d18 · 2016-09-20 00:00:00 — uppföljningar visar att tillgången till och användningen av digitala verktyg har ökat i förskolan och . Fördelningen är emellertid ojämn mellan huvudmän och skolor och betydande andelar av rektorer, lärare i skolan och personal i förskolan uttrycker ett fortsatt kompetensutvecklingsbehov. Mot bak- grund av den strategiska potential som digitalise- ringen har för skolutveckling och för utveckling av undervisningen och elevers kompetens, och därigenom för ökad måluppfyllelse och likvärdighet, är uppdrag om fram- tagande av en it-strategi ett viktigt verktyg. Skillnaderna i skolresultat mellan flickor och pojkar är fortsatt tydliga. Flickor hade /15 exempelvis bättre resultat i samtliga ämnen där det finns nationella prov i årskurs 9, även i matematik där pojkarna har haft marginellt bättre resultat än flickorna. varierade skillnaden mellan flickor och pojkar i andelen behöriga till de olika nationella programmen i gymnasieskolan med mellan till flickornas fördel. Det finns sannolikt flera samverkande förkla- ringar till att de genomsnittliga könsskillnaderna i skolprestationer består. Många forsknings- baserade förklaringar tar utgångspunkt i att skillnaderna mellan flickors och pojkars presta- tioner i skolan kan förklaras av samhällets förväntningar på hur pojkar och flickor ska uppträda. Kopplat till detta, och andra faktorer, finns brister i skolans förmåga att utforma undervisningen utifrån elevers olika förutsätt- ningar för att ge alla flickor och pojkar lika möjligheter att uppnå målen för utbildningen. Därtill kan bemötande och förväntningar som ställs på eleverna i skolan bidra till att dessa skillnader består. Bemötande och förväntningar kan även kopplas till övriga bestående brister i jämställdhet såsom förekomsten av sexuella trakasserier, våld och könsstereotypa studieval inför gymnasieskolan. Det är därför viktigt att skolans jämställdhetsarbete stärks och att kunskapen i verksamheterna ökar om hur förväntningar och krav på pojkar och flickor påverkar deras lärande och utveckling. har ett viktigt uppdrag att främja att alla barn och elever får tillgång till en likvärdig utbildning av god kvalitet. För att kunna utföra detta uppdrag på ett effektivt sätt krävs bättre förutsättningar i fråga om den finansiella styrningen av myndigheten. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 De utvecklingsinsatser som utför bedöms, tillsammans med de statsbidrag som myndigheten administrerar, bidra till en bättre skolgång för elever. Regeringen ser dock att vissa insatser behöver breddas eller byggas ut för att bättre möta de behov som finns. I avsnitt 9 Politikens inriktning beskrivs de nya insatser som regeringen föreslår i denna budgetproposition. Enligt granskning av Sameskol- styrelsens årsredovisning uppvisar Sameskolstyrelsen brister i resultatredovis- ningen. Även ett överskridande av anslags- krediten kritiseras. har kritiserat fakturering, upphandling, inköp, löner och inventering. Flera av dessa brister kvarstår. () fastställer ekonomiadministrativa värden för myndigheter och rapporterar dessa till rege- ringen. EA-värderingen består av en extern bedömning och en självdeklaration. Same- skolstyrelsen fick betyget CC, vilket är det lägsta betyget. Kritikpunkterna gäller i första hand rutiner kring ekonomiadministration men även övertrasserad räntekontokredit och felaktig redovisning av anslagsintäkter m.m. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 I detta avsnitt behandlas skolformerna gymnasieskola och gymnasiesärskola. I avsnittet redovisas främst resultat som avser 2015. När det gäller betyg, meritvärden och provresultat innebär det /15. Uppgifter om elever och personal avser /16. Uppgifterna avseende kostnader för gymnasieskola och gym- nasiesärskola 2015 bygger på preliminär statistik. Resultat, resultatindikatorer och statliga insatser för läraryrket redovisas samlat i avsnitt 2 för samtliga skolformer. Vissa resultat och insatser som är gemensamma för flera skolformer redo- visas i avsnitt 3 Förskola och grundskola. Svensk gymnasieutbildning ska vara av hög och likvärdig kvalitet. Alla unga kvinnor och män i gymnasieskolan ska ges förutsättningar att uppnå de nationella målen och utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser så långt som möjligt utifrån sina förutsättningar. Gym- nasieskolan ska ge unga kvinnor och män en god grund för yrkesverksamhet eller för vidare studier. Regeringens mål för verksamhetsområdet sammanfaller i huvudsak med syftet med utbild- ningen inom skolväsendet som det uttrycks i skollagen (2010:800). Av skollagen framgår att utbildningen inom skolväsendet syftar till att eleverna ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Den ska främja alla elevers utveckling och lärande samt en livslång lust att lära. I utbildningen ska hänsyn tas till elevers Eleverna ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Utbildningen inom skolväsendet ska vara likvär- dig inom varje skolform oavsett var i landet den anordnas. 4.3.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Följande indikatorer används för att bedöma gymnasieskolans måluppfyllelse. –Resultat på nationella prov. –Genomsnittlig betygspoäng. –Andel elever som slutfört utbildningen . –Andel elever som uppnått grundläggande behörighet till högskoleutbildning . –Övergång från preparandutbildning och programinriktat individuellt val till nation- ella program i gymnasieskolan. –Elevers trygghet i gymnasieskolan. –Andel unga kvinnor och män från det underrepresenterade könet som fullföljer utbildningen på program med ojämn könsfördelning. –Lärarbehörighet och personalens utbild- ning. Denna indikator redovisas i avsnitt 2. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Indikatorerna ger inte en heltäckande bild av respektive verksamhet men belyser de delar av måluppfyllelsen och resultaten som regeringen bedömer är centrala. All individbaserad statistik redovisas uppdelat på kön om dessa uppgifter är tillgängliga. Gymnasieskolan är en skolform inom skol- väsendet som är avsedd att påbörjas av ung- domar efter avslutad grundskoleutbildning eller motsvarande, fram t.o.m. det första kalender- halvåret det år de fyller 20. Den är en frivillig skolform som omfattar 18 nationella program, varav 12 yrkesprogram och 6 högskoleförbered- ande program med totalt 60 olika inriktningar. Inom de nationella programmen kan det även finnas särskilda varianter som är godkända av och inom yrkesprogrammen kan det även finnas gymnasial lärlingsutbildning. För de elever som inte är behöriga till de nation- ella programmen finns fem introduktionspro- gram. av alla ungdomar börjar i någon av de olika formerna av utbildning inom gymnasieskolan. Gymnasieskolan ska enligt skollagen (2010:800) ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhälls- livet. Gymnasieskolans huvuduppgift är enligt läroplanen att förmedla kunskaper och skapa förutsättningar för att eleverna ska tillägna sig och utveckla kunskaper. De högskoleförbered- ande programmen ska utgöra grund för fortsatt utbildning på högskolenivå. Yrkesprogrammen ska utgöra grund för yrkesverksamhet och fort- satt yrkesutbildning. Eleverna på yrkespro- grammen ska ges möjlighet att uppnå grund- läggande högskolebehörighet. Sådan behörighet är alltså inget krav för yrkesexamen utan en möjlighet för den enskilde eleven. Elever, skolor och studievägar gick ca 323 100 elever i gymnasie- skolan, vilket är en minskning med drygt 500 elever eller jämfört med året innan (se diagram 4.1). I skolor med kommuner som huvudmän, där elevantalet upp- gick till knappt 237 000 elever , var Antalet elever i fristående gymnasieskolor ökade med , från 83 195 elever till 83 754 elever. Antalet elever i skolor med landsting som huvudman har minskat med 227 elever, från 2 640 elever 2014 till 2 413 elever 2015. Statens skolverks prognos visar att elevminskningen kommer att stanna upp efter 2015/16. Därefter kommer, enligt prognosen, elevkullarna återigen att öka. Fram till /24 beräknas ök- ningen bli omkring 45 000 elever. Diagram 4.1 Elevutveckling i gymnasieskolan 1996/97– 2015/16 /16 var andelen kvinnor i gymnasie- skolan (vid mätningen ) och andelen män , vilket innebär en minskning med en procentenhet för andelen kvinnor och därmed en ökning med en procentenhet för andelen män jämfört med föregående läsår. Av eleverna i skolor med kommuner som huvudmän var andelen kvinnor och andelen män , vilket även det innebär en minskning med en pro- centenhet för andelen kvinnor och en ökning med en procentenhet för andelen män. Mot- svarande andelar för fristående skolor var kvinnor och män (se diagram 4.2). Andelarna gällande fristående skolor är oförändrade jämfört med föregående läsår. Diagram 4.2 Elever i gymnasieskolan per huvudman, upp- delat på kön 2015/16 fanns det 1 303 skolenheter i gym- nasieskolan (se tabell 4.1), vilket innebär en minskning med 25 skolenheter jämfört med året innan. Antalet skolenheter med kommuner som huvudmän var 842 /16, vilket innebär en minskning med 17 skolenheter jämfört med /15. Antalet skolenheter med en- skilda huvudmän uppgick /16 till 443, vilket innebär en minskning med 9 skolenheter. Tabell 4.1 Skolenheter i gymnasieskolan 2014/15 och 2015/16 Andelen skolenheter med kommuner som huvudmän utgör av samtliga skolen- heter 2015 medan andelen skolenheter med fristående huvudmän utgör . Detta är samma andelar som föregående år. Resterande 18 skolor hade landsting som huvudmän, vilket är en ökning med en skolenhet jämfört med föregående läsår. De kommunala gymnasie- skolorna är i genomsnitt större, sett till antalet elever, än de fristående. var antalet elever, som hade sökt ett program och gick i gymnasieskolans årskurs 1 , ca 95 200 stycken. Av dessa nybörjarelever började på ett 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 yrkesprogram, vilket är en liten minskning jämfört med föregående år. Vidare började av eleverna ett högskoleför- beredande program och ett introduktionsprogram. /15 har andelen elever på både högskoleförberedande program och på introduktionsprogram ökat med en procentenhet. Av de totalt ca 323 100 eleverna i gymnasie- skolan /16 gick ett högskoleförberedande program, drygt 29 pro- cent ett yrkesprogram och ett introduktionsprogram. I förhållande till före- gående läsår har andelen elever som läser ett yrkesprogram minskat med en procentenhet. har andelen elever på högskoleför- beredande program minskat marginellt. Andelen elever på introduktionsprogram har ökat . fanns det totalt knappt 7 600 lärlingar, varav kvinnor och män. En elev på ett yrkesprogram kan välja att exempelvis gå en i huvudsak skol- förlagd studieväg och i form av en gymnasial lärlingsutbildning enbart det tredje året. fanns det totalt knappt 8 700 lärlingar i gymnasieskolan. Av dessa var 39 pro- cent kvinnor och män. Totalt innebär det en ökning med ca 1 100 lärlingar jämfört med . Indikator: Resultat på nationella prov Nationella prov finns framtagna för kurserna engelska 5 och 6, matematik 1a, 1b och 1c, 2a, 2b och 2c, 3b och 3c och 4 samt svenska 1 och 3 och svenska som andraspråk 1 och 3. Andelen elever som klarade de inledande kursproven i matematik var större än . Störst andel elever med godkänt provbetyg (minst betyget E) fanns bland de elever som hade läst matematik 1c. Av de elever som skrev det provet fick minst godkänt provbetyg att jämföra . Matematik 1c är den inle- dande kursen på de tekniska och naturveten- skapliga programmen. Matematik 1a är den inle- dande matematikkursen på yrkesprogrammen. Andelen elever med minst godkänt provbetyg på denna kurs var , vilket är en liten ökning jämfört med då av eleverna fick godkänt provbetyg. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Matematik 1b är den inledande matematik- kursen på samhällsvetenskapsprogrammet, ekonomiprogrammet, humanistiska programmet och estetiska programmet. Andelen elever med minst godkänt provbetyg i matematik 1b var att jämföra . I engelska 5 och svenska 1 fick av de elever som gjorde proven minst provbetyget E, vilket är lika stora andelar för båda ämnena som det var . Provresultaten är i stort sett desamma både för kvinnor och för män när det gäller kurs- proven i matematik och engelska som gjordes . Skillnaderna är dock större på kurs- proven i svenska 1 och svenska som andraspråk 1 (se diagram 4.3). Diagram 4.3 Andel elever som fått minst betyget E i nation- ella prov i engelska 5, matematik 1a–1c, svenska 1 och svenska som andraspråk 1 vt 2015, per kön Indikator: Genomsnittlig betygspoäng Alla elever ska ges förutsättningar att nå de nationella målen. Den genomsnittliga betygs- poängen, dvs. det genomsnittliga värdet av alla betyg som redovisas i elevens examensbevis eller studiebevis om minst 2 500 betygsatta gymnasie- poäng, är en indikator på uppfyllelsen av detta mål. Den genomsnittliga betygspoängen i gym- nasieskolan var 14,0 av maximalt 20 poäng för samtliga elever som hade avslutat sin utbildning med ett examensbevis eller studiebevis som omfattar minst 2 500 poäng /15. Det är i nivå med utfallet (se diagram 4.4). Diagram 4.4 Genomsnittlig betygspoäng i gymnasieskolan 1998/99–2014/15 Den genomsnittliga betygspoängen 2013/14–2014/15 avser elever som av- slutat gymnasieskolan med examensbevis eller studiebevis om minst 2 500 betyg- satta poäng. Den genomsnittliga betygspoängen /99–2012/13 avser elever som fått slutbetyg. Det finns könsskillnader i betygsresultaten. var den genomsnittliga betygspo- ängen för kvinnor 14,6 poäng och för män 13,4 poäng, vilket är samma genomsnittliga betygspoäng för både kvinnor och män jämfört med föregående år. Kvinnor med svensk bak- grund28 hade i genomsnitt 14,8 poäng medan kvinnor med utländsk bakgrund29 hade i genom- snitt 13,6 poäng. Motsvarande resultat var för män 13,6 respektive 12,5 poäng. Detta innebär, jämfört , en ökning med 0,1 poäng för kvinnor med svensk bakgrund och en minskning med 0,2 poäng för män med utländsk bakgrund. För kvinnor med utländsk bakgrund samt för män med svensk bakgrund är poängen densamma som föregående år. Liksom när det gäller resultaten på de nation- ella proven var kursbetygen högre i svenska och engelska än i matematik (se diagram 4.5). Sam- tidigt är betygen på kurser i engelska, matematik och svenska som är obligatoriska för alla pro- gram högre än på de nationella proven. Det är dock viktigt att notera att det inte är samma 28Definitionen av svensk bakgrund i denna text är den som använder för sin statistik, dvs. inrikes född med två inrikes födda föräldrar eller inrikes född med en inrikes och en utrikes född förälder. Detta gäller genomgående genom hela avsnittet. 29Definitionen av utländsk bakgrund i denna text är den som använder för sin statistik, dvs. utrikes född eller inrikes född med två utrikes födda föräldrar. Detta gäller genomgående genom hela elever som har gjort de nationella proven som har fått examensbevis eller studiebevis om 2 500 poäng ett visst år. Många elever gör det nation- ella provet i den inledande kursen i ett ämne under den första eller andra årskursen i gymnasieskolan. Diagram 4.5 Andel elever som fått minst betyget E i engelska 5, matematik 1a-1c, svenska 1 respektive svenska som andraspråk 1 i sitt examensbevis eller studiebevis omfattande minst 2 500 poäng, vt 2015 Av alla elever som fick examensbevis eller studie- bevis om minst 2 500 gymnasiepoäng hade läst ett utökat program, dvs. läst fler kurser än vad som ingick i deras full- ständiga program. Detta var en något lägre andel än föregående år då hade läst ett utökat program. Antalet elever som lämnade gymnasieskolan efter att ha gått ett reducerat program, dvs. som på grund av studie- svårigheter har befriats från undervisning i en eller flera kurser, var totalt ca 3400 varav kvinnor och män. Dessa elever har inte fått betyg på de 2 500 poäng som ett nationellt program omfattar. Detta gör att de i tillgänglig statistik inte räknas med i gruppen elever som har avslutat en fullständig gymnasie- utbildning och deras andel redovisas därför inte här. Indikator: Andel elever som slutfört utbildningen Det är viktigt att alla ungdomar ges förutsätt- ningar att fullfölja en gymnasial utbildning inom utsatt tid. Utbildningen i gymnasieskolan genomförs normalt . Det är dock inte alla elever som klarar studierna . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 användes andelen elever som fått slut- betyg som en indikator avseende genomströmningen i gymnasieskolan, men efter gymnasiereformen 2011 används nu i stället andelen elever som har slutfört utbildningen som indikator. Med elever som har slutfört utbildningen menas här elever som har avslutat gymnasieskolan med examensbevis eller studiebevis som omfattar minst 2 500 gymnasie- poäng. Av alla elever som började i gymnasie- skolan hade slutfört utbildningen , dvs. Andelen elever som har slutfört gymnasieskolan har varit i stort sett oförändrad , oberoende av sättet att mäta fullföljandet (se diagram 4.6 för utvecklingen ). Det är dock viktigt att påpeka att kraven för att få slutbetyg respektive examensbevis eller studiebevis om minst 2 500 poäng skiljer sig åt. Diagram 4.6 Andel nybörjare i gymnasieskolan 2008–2012 som fått slutbetyg (2008–2010) eller som avslutat med examensbevis eller studiebevis omfattande minst 2 500 poäng (2011-2012) Anm. Observera att axeln är bruten. Kvinnor som började i gymnasieskolan slutförde utbildningen i högre grad än männen, jämfört . Elever på högskoleförberedande pro- gram slutförde gymnasieskolan i större utsträck- ning än elever som hade gått på ett yrkespro- gram. Andelen elever som 2012 var nybörjare på ett högskoleförberedande program och som slutförde gymnasieskolan är 82 pro- cent. Motsvarande andel för yrkesprogram är . Att inte fler slutför gymnasieskolan beror delvis på att många elever har bytt pro- gram , vilket förlänger studie- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 tiden med ett och . En annan orsak till att studietiden blir längre är att många elever inte är behöriga till ett nationellt program och börjar sin gymnasietid på ett introduktions- program. Av de elever som 2011 började på ett introduktionsprogram hade slutfört gymnasieskolan från något program . Av nybörjarna i gymnasieskolan 2011 gick ett introduktionsprogram. Språkintroduktion är det största av gymnasie- skolans introduktionsprogram. Programmet har vuxit med de senaste årens ökade invandring av ungdomar i gymnasieåldern. Av nybörjarna i gymnasieskolan fick slutbetyg , och . Indikator: Andel elever som uppnått grundläggande behörighet till högskoleutbildning Nya krav för grundläggande behörighet För att kunna antas till en högskoleutbildning krävs s.k. grundläggande behörighet. Kraven för grundläggande behörighet har höjts och denna förändring började tillämpas för elever som började i gymnasieskolan . De nya kraven innebär att det som huvudregel krävs en gymnasieexamen från ett högskoleförberedande program eller en yrkesexamen kompletterad med vissa behörighetsgivande kurser för att få grundläggande behörighet. Av alla elever som började gymnasieskolan hade uppnått grundläggande behörighet . Det är en ökning jämfört med den föregående elevkullen (se diagram 4.7). Kvinnor hade ett bättre resultat än män, då uppnådde sådan behörighet att jämföra av männen. Elever med utländsk bakgrund lyckades i lägre grad än övriga elever att uppnå den grundläggande behörigheten, jämfört . Det är en ökning för båda elevgrupperna: för elever med utländsk bak- grund och för övriga elever. Diagram 4.7 Andel nybörjare i gymnasieskolan 2008–2012 som uppnått grundläggande behörighet Elever som påbörjade gymnasieskolan läste enligt läroplanen från 1994 medan de som påbörjar gymnasieskolan efter 2011 läser enligt 2011 års Av nybörjarna på högskoleförberedande pro- gram 2012 uppnådde grund- läggande behörighet . Motsvarande andel av nybörjarna på yrkesprogram var . Spridningen mellan programmen är dock stor (se diagram 4.8). Det finns skillnader i resultat mellan könen inom respektive nationellt program. Av nybör- jarna 2012 fick kvinnor i högre utsträckning än män grundläggande behörighet till universitets- och högskolestudier. Detta gäller för samtliga program. Diagram 4.8 Andel nybörjare i gymnasieskolan 2012 som fått examensbevis eller studiebevis om minst 2 500 poäng , fördelade efter grundläggande behörighet eller inte och program30 TE Alla Källa: . Av de knappt 84 000 elever som fick ett examensbevis eller studiebevis som om- fattade minst 2 500 gymnasiepoäng från gym- nasieskolan, oavsett hur länge de hade gått i gymnasieskolan, fick grund- läggande behörighet till högskoleutbildning. Det är en ökning med en procentenhet jämfört med föregående år. Andelen kvinnor som fick grundläggande behörighet till högskoleutbild- ning var , motsvarande andel för männen var . Sammantaget hade av dem som fyllde uppnått grundläggande behörighet inom gymnasieskolan. Detta är en minskning jämfört . Den stora minskningen kan förklaras med att denna årskull var den första som gick ut gymnasieskolan efter att reglerna för behörighet till högskoleutbildning ändrades genom gymnasiereformen 2011. Av de kvinnor som fyllde hade uppnått grundläggande behörighet medan mot- svarande andel för männen var . Uppgifter fördelade på kön finns inte tillgängliga . 30 BF= Barn och fritid, BA= Bygg och anläggning, EE= El och energi, FT= Fordon och transport, HA= Handel och administration, HV= Hantverk, och turism, IN= Industritekniska, NB= Naturbruk, RL= Restaurang och livsmedel, VF= VVS och fastighet, VO= Vård och omsorg, RX= Riksrekryterande utbildningar, EK= Ekonomi, ES= Estetiska, HU= Humanistiska, NA= Naturvetenskap, SA= Samhällsvetenskap, TE= Teknik. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Byte av program, avbrott och studieuppehåll Programbyten, liksom avbrott och studieuppe- håll, är vanliga orsaker till förlängd studietid för många elever i gymnasieskolan. fanns det knappt 100 000 elever som var nybörjare i gymnasieskolan. Andelen elever som har bytt från ett nationellt program till ett annat nationellt program har ökat , och var . Det är fortsatt något vanligare att elever som har börjat på yrkesprogram byter program än elever som har börjat på högskoleförberedande program. Av de som var nybörjare i årskurs 1 på ett yrkespro- gram /15 hade bytt pro- gram , vilket är lägre än för föregående elevkull. Av eleverna som började i årskurs 1 på ett högskoleförberedande program 2014/15 hade bytt program , en ökning . Liksom /14 var det vanligast att elever bytte inom samma programtyp som de började på, dvs. från ett yrkesprogram till ett annat, respektive från ett högskoleförberedande program till ett annat. Det finns fem introduktionsprogram som syftar till att förbereda för studier på ett annat program eller för yrkesverksamhet. Programbyte från ett introduktionsprogram är ofta ett tecken på progression och studieframgång hos eleven och är därmed en önskvärd utveckling. Av ny- börjarna på ett introduktionsprogram i årskurs 1 hade bytt utbildning . Störst andel, , hade bytt till ett yrkesprogram, hade bytt till ett högskole- förberedande program och till ett annat introduktionsprogram. Skillnaderna är stora mellan programmen, men programmen har också vitt skilda syften. I många fall innebär ett programbyte att eleven börjar om i årskurs 1 på den nya utbild- ningen, vilket innebär ett extra studieår. Det förekommer även att elever byter program senare under sin gymnasietid. Av nybörjarna i årskurs 1 /15 återfanns , ca 3 300 elever, inte i gymnasieskolan efterföljande läsår, vilket är en ökning eller ca 300 elever jämfört med föregående period. Dessa hade således gjort studieuppehåll eller avbrutit sina studier. Det finns i detta avseende stora skillnader mellan programmen. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 nationella program hade gjort studie- uppehåll eller avbrutit sina studier efter medan motsvarande andel för elever på introduktionsprogram var .