prop · H4035 · 2016-09-20 00:00:00 — Kommunen anger att det inom är vanligt med yrkeskurser som särskild behörighet och att det inte alltid finns möjlighet att vare sig anordna eller anlita en extern utbildningsanordnare för alla kurser inom rimligt avstånd. Skälen för regeringens förslag Grundläggande behörighet till högskoleutbildning eller yrkeshögskoleutbildning räcker ofta inte för studier på högskolan eller Den föreslagna utvidgade rätten till studier inom komvux för att uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå eller utbildning inom kan för många individer visa sig vara otillräcklig. Anledningen är att många utbildningar inom högskolan och också kräver särskild behörighet respektive särskilda förkunskaper. För att tillförsäkra vuxna en möjlighet att uppnå behörighet till eftergymnasiala utbildningar med behörighetskrav utöver grundläggande behörighet behöver det därför även finnas en rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppnå särskild behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare. Detsamma gäller beträffande sådan utbildning inom komvux som syftar till att eleven ska uppnå särskilda kunskaper för utbildning inom . En stärkt rätt till behörighetsgivande utbildning bidrar på också till en ökad förutsägbarhet när det gäller tillgång till vuxenutbildning. Detta kan vara viktigt t.ex. vid val av gymnasieprogram. har en person som har en examen från ett yrkesprogram i gymnasieskolan rätt att läsa in grundläggande behörighet till högskolestudier inom komvux, men inte särskild behörighet till högskolan eller kurser som ger behörighet till en yrkeshögskoleutbildning. En stärkt rätt till behörighetsgivande utbildning för vuxna kan därmed ge större trygghet för elever som väljer att läsa ett yrkesprogram i gymnasieskolan. Den utökade rätten till komvux minskar risken för återvändsgränder i utbildningssystemet senare i livet som en följd av gymnasievalet. I förordningen om anges att kraven på särskilda förkunskaper ska vara nödvändiga för att den studerande ska kunna tillgodogöra sig utbildningen och att de får avse kunskaper från en eller flera kurser i gymnasieskolans nationella program eller motsvarande kunskaper. Om det finns särskilda skäl får kraven även avse yrkeserfarenhet och andra kunskaper än de angivna, om de är av betydelse för utbildningens speciella inriktning eller det yrkesområde som utbild- Prop. 2016/17:5 ningen förbereder för. Utöver krav på kunskaper får det även ställas vill- kor som är en förutsättning för utbildningens speciella inriktning eller det yrkesområde som utbildningen förbereder för (3 kap. 3 §). Eftersom den nu föreslagna rätten till komvux inte ska omfatta en rätt till yrkeserfarenhet eller något annat än just kunskaper, bör det preciseras att den rätt som föreslås avser komvux som syftar till att eleven ska uppnå särskilda kunskaper för en utbildning inom . Rätten bör förenas med vissa villkor Den föreslagna rätten till utbildning inom komvux för att uppnå särskild behörighet till högskolestudier som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare eller uppfylla krav på särskilda kunskaper för en yrkeshögskoleutbildning bör förenas med vissa villkor. En generell rätt till komvux på gymnasial nivå för att uppnå särskild behörighet eller särskilda kunskaper skulle nämligen innebära fritt tillträde till sådana kurser i komvux för alla sökande, oavsett om de är behöriga eller inte och oavsett om de behöver kurserna för behörighet till högskole- eller yrkeshögskoleutbildning eller inte. En sådan omfattande rätt kan i vissa fall leda till ett oproportionerligt utnyttjande av densamma utan att målsättningen med reformen uppnås i motsvarande grad. Det riskerar i sin tur att bli kostnadsdrivande för kommunerna. Rätten bör därför avgränsas så att den sökande ska vara behörig att delta i komvux på gymnasial nivå. Den sökande måste också först ha uppnått grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå eller till utbildning inom innan hon eller han får rätt till utbildning som leder till särskild behörighet eller särskilda kunskaper. Regeringen bedömer att de föreslagna inskränkningarna inte kommer att begränsa individens möjlighet att nå behörighet till högre studier. Det bör inte begränsas hur många behörigheter en individ får läsa in Det finns personer som redan har en eller flera särskilda behörigheter eller särskilda kunskaper men som behöver skola om sig, t.ex. för att byta Som tidigare konstaterats förändras arbetslivet snabbt och en person kan behöva byta yrkesbana både en och under sitt Rätten till komvux på gymnasial nivå bör därför inte begränsas till att endast omfatta en särskild behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare eller endast särskilda kunskaper för en utbildning inom . Den som har uppnått såväl grundläggande som särskild behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare bör i stället ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå för att uppnå en eller flera andra sär- skilda behörigheter till sådan högskoleutbildning. bör rätten till komvux för att bli behörig till omfatta både grundläggande behörighet till och krav på särskilda kun- skaper för flera utbildningar i . Ytterligare begränsningar av rättigheten skulle riskera att syftet med reformen, att göra högre utbildning tillgänglig för alla vuxna, inte uppnås SKL:s förslag att begränsa rätten till utbildning för att uppnå särskild behörighet eller särskilda kunskaper till en viss studievolym, 2016/17:5 t.ex. 300 verksamhetspoäng, skulle riskera att stänga ute många vuxna från högre utbildning. För att säkerställa att inga vuxna fastnar i återvändsgränder i utbildningssystemet bör rätten till utbildning för att uppnå särskild behörighet eller särskilda kunskaper inte begränsas till en viss studievolym eller ett visst antal särskilda behörigheter eller särskilda kunskaper för bara en viss utbildning inom . Risken att vuxna skulle utnyttja rätten för att skaffa sig behörigheter eller kunskaper som de inte behöver bedöms vara liten. De vuxnas möjligheter att försörja sig begränsar också deras utnyttjande av rätten. Det finns t.ex. begränsningar när det gäller hur länge en individ kan få studiestöd. Rätten till utbildning bör dock begränsas på så sätt att en vuxen endast ska ha rätt att delta i en utbildning inom komvux på gymnasial nivå för att skaffa sig särskild behörighet till högskolan eller särskilda kunskaper för en utbildning inom åt gången. Om det trots detta skulle visa sig att rätten används av vuxna som inte behöver utbildningen för högre studier på ett sätt som leder till ökade kostnader och organisatoriska problem för kommunerna bör ytterligare begränsningar av rätten övervägas. Det bör finnas en möjlighet för regeringen att meddela föreskrifter som begränsar rätten Det kan finnas anledning att avgränsa vilka kurser som ska omfattas av rätten till behörighetsgivande utbildning. Bestämmelser på sådan detaljnivå bör dock inte finnas i lag. I stället bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka kurser som den här föreslagna utvidgade rätten till komvux ska omfatta. Samverkan ökar kommunernas möjligheter att erbjuda ett brett utbud av utbildning Kommunernas målsättning bör liksom vara att erbjuda ett brett utbud av kurser inom komvux på gymnasial nivå. Kommuner kan också uppfylla sin skyldighet att erbjuda utbildning genom samverkan med andra kommuner. I sådana samverkansavtal kan även frågor om ersättning för utbildningen regleras. På så sätt kan även små kommuner uppfylla skollagens krav att varje kommun ska erbjuda komvux på gymnasial nivå (20 kap. 16 § och 23 kap. 8 §). 6.3Kommunerna bör ha en viss valfrihet när det gäller hur rätten att läsa in grundläggande behörighet ska realiseras Regeringens förslag: Om grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå eller utbildning inom kan uppnås genom olika utbildningar inom komvux på gymnasial nivå, ska hemkommunen bestämma vilken av utbildningarna som den ska erbjuda. Kommunen ska vid erbjudandet av sådan utbildning utgå från den vuxnes behov av särskild behörighet till högskoleutbild- ning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare eller av särskilda kunskaper för utbildning inom . Kommunen ska också så långt som möjligt beakta den vuxnes önskemål, tidigare utbildning och arbetslivserfarenhet. Den som har rätt att delta i komvux på gymnasial nivå ska ha rätt att delta i utbildningen i en annan kommun än sin hemkommun eller i ett landsting, om utbildningen finns där och inte erbjuds av hemkommunen. Hemkommunen ska alltid åta sig att svara för kostnaderna för sådan utbildning. En sökande som har rätt till komvux på gymnasial nivå ska tas emot till sådan utbildning. Av ett beslut om att en sökande ska tas emot ska det framgå på vilken eller vilka grunder den sökande tas emot. Om en sökande har rätt att delta i komvux på gymnasial nivå innebär ett beslut om mottagande till utbildningen att den sökande också antas till utbildningen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att nuvarande bestämmelse om att hemkommunen ska vara skyldig att stå för kostnaderna för den sökandes utbildning inom komvux på gymnasial nivå i en annan kommun eller ett landsting, om den sökande har rätt till utbildningen och den inte erbjuds av hemkommunen, ska behållas. Det föreslås inte någon bestämmelse om att hemkommunen alltid ska åta sig att svara för kostnaderna för sådan utbildning. I promemorian föreslås inte något förtydligande av att en sökande som har rätt till komvux på gymnasial nivå ska tas emot till sådan utbildning. Promemorian innehåller inte heller något förslag om att det av ett beslut om att en sökande ska tas emot ska framgå på vilken eller vilka grunder den sökande tas emot. Vidare föreslås i promemorian inte något förtydligande av att ett beslut om mottagande till komvux på gymnasial nivå av en sökande som har rätt till komvux på gymnasial nivå också innebär att den sökande antas till utbildningen. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det, bl.a. Myndigheten för , , , , i Samverkan (ViS) och (). är särskilt positivt till förslagets förväntade effekter för nyanlända. Många nyanlända har enligt verket en gedigen utbildning och erfarenhet som behöver valideras. Verket anger att det är av största vikt att de snabbt kan bli trygga och komma in i våra system och få en sysselsättning som företagen kan få in kompetens som de har behov av. och kommuner välkomnar förslaget att hemkommunen får bestämma vilken behörighetsgivande utbildning individen ska erbjudas om det finns flera möjliga utbildningsvägar för att uppnå grundläggande behörighet. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) tillstyrker förslaget men anger följande. Det är bra att kommunen så långt som möjligt ska beakta den vuxnes önskemål men det finns en risk att den föreslagna lagtexten kan tolkas olika och leda till beslut baserat på resurser. ojämlikhet och göra att studerande med funktionsnedsättning eller annat modersmål än svenska får en svårare väg att gå. konstaterar att förslaget kan komma att innebära skilda tolkningar mellan kommuner när det gäller vilka utbildningar som ska erbjudas. Det kan enligt uppstå en konflikt mellan huvudmannens erbjudande och den vuxne elevens förutsättningar att klara en bestämd utbildningsform. Villkoren för antagande och mottagande kommun kan enligt behöva förtydligas. lyfter även frågan om fjärrundervisning och distansutbildning och om en tidsbegränsning av skyldigheten. Flera remissinstanser lyfter vikten av samverkan för att kommunerna ska kunna erbjuda ett brett utbud av kurser. Bl.a. påpekar kommun att det kommer att krävas ett regionalt samarbete när det gäller utbildningsutbud för att uppfylla kravet att så långt som möjligt beakta den vuxnes önskemål, tidigare utbildning och arbetslivserfarenhet. Flera remissinstanser lyfter betydelsen av validering och studie- och yrkesvägledning, däribland Myndigheten för , Universitets- och högskolerådet, Arbetsförmedlingen samt för Studie- och yrkesvägledare. anser att förslaget behöver tydliggöras och anger att det finns en underliggande konflikt i promemorians förslag. Kommunen anger att den föreslås vara skyldig att erbjuda en begränsad utbildning då det annars finns en risk för betydande kostnadsökningar men framhålls vikten av att den enskildes behov och önskemål när det gäller att välja utbildning säkerställs i största möjliga mån. () har inget att erinra mot att fler får möjlighet att uppnå grundläggande och särskild behörighet till högskole- och yrkeshögskoleutbildning, men anser att promemorians förslag inte är väl genomtänkta och väcker alltför många frågetecken för att kunna genomföras i sin nuvarande utformning. Nämnden önskar klargöranden när det gäller möjligheterna att överklaga beslut i fråga om mottagande av sökande med rätt till komvux på gymnasial nivå och i fråga om interkommunal ersättning. anser att kommuners skyldighet att erbjuda vuxenutbildning måste vara skarp för att rättigheten också ska realiseras och anger att kommunerna inte ska ha rätt att begränsa antalet kurser för att läsa in grundläggande behörighet. förespråkar ett vuxpengsystem med valfrihet för den studerande att välja utbildningsanordnare. Som nämnts i avsnitt 3 har ÖKN beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss som överensstämmer med regeringens förslag. Nämnden har därefter anfört att dess synpunkter har beaktats och att den inte har något ytterligare att framföra. Skälen för regeringens förslag Kommunernas skyldighet att erbjuda utbildning bör begränsas när det gäller utbildning i syfte att uppnå grundläggande behörighet En rätt till komvux på gymnasial nivå som leder till grundläggande behörighet till eftergymnasial utbildning kan utformas på olika sätt. Individen kan t.ex. ges rätt att delta i samtliga kurser som kan ge grundläggande Ett annat alternativ är att rätten begränsas på så sätt att kommunen får viss bestämmanderätt när det gäller vilken utbildning som ska erbjudas. Det första alternativet innebär i praktiken att kommunen, i egen regi eller i samarbete med andra kommuner eller enskilda utbildningsanordnare, måste kunna erbjuda samtliga nationella kurser som får förekomma inom komvux på gymnasial nivå. Detta alternativ skulle visserligen vara generöst gentemot den som har behov av utbildning men skulle kunna innebära omfattande organisatoriska problem och höga kostnader för många kommuner. Mot den bakgrunden framstår inte alternativet som realistiskt. Flertalet remissinstanser som har uttalat sig i frågan gör samma bedömning. Alternativet att kommunerna själva får avgöra vilka kurser som ska ingå i den enskildes rätt till grundläggande behörighet, om sådan behörighet kan uppnås genom olika utbildningar, skulle innebära att en rätt till behörighetsgivande utbildning i hög grad kommer att bero på kommunernas nuvarande organisation av vuxenutbildningen. Den enskilde har sällan möjlighet att välja mellan samtliga kurser som får bedrivas inom komvux på gymnasial nivå. Utbudet är i regel mer eller mindre begränsat utifrån majoritetens efterfrågan och behov. Detta alternativ kan alltså innebära ett mer begränsat utbud av kurser för den enskilde. Den stora fördelen är dock att alternativet innebär en fungerande ordning som garanterar att det inte ställs orimligt höga krav på kommunerna när det gäller hur många kurser som måste erbjudas. Regeringen anser därför att denna lösning bör väljas. Eftersom kommunen själv får avgöra vilken utbildning som ska erbjudas endast om grundläggande behörighet kan uppnås genom olika utbildningar delar inte regeringen de farhågor som framför om att kommunernas bestämmanderätt undergräver rätten till behörighetsgivande utbildning inom komvux. konstaterar att förslaget kan komma att innebära skilda tolkningar mellan kommunerna av hur erbjudandet ska se ut. Regeringen håller med om att kommunerna kan komma att erbjuda olika utbildningar, men anser att det till viss del kan vara rimligt utifrån kommunernas olika förutsättningar och vilken utbildning som efterfrågas av de boende i kommunen. Kommunerna har och bör även fortsättningsvis ha ett relativt stort mått av frihet när det gäller hur vuxenutbildningen organiseras. frågar också om huvudmannen kan anses ha uppfyllt sin skyldighet om erbjudandet endast omfattar utbildning i form av fjärrundervisning eller distansutbildning och den vuxne inte accepterar detta. Kommunen ska enligt förslaget vara skyldig att så långt som möjligt beakta den vuxnes önskemål, tidigare utbildning och arbetslivserfarenhet. Regeringen anser dock inte att formerna för den utbildning som ingår i rätten till behörighetsgivande utbildning inom komvux bör regleras på annat sätt än . Det följer av 20 kap. 2 § skollagen att huvudmännen ska anpassa utbildningen efter individens behov och förutsättningar. I detta ingår att beakta individens förutsättningar att delta i olika former av utbildning. Detta innebär att den sökande måste bedömas ha förutsättningar att kunna klara av fjärrundervisning eller distansundervisning för att kommunen ska kunna erbjuda ett sådant alternativ. Om individen av något skäl inte anser sig kunna acceptera ett erbjudande om utbildning finns det inget som hindrar att han eller hon söker igen. 2016/17:5 Närmare om kommunens skyldighet att anpassa utbildningen efter elevens behov och förutsättningar SPSM anser att det finns en risk att elever med en funktionsnedsättning och elever med annat modersmål än svenska får sämre tillgång till utbildning om hemkommunen får avgöra vilka kurser som ska erbjudas för att den enskilde ska uppnå grundläggande behörighet. Som nämnts ovan följer det av 20 kap. 2 § skollagen att kommunen ska anpassa utbildningen efter individens behov och förutsättningar. När det gäller elever med annat modersmål än svenska har det gjorts flera ändringar i skollagen som syftar till att bättre anpassa vuxenutbildningen efter denna grupps förutsättningar och behov. Lagändringarna tillämpas och innebär bl.a. att sfi blir en del av skolformen komvux, att hemkommunen ska vara skyldig att se till att den som avser att påbörja utbildning inom komvux eller särvux på grundläggande nivå erbjuds studie- och yrkesvägledning samt att den individuella studieplanens roll inom komvux och särvux stärks genom att hemkommunen blir ansvarig för upprättandet av detta dokument (prop. 2014/15:85). Förutom kravet att utbildningen i komvux ska anpassas efter varje elevs förutsättningar och behov regleras också en omfattande rätt till stöd för elever inom vuxenutbildningen i 3 kap. skollagen. Dessutom kan diskrimineringslagen (2008:567) vara tillämplig. Av den lagen framgår bl.a. att en person med en funktionsnedsättning inte får missgynnas genom att åtgärder för tillgänglighet i syfte att den personen ska komma i en jämförbar situation med andra inte vidtas. Regeringen bedömer därför att några ytterligare åtgärder för att tillförsäkra elever med funktionsnedsättning eller med annat modersmål än svenska samma tillgång till utbildning som andra elever inte behöver övervägas . Frågan om alla elevers lika tillgång till utbildning måste dock uppmärksammas kontinuerligt. Rätten till utbildning för att uppnå grundläggande behörighet kommer ofta att utnyttjas av personer som inte har fullföljt sin gymnasieutbildning. Dessa personer bör erbjudas utbildning som innebär att de så snabbt som möjligt kan avsluta sin gymnasieutbildning. De kan därmed bl.a. undvika onödig skuldsättning för att finansiera studierna och så snabbt som möjligt fortsätta till eftergymnasial utbildning. Vidare kan det finnas personer som redan innan de påbörjat utbildning för att uppnå grundläggande behörighet vet vilka kurser de behöver för att också uppnå särskild behörighet till högskoleutbildning eller särskilda kunskaper för utbildning inom . För att inte deras tid i utbildning ska bli onödigt lång föreslås att kommunerna ska vara skyldiga att när de erbjuder utbildning för grundläggande behörighet utgå från den vuxnes behov av särskild behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare eller av särskilda kunskaper för utbildning inom . En sådan skyldighet förutsätter att individen meddelar kommunen vilka utbildningsbehov han eller hon har eller att det framkommer på annat sätt, t.ex. vid studie- och yrkesvägledning. På så vis kan individens tid i utbildning bli kortare och mer effektiv. Kommunen bör inte ha valfrihet i fråga om utbildning i syfte att uppnå När det gäller utbildning för att uppnå särskild behörighet till högsko- leutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare eller för att få särskilda kunskaper för studier inom bör kom- munerna inte ha samma frihet att avgöra vilka kurser som ska erbjudas. Sådan behörighet eller sådana kunskaper kan nämligen till skillnad från grundläggande behörighet inte uppnås genom olika kombinationer av De kurser som ger särskild behörighet eller särskilda kunskaper kan inte bytas ut mot andra kurser på samma sätt som kurser som ger En kommun kan dock som tidigare nämnts uppfylla sin skyldighet att erbjuda komvux på gymnasial nivå genom att samverka med en eller flera andra kommuner. med varandra och erbjuder ett gemensamt kursutbud, kan organisatoriska problem och ökade kostnader till följd av en rättighetsreform sannolikt till stora delar undvikas. För kommuner där förutsättningarna för samver- kan begränsas av avståndet till närliggande kommuner kan dock rättig- hetsreformen innebära högre kostnader och vissa organisatoriska ut- Det bör inte införas bestämmelser om tidsgränser framför att det kan finnas anledning att närmare beskriva om det ska finnas en tidsgräns för kommunens skyldighet att erbjuda utbild- Regeringen anser emellertid att en sådan regel, som kan få stora kostnadsmässiga konsekvenser för kommunerna, bör övervägas först om det kan konstateras att individerna får vänta alltför länge på den behörig- hetsgivande utbildning som de har rätt till. komvux ska dock som tidigare nämnts vara den enskildes behov. enskilde har behov av att snabbt komma i utbildning ska kommunen allt- så vinnlägga sig om att möta detta behov. Rätten att delta i utbildning i en annan kommun eller ett landsting Elever som har rätt att delta i komvux på gymnasial nivå för att uppnå grundläggande eller särskild behörighet till högskoleutbildning eller grundläggande behörighet till eller särskilda kunskaper för yrkeshögsko- leutbildning bör även ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i en annan kommun än sin hemkommun eller i ett landsting, om utbildningen finns där och inte erbjuds av hemkommunen. finns när det gäller den nuvarande, mer begränsade, rätten till komvux på gymnasial nivå (20 kap. 19 § andra stycket skollagen). att delta i komvux i en annan kommun än hemkommunen eller i ett landsting gäller om hemkommunen inte själv anordnar utbildningen och inte heller erbjuder den enligt ett entreprenad- eller samverkansavtal. Enligt nuvarande bestämmelser är vidare hemkommunen i det aktuella fallet skyldig att ersätta den mottagande kommunens kostnader (20 kap. 19 § andra stycket). Enligt skollagen ska en ansökan om att få delta i komvux på gymnasial nivå ges in till den sökandes hemkommun. Om ansökan avser en utbild- ning som anordnas av en annan huvudman ska hemkommunen dock skyndsamt sända ansökan vidare till den huvudmannen. fogas ett yttrande av vilket det framgår om hemkommunen åtar sig att svara för kostnaderna för den sökandes utbildning. inte om det är onödigt med hänsyn till en tidigare överenskommelse. åtagande att svara för kostnaderna ska enligt 20 kap. 21§ tredje stycket skollagen alltid lämnas om den sökande med hänsyn till sina personliga