prop · H303199 · 2016-07-19 00:00:00 — domstolsprövning och skulle också med hänsyn till att den beräknade ärendemängden skulle uppgå till knappt 20 ärenden utgöra ett kostsamt och ineffektivt alternativ. Huvudregeln är att dömande verksamhet ska ske i domstol. rör frågor om skydds- och licensjakt är juridiskt komplicerade och har ofta starka intressemotsättningar. Det finns därför vid handläggningen av denna typ av ärenden starka skäl för en öppen process med god insyn. är även tveksamt om en nämnd skulle vara förenlig med Europa- konventionens krav och . Det föreslås mot denna bakgrund att länsstyrelsernas beslut om skydds- eller licensjakt av rovdjur ska överklagas till förvaltningsdomstol i stället Det som har anförts mot ett domstolsförfarande är främst kravet om skyndsamhet, men även att domstolarna skulle sakna kompetens. slås därför att det i jaktförordningen införs en reglering om att beslut om skyddsjakt och licensjakt av rovdjur ska hanteras skyndsamt. Syftet är att besluten i normalfallet ska kunna överprövas i sak i underrätten och att kammarrätten ska hinna ta ställning till frågan om prövningstillstånd före den beslutade jakttiden så att beslutet kan verkställas om förutsättningar för skyddsjakt eller licensjakt finns. Författningsförslag i promemorian Överprövning av beslut om skyddsjakt och licensjakt för vissa rovdjur förordning om ändring i jaktförordningen (1987:905) dels att rubriken närmast före 58 § ska ha följande lydelse, dels att 58 § ska ha följande lydelse, dels att det införs en ny paragraf, 60 §, av följande lydelse. I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. I fråga om följande beslut enligt denna förordning gäller dock 1.att beslut enligt 3 § fjärde stycket, 4 §, om beslutet avser annat än registrering av kronhjortsområde, 9 § andra och tredje styckena, 12 a § tredje stycket, 15 §, 21 § andra stycket, 24 a §, 30 §, 38 §, 40 a § tredje stycket, 47 § första stycket och 52 d § samt beslut i ett överklagat ärende inte får överklagas, 2.att andra beslut av än sådana beslut som avses under 1 får överklagas hos , och 3. att andra beslut av än sådana beslut som avses under 1 eller som avser avgift enligt 52 b och 52 c §§ får överklagas hos . 3. att andra beslut av än beslut enligt punkt 1, beslut om avgift enligt 52 b och 52 c §§ och beslut om skyddsjakt eller licensjakt av björn, varg, järv, lo eller kungsörn enligt 24 a § får överklagas hos . Ärenden om skyddsjakt eller licensjakt av björn, varg, järv, lo eller kungsörn ska hanteras skyndsamt. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Förordningen gäller även för beslut som har fattats före ikraftträdandet och som inte fått laga kraft. 2015/16:199 3. Förvaltningsrätten i ska efter ikraftträdandet pröva överkla- Bilaga 8 ganden av beslut om skyddsjakt eller licensjakt enligt 24 a § som har inletts hos men som ännu inte har avgjorts. ska överlämna handlingarna till Förvaltningsrätten i . Förteckning över remissinstanser, promemorian Överprövning av beslut om skyddsjakt och licensjakt för vissa rovdjur Kammarrätten i , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , , , , , , i , i län, i , i , i län, i , i , i , Kommuner och Landsting, , Förbundet , , Föreningen , , , , , , , , , och . Sammanfattning av promemorian Överklagande av beslut om förelägganden om utfodring av vilt förslag innebär att det i jaktlagen ska föreskrivas att länsstyrelserna ska kunna besluta om sådana förelägganden som behövs för att föreskrifter och beslut om utfodring ska följas. Utredningen föreslår ingen bestämmelse om överklagande av förelägganden och förbud. Enligt 54 § jaktlagen gäller som huvudregel att beslut enligt lagen inte får överklagas. Det enda undantaget från denna regel rör vissa beslut av om områden för älgjakt. Sådana beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Genom utredningens förslag skulle det bli möjligt att genom förbud och föreskrifter reglera utfodring av vilt. Länsstyrelserna föreslås kunna ingripa mot överträdelser av förbud och föreskrifter genom att besluta om förelägganden och beslut i enskilda fall. Beslut om förelägganden, eventuellt kombinerade med ett viteshot, om att exempelvis bortskaffa foder som lagts ut i strid mot föreskrifter eller beslut påverkar den enskilde på ett sådant sätt att det bör vara möjligt att överklaga besluten till domstol, vilket bör framgå av lagen. Eftersom jaktlagens bestämmelser om överklagande innehåller ett överklagandeförbud beträffande alla beslut enligt lagen utom sådana som särskilt nämns föreslås att det i lagen införs ett undantag från överklagandeförbudet även när det gäller förelägganden om utfodring. beslut enligt 4 § om förelägganden och förbud samt beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering av licensområde eller älgskötselområde får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Författningsförslag i promemorian Överklagande av beslut om förelägganden om utfodring av vilt beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering av licensområde eller älgskötselområde får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:2001. Förteckning över remissinstanser, promemorian Överklagande av beslut om förelägganden om utfodring av vilt Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , i , i , i län. Förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259) Härigenom föreskrivs i fråga om jaktlagen (1987:259) dels att 4 och 54 §§ ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 42 § ska lyda ”Tillsyn”, dels att det ska införas två nya paragrafer, 42 a och 42 b §§, och närmast före 42 b § en ny rubrik av följande lydelse. Viltet skall vårdas i syfte att Viltet ska vårdas i syfte att –bevara de viltarter som tillhör landets viltbestånd och de fågelarter som tillfälligt förekommer naturligt i landet, och –främja en med hänsyn till allmänna och enskilda intressen lämplig utveckling av viltstammarna. I viltvården ingår att genom särskilda åtgärder sörja för att viltet får skydd och stöd och att anpassa jakten efter tillgången på vilt. För att åtgärderna utförs och anpassningen sker svarar markägaren och jakträttshavaren. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn. Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undantag från ett sådant förbud. Länsstyrelserna utövar tillsyn över att föreskrifter och beslut om utfodring av vilt följs. Länsstyrelserna får besluta de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen. Beslut om förelägganden och förbud får förenas med vite. 1 Senaste lydelse 1997:343. Mål om jakt efter björn, varg, järv, lo eller kungsörn ska hand- beslut enligt 33 § beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering om registrering och avregistrering av licensområde eller älgskötsel- av licensområde eller älgskötsel- område får överklagas hos allmän område och beslut om föreläg- ganden och förbud enligt 42 a § enligt denna lag får inte över- får överklagas till allmän förvalt- denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2010:2001. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet , biträdd av departementssekreteraren . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Enligt den föreslagna paragrafens första stycke utövar länsstyrelserna tillsyn över att föreskrifter och beslut om utfodring av vilt följs. Enligt andra stycket får länsstyrelserna besluta de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen. Besluten får förenas med vite. Uttrycket ”de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen” ger vid handen att det rör sig om beslut som möjliggör eller underlättar tillsyn. Sådana beslut skulle kunna gälla rätten att få upplysningar från eller göra undersökningar hos jakträttshavare eller markägare. Syftet med bestämmelsen är emellertid enligt remissen (s. 17) att länsstyrelserna ska kunna besluta de förelägganden och förbud som behövs för att föreskrifter och beslut om utfodring ska följas. Det kan t.ex. vara ett föreläggande om att bortskaffa foder som lagts ut i strid mot föreskrifter eller beslut. Denna innebörd kan inte utläsas av den föreslagna lagtexten. Det bör klargöras vad som avses med bemyndigandet. Om detta ska omfatta inte bara formerna för tillsynen utan även åtgärder som föranleds av vad som uppdagas vid tillsynen, bör det framgå av bestämmelsen. Enligt den föreslagna paragrafen ska mål om jakt efter björn, varg, järv, lo eller kungsörn handläggas skyndsamt. Bestämmelsens innebörd är att mål av angivna slag ska ha förtur i domstolarna framför andra mål som inte också ska handläggas skyndsamt enligt någon särskild bestämmelse. I lagstiftningsärendet har inte utretts om det finns någon angelägen målkategori som blir åsidosatt genom förtursbestämmelsen, inte heller hur bestämmelsen förhåller sig till andra bestämmelser om förtursmål. Möjligen är problemet inte så stort. Vid föredragningen har upplysts att antalet mål som kommer att träffas av bestämmelsen är litet; har det förekommit tretton sådana mål. Remissens lagförslag avser alla mål om jakt efter de stora rovdjuren. Förslaget i den bakomliggande promemorian avser ärenden om skyddsjakt och licensjakt. Vid föredragningen har emellertid upplysts att mål och ärenden om skyddsjakt och licensjakt är de enda som förekommer. Någon skillnad i sak är alltså inte avsedd. Emellertid kan det ifrågasättas om den föreslagna regleringen är ändamålsenlig. Vid skyddsjakt lär brådskan regelmässigt vara så stor att redan ett överklagande av det grundläggande beslutet medför en ohanterlig tidsutdräkt. En förtursbehandling efter överklagandet hjälper då inte. Och vid licensjakt förefaller problemet snarare vara att utredningen inför ett beslut inte planeras så att det finns ett beslutsunderlag i tillräckligt god tid. På det föreliggande underlaget kan Lagrådet inte tillstyrka den föreslagna bestämmelsen. I paragrafen finns bestämmelser om överklagande. beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering av licensområde eller älgskötselområde samt beslut om förelägganden och förbud enligt 42 a § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt lagen får enligt andra meningen inte överklagas. I remissen föreslås ett nytt tredje stycke i 4 §, enligt vilket den myndighet som regeringen bestämmer i enskilda fall får besluta om undantag från ett förbud mot utfodring av vilt som inte hålls i hägn. Vid föredragningen har upplysts att avsikten är att beslut enligt 4 § tredje stycket om undantag från förbud ska kunna överklagas samt att en bestämmelse om rätten att överklaga ska föras in i jaktförordningen (1987:905). I förordningen ska ytterligare bestämmelser om undantag från förbud föras in. Det kan hävdas att beslut om undantag enligt 4 § tredje stycket är beslut enligt lagen. Bestämmelserna om överklagande innebär i så fall att sådana beslut inte får överklagas. Förhållandet mellan 4 § tredje stycket andra meningen och 54 § första stycket andra meningen behöver klargöras. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , Bucht, , A , , Bah Kuhnke, Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2015/16:199 Vildsvin och viltskador 2015/16:199 Rättsdatablad inför, ändrar, upp- Jaktlagen (1987:259)