prop · H40358 · 2016-12-19 00:00:00 — Genom eIndkomst har myndigheter och kommuner tillgång till uppgifter på arbetstagarnivå löpande . Detta ger förutsättningar för en högre kvalitet på det underlag som ligger till grund för myndighetsutövningen. Månadsuppgiften kan också användas av skatte- förvaltningen i samband med kontrollverksamhet t.ex. vid oanmälda besök. De differenser som tidigare uppkom mellan vad som deklarerats och den information som lämnas i den årliga kontrolluppgiften uppkommer inte längre. I har införts ett nytt system för elektronisk rapportering av bl.a. utbetald lön. Systemet kallas a-ordningen och det som sänds in kallas a-meldingen. Syftet är att förse tre myndigheter med uppgifter och att underlätta för uppgiftslämnarna, dvs. en arbetsgivare eller annan utbetalare. Uppgiftslämnarna behöver endast lämna uppgifterna en gång. De berörda myndigheterna är Skatteetaten, Arbeids- og velferdsforvaltninga (NAV) och Statistisk sentralbyrå (SSB). A-meldingen ska lämnas av alla som betalar ut lön, pension eller andra förmåner. Genom a-meldingen lämnas uppgifter om lön och andra förmåner samt om olika arbetsförhållanden, såsom avlöningstyp och hur många arbetstimmar som en fulltids- Prop. 2016/17:58 anställning avser. A-meldingen kan skickas från arbetsgivarens elektroniska lönesystem, via en revisor eller genom registrering i ett särskilt system, Altinn. Rättelser av inrapporterade uppgifter kan enbart göras av uppgifts- lämnaren. Genomförandet av systemet har föregåtts av ett omfattande för- beredande arbete och i samarbete med systemleverantörer, revisorer och andra intressenter. Erfarenheterna av genomförandet har enligt uppgift så här långt varit bra. av alla arbetsgivare har lämnat in sina digitala meddelanden i rätt tid till första inlämningstillfället. Kvaliteten på de inlämnade uppgifterna har också varit bra. Förändringen förväntas bli samhällsekonomiskt lönsam då intäkterna beräknas överstiga kostnaderna. Allmänt anses att de ökade kraven inte leder till nämnvärt ökade samhällskostnader till följd av den maskinella inlämningen av uppgifter. Förfarandet vid uttag av skatter och avgifter regleras i skatteför- farandelagen (2011:1244), förkortad SFL. I skatteförfarandelagen finns bl.a. bestämmelser om skyldighet att lämna kontrolluppgifter och skatte- deklaration samt att föra en s.k. personalliggare. I det följande anges de bestämmelser i skatteförfarandelagen som är av intresse för detta lagstift- ningsarbete. Kontrolluppgifter ska enligt 14 kap. 1 § SFL lämnas för andra än uppgiftslämnaren själv till ledning för bl.a. bestämmande av underlag för att ta ut skatt eller avgift enligt inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, registrering av skatteavdrag och beräkning av pensions- grundande inkomst enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken. Kontroll- uppgifter lämnas även till ledning för beskattning enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, förkortad SINK, och lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., förkortad A-SINK, samt beskattning utomlands. Kontrolluppgifter ska lämnas för varje kalenderår och ska normalt ha kommit in till närmast följande kalenderår (24 kap. 1§ SFL). Om någon inte har fullgjort sin kontrolluppgiftsskyldighet kan Skatte- verket enligt 37 kap. 2 § SFL förelägga denne att fullgöra skyldigheten. Ett föreläggande får enligt 44 kap. 2 § SFL förenas med vite om det finns anledning att anta att föreläggandet annars inte följs. Den som är skyldig att lämna kontrolluppgift ska normalt senast den närmast som kontrolluppgiften gäller informera den som uppgiften avser om de uppgifter som lämnas i kontrolluppgiften (34 kap. 3 § första stycket SFL). ska före året efter utgången av beskattnings- året underrätta fysiska personer och dödsbon som kan antas vara deklara- tionsskyldiga om bl.a. de kontrolluppgifter som har kommit in till som underlag för bl.a. beslut om slutlig skatt (31 kap. 4 § Underrättelsen sker genom att uppgifterna anges i det fastställda formuläret för inkomstdeklarationen (6 kap. 6 § andra skatteförfarandeförordningen [2011:1261], förkortad SFF). kontrolluppgifterna i många fall en funktion av inkomstuppgift som direkt ligger till grund för beskattningen. är det alltså ofta den deklarationsskyldige som ska kontrollera att uppgiftslämnaren har uppgett rätt uppgifter. Om en uppgift som den deklarationsskyldige har fått underrättelse om är korrekt, ska den deklarationsskyldige godkänna Om en uppgift är felaktig eller saknas, ska den deklarations- skyldige genom ändring eller tillägg lämna de uppgifter som behövs (31 kap. 5 § SFL). ska för varje beskattningsår besluta om slutlig skatt på grundval av uppgifter som har lämnats i en inkomstdeklaration, kontroll- uppgifter och vad som i övrigt har kommit fram vid utredning och kontroll (56 kap. 2 § SFL). Efter att ett beslut om slutlig skatt har fattats ska beräkna om den som beslutet gäller ska betala skatt eller tillgodoräknas skatt (slutskatteberäkning). Från den slutliga skatten ska avdrag göras för bl.a. avdragen A-skatt, dvs. preliminär skatt som betalas genom skatteavdrag (56 kap. 9 § SFL). Ett besked om den skatten och om resultatet av slutskatteberäkningen ska skickas till fysiska personer och dödsbon efter beskattningsårets utgång (56 kap. 10 § första stycket SFL). kan ompröva ett beslut till nackdel för den som beslutet gäller. Ett sådant beslut ska enligt huvudregeln meddelas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut (66 kap. 21 § SFL). kan också ompröva till nackdel för den som beslutet gäller efter tvåårsfristen. Ett sådant beslut måste dock meddelas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut (efterbeskattning). Efterbeskattning kan bl.a. ske om kontrolluppgift som ska lämnas utan föreläggande har saknats eller varit felaktig och den som uppgiften ska lämnas för inte har varit skyldig att lämna inkomst- deklaration (66 kap. 27 § SFL). 5.1.2Kontrolluppgift om intäkt i inkomstslaget tjänst I 15 kap. SFL finns bestämmelser om kontrolluppgift om intäkt i inkomstslaget tjänst. Kontrolluppgift ska lämnas om utgiven ersättning och förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst (15 kap. 2 § första stycket SFL). Kontrolluppgift ska inte lämnas om ersättningen eller förmånen är skattefri av någon annan anledning än förhållandena hos mottagaren och inte heller är avgiftspliktig enligt socialavgiftslagen Prop. 2016/17:58 (2000:980), förkortad . Som utgiven ersättning räknas även behållning på pensionssparkonto som ska avskattas i inkomstslaget tjänst och belopp som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst och som enligt en bestämmelse i inkomstskattelagen eller någon annan lag ska anses som utbetalt (15 kap. 2 § andra stycket SFL). I 10 kap. IL finns grundläggande bestämmelser för inkomstslaget tjänst, bl.a. bestämmelser om vilka inkomster som räknas till inkomst- slaget tjänst. I 11 kap. IL finns bestämmelser om vad som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Till inkomst av tjänst räknas bl.a. inkomster på grund av anställning och uppdrag. Enligt huvudregeln ska löner, arvoden, pensioner, förmåner, sjukpenning, föräldrapenning och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst tas upp som intäkt. Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon (15 kap. 3 § SFL) och enligt huvudregeln lämnas av den som har gett ut ersättningen eller förmånen (15 kap. 4 § SFL). Det innebär att både arbetsgivare och myndigheter, liksom andra pensions- och försäkrings- utbetalare, omfattas av reglerna. I vissa fall ska någon annan än utgivaren lämna kontrolluppgift (15 kap. 5–7 §§ SFL). Det gäller i fråga om förmån av framtida förvärv av värdepapper, rabatt, bonus eller annan förmån som har getts ut på grund av kundtrohet eller liknande och ersättning eller förmån från utlandet som har sin grund i en anställning i . I 15 kap. 8 § SFL finns bestämmelser om undantag från skyldig- heten att lämna kontrolluppgift. Kontrolluppgift behöver inte lämnas under förutsättning att ersättningen eller förmånen inte motsvarar en utgift i en näringsverksamhet, skatteavdrag inte har gjorts och det som mottagaren har fått sammanlagt har haft ett värde som understiger eller, i annat fall än nämnda fall, ersättningen eller förmånen som mottagaren har fått sammanlagt har haft ett värde som understiger och skatte- avdrag inte har gjorts. Kontrolluppgift behöver inte heller lämnas om sådan ersättning eller förmån som har redovisats i en förenklad arbetsgivardeklaration (se avsnitt 5.2.4), eller sådan ersättning eller förmån som är skattepliktig enligt A-SINK och som har redovisats för mottagaren i en arbetsgivardeklaration. I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om bl.a. värdet av den ersättning eller förmån som har getts ut och den tid ersättningen eller förmånen avser, om den bara avser del av året (15 kap. 9 § SFL). Av 5 kap. 1 § SFF framgår att aktuell kontrolluppgift ska innehålla uppgift om bruttolönen, det sammanlagda värdet av andra förmåner än bilförmån och förmån av fri parkering. Dessutom ska vissa uppgifter om bilförmån lämnas, t.ex. bilmodell, värdet av bilförmånen och värdet av förmån av drivmedel (5 kap. 2 § SFF). Alla kontrolluppgifter ska innehålla bl.a. nödvändiga identifikations- uppgifter för den uppgiftsskyldige och den som kontrolluppgiften lämnas för samt uppgift om skatteavdrag (24 kap. 4 § SFL). Med identifikations- uppgifter menas namn, personnummer, samordningsnummer eller organisationsnummer och postadress (5 kap. 11 § SFF). I 23 kap. 2 § SFL regleras kontrolluppgiftsskyldighet avseende fysiska personer som är begränsat skattskyldiga. ska även lämnas för begränsat skattskyldiga. 5.2.1Registrering, skatteavdrag och arbetsgivaravgifter Av 7 kap. 1 § första stycket 1 och 2 SFL framgår att ska registrera den som är skyldig att göra skatteavdrag eller den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter. Den som avser att bedriva närings- verksamhet och som ska registreras ska anmäla sig för registrering hos innan näringsverksamheten påbörjas eller övertas (7 kap. 2§ SFL). Den som betalar ut ersättning för arbete, ränta, utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt inkomstskattelagen ska göra skatteavdrag. Skatteavdrag ska göras då utbetalning sker (10 kap. 2 § SFL). Skatteavdrag ska enligt huvudregeln göras från kontant ersättning för arbete. Som ersättning för arbete räknas även bl.a. pension och sjukpenning (10 kap. 3 § SFL). I 10 kap. 4–13 §§ SFL finns bestämmelser om undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag från ersättning för arbete, t.ex. vid begränsade belopp, för vissa ersättningar och betalningsmottagare och om mottagaren är godkänd för F-skatt. kan också besluta om befrielse från skatteavdrag. Den som betalar ut ersättning för arbete ska vid varje utbetalnings- tillfälle lämna mottagaren uppgift om skatteavdragets belopp. Skatte- verket får besluta om undantag från skyldigheten att lämna uppgift om skatteavdragets belopp, om avdraget är lika stort som vid det närmast föregående utbetalningstillfället och beslutet inte medför väsentlig olägenhet för den skattskyldige (10 kap. 19 § SFL). får förelägga den som inte fullgör sin skyldighet att göra skatteavdrag eller att lämna uppgift till mottagaren om skatteavdragets belopp att fullgöra sin skyldighet (10 kap. 21 § SFL). I 11 och 12 kap. SFL finns bestämmelser om beräkning av skatte- avdrag för preliminär skatt och skattetabeller. Den som betalar ut kontant ersättning eller annat vederlag som är skattepliktig inkomst enligt A-SINK ska göra skatteavdrag för sådan skatt. Detsamma gäller under vissa förutsättningar för den som betalar ut kontant ersättning eller annat vederlag som är skattepliktig inkomst enligt SINK (13 kap. 3 och 4 §§ SFL). I 3 kap. 3 § SFL anges vad som menas med arbetsgivaravgifter i skatteförfarandelagen. Med arbetsgivaravgifter avses inte bara arbets- givaravgifter enligt 2 kap. utan även skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och avgift enligt 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Skyldigheten att betala dessa arbetsgivaravgifter framgår av nämnda lagar. I 26 kap. SFL finns bestämmelser om skattedeklarationer, bl.a. bestämmelser om vem som ska lämna en skattedeklaration, vilken sorts skattedeklaration som ska lämnas, redovisningsperioder, vad de olika skattedeklarationerna ska innehålla och när en skattedeklaration ska lämnas. Det finns fem olika skattedeklarationer, nämligen arbetsgivar- deklaration, förenklad arbetsgivardeklaration, mervärdesskattedeklara- tion, punktskattedeklaration och särskilda skattedeklarationer (26 kap. 3–9 §§ SFL). Samtliga skattedeklarationer ska innehålla nödvändiga identifikations- uppgifter, uppgift om den redovisningsperiod som redovisning lämnas för och de ytterligare uppgifter som behöver för att kunna beräkna och kontrollera skatten och avgifterna (26 kap. 18 § SFL). Med nödvändiga identifikationsuppgifter för den uppgiftsskyldige avses namn, personnummer, samordningsnummer eller organisationsnummer och postadress (6 kap. 1 § första stycket SFF). Skatter och avgifter som ska redovisas i en skattedeklaration ska vara betalda senast den dag då deklarationen ska ha kommit in till (normalt den 12 eller 26 efter redovisnings- perioden). För den som ska lämna arbetsgivardeklaration den 26 efter redovisningsperioden är förfallodagarna för skatteavdrag och arbetsgivaravgifter i stället den 12, den 17, efter redovisningsperioden (62 kap. 3 § SFL). Av 26 kap. 2 § 1 SFL framgår att en skattedeklaration ska lämnas av den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det. Skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska redovisas i en arbetsgivar- deklaration för redovisningsperioder. Den som är registrerad ska lämna arbetsgivardeklaration för varje redovisningsperiod. Om den registrerade skriftligen upplyser om att det varken finns skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter att redovisa för en viss redovisningsperiod, behöver deklaration dock inte lämnas för den perioden (26 kap. 3 § SFL). En redovisningsperiod omfattar en kalendermånad (26 kap. 10 § SFL). En arbetsgivardeklaration ska innehålla uppgift om bl.a. den samman- lagda ersättning som utbetalaren är skyldig att göra skatteavdrag för, sammanlagt avdraget belopp, den sammanlagda ersättning som ut- betalaren är skyldig att betala arbetsgivaravgifter för och periodens sammanlagda arbetsgivaravgifter (26 kap. 19 § SFL). Någon redovisning av hur stor ersättning som har betalats ut till varje betalningsmottagare eller hur stort skatteavdrag som har gjorts för varje betalningsmottagare under den aktuella månaden görs inte. Den som i en arbetsgivardeklaration ska redovisa skatteavdrag för skatt enligt A-SINK ska dock i en bilaga till deklarationen lämna vissa identifikationsuppgifter för betalningsmottagaren. Bilagan ska även innehålla uppgift om skattepliktig ersättning som har betalats ut till varje mottagare, tid och plats för den verksamhet som skattepliktig ersättning har betalats ut för samt verksamhetens art, tidpunkt för när ersättningen betalades ut och skatteavdrag för varje betalningsmottagare (6 kap. 3 § Enligt 26 kap. 4 § SFL får en fysisk person eller ett dödsbo som har betalat ut ersättning för arbete till en annan fysisk person fullgöra skyldigheten att lämna arbetsgivardeklaration för den ersättningen genom att lämna en förenklad arbetsgivardeklaration. Detta får bara ske om ersättningen inte utgör utgift i en näringsverksamhet som utbetalaren En förenklad arbetsgivardeklaration ska bara lämnas för redovisningsperioder då ersättning har betalats ut. lämnas för varje betalningsmottagare. En redovisningsperiod omfattar en kalendermånad (26 kap. 10 § SFL). En förenklad arbetsgivardeklaration ska bl.a. innehålla uppgift om den ersättning som utbetalaren är skyldig att göra skatteavdrag för och betala arbetsgivaravgifter för, verkställt skatteavdrag och periodens arbetsgivar- avgifter (26 kap. 20 § SFL). Deklarationen ska även innehålla identifika- tionsuppgifter för den uppgiftsskyldige och för betalningsmottagaren (6 kap. 1 § SFF). Om en förenklad arbetsgivardeklaration avser en betal- ningsmottagare som är begränsat skattskyldig, ska deklarationen även innehålla uppgift om mottagarens utländska skatteregistreringsnummer eller motsvarande och medborgarskap. I vissa fall behöver inte uppgiften lämnas (6 kap. 2 § SFF). Beslut om bl.a. skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska fattas för varje redovisningsperiod för sig med ledning av innehållet i skattedeklara- tioner och andra tillgängliga uppgifter (53 kap. 1 § första stycket SFL). Om en skattedeklaration har lämnats i rätt tid och på rätt sätt, anses ett beslut om skatten och avgifterna ha fattats i enlighet med deklarationen (s.k. automatiska beslut). Bestämmelser om när en arbetsgivardeklaration en förenklad arbetsgivardeklaration ska lämnas finns i 26 kap. 26–34 §§ SFL. Har ett automatiskt beslut fattats och därefter kommer en arbetsgivardeklaration eller en förenklad arbetsgivardeklaration in för sent, ska beslut om skatten och avgifterna anses ha fattats i enlighet med denna deklaration (s.k. automatisk ändring). Detta gäller bara om en eller flera förenklade arbetsgivardeklarationer har lämnats och omprövning inte har begärts eller beslutats (53 kap. 2 § SFL). Om en skattedeklaration inte har lämnats i rätt tid eller på rätt sätt eller om skatten eller avgifterna inte har redovisats i deklarationen, ska varje oredovisad skatt eller avgift anses ha beslutats till noll kronor. skatten eller avgifterna senare, anses ett beslut i stället ha fattats i enlighet med redovisningen, om inte ett beslut om omprövning har meddelats (53 kap. 4 § SFL). Om den som är skyldig att lämna en deklaration inte har gjort det, kan skönsbeskattning bli aktuell. Detsamma gäller om skatten eller avgiften eller underlaget för skatten eller avgiften inte kan beräknas tillförlitligt på Prop. 2016/17:58 grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen (57 kap. 1 § Det automatiska beslutsförfarandet gör att skönsbeskattning ska beslutas genom omprövning. Om skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter har bestämts till noll kronor på grund av att deklaration inte har lämnats eller skatt eller avgift inte har redovisats och om uppgifterna i ärendet inte talar för något annat kan skönsbeskattning ske enligt schablon (57 kap. 3 § SFL). Av 66 kap. 35 § SFL framgår att om en omprövning av ett beslut om skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter avser flera redovisningsperioder och det inte framgår vilka perioder skatten eller avgiften ska hänföras till, får en omprövning som beslutas under beskattningsåret hänföras till den senaste redovisningsperioden. Med senaste redovisningsperiod avses omprövningens senaste period. Beslutas omprövningen efter beskatt- ningsårets utgång, får ändringen hänföras till beskattningsårets sista period. I 39 kap. 11–12 §§ SFL Kompletterande bestämmelser finns i 9 kap. 5 och 6 §§ SFF. verket har meddelat ytterligare föreskrifter i föreskrifter om personalliggare (SKVFS 2015:6). Det bakomliggande syftet med reglerna om personalliggare är att förebygga skattefusk genom svartarbete (prop. s. 33 f.). Krav på personalliggare har införts för restaurang-, frisör-, tvätteri- och Bestämmelserna om personalliggare innebär en skyldighet för den som bedriver restaurang-, frisör- eller tvätteriverksamhet att föra en personal- liggare och i denna dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för näringsidkaren och löpande dokumentera nödvändiga identifikations- uppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten. Undantag från skyldigheten att föra personalliggare gäller för enskild näringsverksamhet där bara näringsidkaren, dennes make eller barn under är verksamma. Detsamma gäller för fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag där bara företagsledaren, dennes make eller barn 11 § SFL). restaurang-, frisör- och tvätteriverksamhet framgår av 39 kap. 2 § första En byggherre ska tillhandahålla utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras på byggarbetsplatsen. handahålla sådan utrustning gäller inte för en byggherre förrän den sammanlagda kostnaden för byggverksamheten på byggarbetsplatsen kan antas uppgå till mer än fyra prisbasbelopp. Detsamma gäller för en byggherre som är en fysisk person som inte i näringsverksamhet utför eller låter utföra projekterings-, byggnads-, rivnings- eller markarbete (39 kap. 11 b § elektronisk personalliggare kan föras på byggarbetsplatsen, ska föra en I personalliggaren ska nödvändiga identi- fikationsuppgifter för näringsidkaren dokumenteras. nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten löpande dokumenteras. Personer som under kortare tid bara lastar eller lossar material, varor eller hjälpmedel ska inte dokumenteras i personalliggaren (39 kap. 11 a § SFL). med byggverksamhet och byggarbetsplats framgår av 39 kap. 2 § första stycket SFL). Dokumentationsskyldigheten omfattar samtliga personer som är verk- samma i näringsverksamheten. Något krav på att personen ska vara anställd, eller ens uppbära ersättning, finns inte (prop. s. 126 och prop. 2014/15:6 s. 92). I 9 kap. 5 § SFF anges närmare vilka uppgifter en personalliggare ska En personalliggare ska innehålla uppgift om 1. näringsidkarens namn och personnummer, samordningsnummer eller 2. namn och personnummer eller samordningsnummer för personer som är verksamma i näringsverksamheten, samt 3. tidpunkten då respektive persons arbetspass påbörjas och avslutas. Uppgifterna enligt punkten 2 och 3 ska avse varje verksamhetsdag och ska dokumenteras i omedelbar anslutning till att arbetspasset påbörjas Uppgifterna i personalliggaren ska bevaras efter utgången av det kalenderår då det för näringsverksamheten gällande beskattnings- året har gått ut. Personalliggaren ska finnas tillgänglig för i verksamhets- Byggherren ska hålla personalliggaren tillgänglig för Skatte- verket på byggarbetsplatsen. Den som bedriver byggverksamhet ska hålla sin personalliggare tillgänglig för och byggherren på bygg- arbetsplatsen (39 kap. 12 § SFL). Med detta menas att vid kontrollbesök ska kunna se personalliggarens innehåll. 5.3.2 Kontrollbesök och kontrollavgift får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra personalliggare eller tillhandahålla utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras fullgör sina Kontrollbesök får bara genomföras i verksam- hetslokaler eller på byggarbetsplatser. Kontrollbesök på en byggarbets- plats får dock inte genomföras i en lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad (42 kap. 8 § SFL). får vid ett sådant besök begära att en person som utför eller kan antas utföra arbetsuppgifter i verksamheten styrker sin identitet. Verket får vid kontrollbesök på en byggarbetsplats även fråga en sådan person för vilken näringsidkares räkning han eller hon utför arbets- Uppgifterna får stämmas av mot personalliggaren (42 kap. 8 a § SFL). Kontrollbesöken är direkt kopplade till kontroll av dokumenta- tionsskyldigheterna enligt 39 kap. 11–12 §§ SFL. ska alltså vara att kontrollera att det finns en personalliggare tillgänglig Prop. 2016/17:58 som uppfyller föreskrivna krav. I det ligger att ska kontrollera att de personer som vid kontrollbesöket är verksamma också är upptagna i personalliggaren. Det handlar alltså om att få en omedelbar bild av om dokumentationsskyldigheten efterlevs (prop. 2010/11:165 s. 877 och prop. 2014/15:6 s. 94). Den som enligt ett beslut om kontrollbesök ska kontrolleras behöver inte underrättas om beslutet före besöket. Underrättelse om beslutet ska dock lämnas så snart det kan ske utan att kontrollen förlorar sin betydelse (42 kap. 10 § SFL). Ett kontrollbesök ska genomföras på ett sådant sätt att verksamheten inte hindras i onödan (42 kap. 11 § SFL).