prop · H4031d5 · 2016-09-20 00:00:00 — Det gäller inte minst särskilt utsatta grupper, exempelvis missbrukare och hemlösa. NTU vänder sig heller inte till barn . Undersökningen ger således ingen fullständig bild av utsattheten i befolkningen. Vissa typer av brott ingår inte i NTU. Det gäller bl.a. brott mot företag och vissa andra brott som inte är direkt riktade mot enskilda personer, såsom narkotika- och skattebrott. Det går heller inte, varken utifrån anmälningsstatistiken eller NTU, att få en bild av den organiserade brottslighetens omfattning. Däremot kan andra källor ge en bild av förändrade aktiviteter inom den organiserade brottsligheten. Enligt undersökningar från bl.a. Brå och polisen förekommer ett omfattande utnyttjande av välfärds- och förmånssystemen, ofta med företag och falska eller manipulerade intyg som brottsverktyg. Uppgifter tyder också på en ökning av antalet skottskadade personer och antalet fall av dödligt våld med skjutvapen fortsatte att öka 2015. Inte sällan har sådana händelser kopplingar till kriminella konflikter. Generellt uppvisar det dödliga våldet dock ett annat mönster med en nedåtgående trend . Enligt Brås årliga specialstudie över anmält dödligt våld konstaterades 112 sådana fall 2015. Detta är 25 fler fall än året innan och den högsta nivån men 1I beslutade regeringen att 15 stadsdelar i nio kommuner ska omfattas av ett urbant utvecklingsarbete. Dessa s.k. 15- områden präglas bl.a. av låg förvärvsfrekvens och ett högt uttag av försörjningsstöd. 2Antalet svaranden i NTU i dessa områden är alltför få för att resultaten ska kunna delas upp på kvinnor och män. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 fortfarande inom ramen för normala upp- och nedgångar. En viktig del i bedömningen av rättsväsendets resultat är att följa upp hur de brott som anmäls hanteras i rättskedjans olika delar. I detta avsnitt följs statistik över anmälda brott, utredning och lagföring samt verkställighet av utdömda påföljder. Annan verksamhet som inte hör till denna process, exempelvis polisens brottsförebyggande och ordningshållande arbete, stöd och information till brottsoffer, domstolarnas hantering av tvistemål och verksamheten inom de allmänna förvaltningsdomstolarna ingår inte i denna beskrivning utan redogörs för under respektive verksamhetsområde. Brottsstrukturen påverkar möjligheterna att utreda och klara upp brott Som tidigare nämnts anmäldes drygt 1,5 miljoner brott i , vilket är mer än året innan och den högsta nivån . Rättsväsendets förutsättningar att hantera och klara upp de anmälda brotten är i stor utsträckning beroende av vilken typ av brott som anmäls. För att kunna tolka utredningsresultatet krävs därför kunskap om de anmälda brottens karaktär och sammansättning. har påpekat att den anmälda brottsligheten grovt kan delas in i tre kategorier med olika förutsättningar för utredningsarbetet: –ingripandebrott såsom trafik- och narkotikabrott, vilka generellt är enkla att klara upp, –brott mot person med interaktion mellan gärningspersonen och den brottsdrabbade, exempelvis hot och misshandel, vilka i allmänhet bedöms vara medelsvåra att klara upp, och –brott utan interaktion mellan gärningspersonen och den brottsdrabbade, exempelvis skadegörelse, vilka överlag är svåra att klara upp. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Diagram 2.6 Andelen anmälda brott fördelat på ingripandebrott samt offerbrott med och utan interaktion Källa: Bygger på officiell kriminalstatistik. Andelen brott av dessa tre slag var ungefär densamma som 2006 och inga avgörande strukturförändringar har skett . har dock andelen ingripandebrott minskat något medan andelen offerbrott utan interaktion med gärningspersonen har ökat. En närmare granskning av den anmälda brottsligheten visar flera trender som kan ha påverkat förutsättningarna för utredningsarbetet. Exempelvis har antalet bedrägerier, särskilt internetrelaterade sådana, ökat påtagligt vilket sannolikt har försvårat utredningsarbetet. Vidare tycks benägenheten att anmäla våldsbrott ha ökat vilket kan ha inneburit att fler mindre allvarliga och därmed mer svåruppklarade våldsbrott anmäls. Att tillgreppsbrotten, som är särskilt svåruppklarade, minskade tydligt är en trend som i stället förbättrade förutsättningarna för det sammantagna utredningsresultatet. Även aktivitet mot narkotikabrott, som har ökat anmälningarna av de relativt lättuppklarade brotten eget bruk och innehav av narkotika, har bidragit till att öka antalet uppklarade brott. En del förändringar i den anmälda brottsligheten tycks således ha bidragit till fler svåruppklarade brott medan andra bidragit till fler lättuppklarade brott. För att få en sammantagen bild av hur utvecklingen av den anmälda brottsligheten har påverkat de övergripande förutsättningarna för att nå uppklaring har en analys av brottssammansättningen genomförts3. Resultaten visar att sammansättningen av olika brottstyper i stort inte har förändrats på ett sätt som bör vara avgörande för det sammantagna utredningsresultatet, med visst undantag . Under detta år bestod ökningen av anmälda brott i stor utsträckning av bedrägeri- och skadegörelsebrott som generellt är svåruppklarade varför det är rimligt med en något lägre andel uppklarade brott 2015. Uppbromsning av flödet i början av rättskedjan För att få en bild av flödet i början av rättskedjan används ett antal indikatorer som på olika sätt överlappar varandra: –antal personer skäligen misstänkta för brott, –antal och andel ärenden redovisade från polis till åklagare, –antal inkomna brottsmisstankar till , och –antal och andel personuppklarade brott4. I diagram 2.7 nedan illustreras den procentuella utvecklingen av antal skäligen misstänkta personer, antal ärenden redovisade till åklagare, antal inkomna brottsmisstankar till och antal personuppklarade brott. Det generella mönstret karaktäriseras av tydliga ökningar åren efter 2006 följt av markanta minskningar . låg nivåerna generellt något lägre än 2006. Särskilt tydligt har antalet ärenden redovisade till åklagare minskat, vilka 2015 var färre än 2006. Däremot har dessa redovisade ärenden kommit att innehålla något fler brottsmisstankar, vilket av allt att döma 3 har undersökt förutsättningarna för den sammantagna personuppklaringen genom att analysera strukturförändringar i den anmälda brottsligheten. De anmälda brotten har delats in i 34 olika brottskategorier vars genomsnittliga uppklaring utgör bastal för att beräkna en förväntad personuppklaring åren därefter. 4 Med personuppklarade brott avses brott för vilka det har beslutats om åtal, meddelats åtalsunderlåtelse eller utfärdats strafföreläggande, dvs.brott till vilka det har bundits en gärningsperson. resulterat i något fler personuppklarade brott per ärende. Det hänger delvis samman med att ärenden med ett stort antal brott har blivit vanligare. Diagram 2.7 Procentuell utveckling av antalet skäligen misstänkta personer, ärenden redovisade till åklagare, brottsmisstankar inkomna till och personuppklarade brott 2006–2015 Ärenden redovisade till åklagare Brottsmisstankar inkomna till * Källa: Officiell kriminalstatistik samt statistik från respektive årsredovisningar. * Uppgifter saknas och har därför uppskattats utifrån antalet ärenden redovisade till åklagare. Som framgår av diagram 2.8 har andelen ärenden som redovisas till åklagare av samtliga inkomna ärenden och andelen personuppklarade brott av samtliga anmälda brott minskat . Allt färre av de ärenden som hanteras av rättsväsendet går således vidare i rättskedjan. låg andelen personuppklarade brott på den lägsta nivån . Att andelen ärenden som polisen redovisar till åklagare har minskat på ett liknande sätt tyder på att minskningarna kan härledas redan till detta led. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Diagram 2.8 Andel ärenden redovisade till åklagare av inkomna ärenden och andel personuppklarade brott av anmälda brott 2006–2015 Andel ärenden redovisade till Andel personuppklarade brott av åklagare av inkomna ärenden Källa: Polisens årsredovisning samt Officiell kriminalstatistik. Utredningsresultatet har studerats närmare för olika brottskategorier och det kan konstateras att de senaste årens försämringar gäller för många olika brottsområden. Inga förändringar i sammansättningen av uppklarade brott tyder på att resultatförsämringarna beror på att mindre allvarlig brottslighet har nedprioriterats till förmån för mer allvarlig brottslighet. Däremot finns tecken på att brottsligheten till sin karaktär blivit allt mer tidskrävande att utreda. har exempelvis den genomsnittliga tidsåtgången för huvudförhandlingar i domstol ökat och den genomsnittliga tiden per förordnande för offentliga försvarare har ökat med . Användningen av tolkar har också ökat markant vilket påverkar tiden det tar att genomföra såväl förhör som huvudförhandlingar. Att brotten i allt större utsträckning begås med hjälp av internet och över landsgränser kan också ha påverkat då kraven på tekniska bevis och internationellt samarbete ökar. För att få mer kunskap om sådana förändringar och hur de påverkar förutsättningarna för rättsväsendet har regeringen gett Brå i uppdrag att studera den anmälda brottslighetens karaktär . Uppdraget ska redovisas . Att användningen av förundersökningsbegränsning ökat har också haft viss, om än begränsad, påverkan på utvecklingen. Förundersökningsbegränsning används för att effektivisera brottsbekämpningen och kunde tidigare enbart beslutas av åklagare. har även polisen i vissa fall rätt att fatta sådana beslut. Brå har konstaterat ( 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 2015:17) att antalet beslut om förundersökningsbegränsning har fördubblats –2014. påpekar att sådana beslut är förhållandevis få och inte mer än i relativt liten utsträckning kan förklara minskningen av antalet personuppklarade brott och den allt lägre uppklaringsandelen. Färre lagföringar och domslut För att bedöma flödet i den senare delen av rättskedjan används följande indikatorer: –antal och typ av lagföringar och –antal domslut i brottmål i tingsrätt. I linje med utvecklingen av antalet ärenden redovisade till åklagare och antalet personuppklarade brott ökade antalet lagföringsbeslut fram varefter utvecklingen vände. har antalet lagföringsbeslut minskat tydligt. fattades färre lagföringsbeslut jämfört med . Genomgående avser av lagföringsbesluten män medan avser kvinnor. Den nedåtgående utvecklingen återspeglas även i antalet sakprövade brottmål i tingsrätt respektive antalet fällande domslut i sådana mål. Efter att ha ökat tydligt har dessa minskat . var exempelvis antalet domslut i tingsrätt färre jämfört med . Ökningen i antalet domslut bestod huvudsakligen av enklare mål där påföljden bestämdes till böter (se diagram 2.9), dvs. ofta mindre resurskrävande mål som inte sällan avgörs utan huvudförhandling. Domslut med allvarligare påföljd än böter har som framgår av diagrammet minskat . registrerades drygt 30 800 sådana domslut, vilket är den lägsta nivån . Diagram 2.9 Avgjorda brottmål i tingsrätt fördelat på domslut med påföljden böter och i övriga domslut – Källa: Officiell kriminalstatistik. En del av de enklare brottmålen avgörs på handlingarna och kräver därmed överlag mindre resurser än mål som avgörs efter huvudförhandling. Över tid har allt fler brottmål kommit att avgöras utan huvudförhandling. Det beror i stor utsträckning på en regelförändring 2008. Antalet brottmål som avgörs med huvudförhandling har dock fortsatt att minska även . Jämfört med 2010 avgjordes färre brottmål genom huvudförhandling . I detta avseende har således belastningen på domstolarna minskat. Å andra sidan har domstolarnas belastning avseende brottmål ökat genom att de mest komplicerade brottmålen, som kräver särskilt långa förhandlingstider, har blivit fler och tar allt mer resurser i anspråk. Antalet brottmål med mer än 18 timmars huvudförhandling har ökat , från knappt 350 mål till 450 mål. Antalet särskilt tidskrävande mål av detta slag utgör visserligen en mycket liten del av det totala antalet brottmål men tar på grund av sin komplexa karaktär en inte oväsentlig, och allt större, del av resurserna i anspråk. Att denna typ av brottmål har ökat i domstolarna är ett tecken på att rättsväsendet i allt större utsträckning hanterar komplex brottslighet som är tidskrävande att utreda och lagföra. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Färre dömda till fängelse För att bedöma flödet i den sista delen av rättskedjan används följande indikatorer: –antalet domslut med påföljden fängelse, –antal utdömda fängelseår i tingsrätterna (straffmassa), och –medelbeläggning i anstalt. För att få en bild av utvecklingen efter avtjänad påföljd följs även –statistik över återfall i brott. Antalet domslut med huvudpåföljden fängelse har minskat kontinuerligt . dömdes färre personer till fängelse jämfört med . Den totala straffmassan, dvs. den totalt utdömda fängelsetiden under ett kalenderår, har också minskat i ungefär samma storleksordning (se diagram 2.10). Efter en mindre ökning 2014 minskade straffmassan åter 2015 som utvecklingen med allt färre personer intagna i anstalt också fortsatte . Jämfört med 2006 var medelbeläggningen i anstalt lägre 2015. De flesta intagna är män. Andelen kvinnor i fängelse uppgår endast till . Diagram 2.10 Utdömd straffmassa i antal fängelseår samt medelbeläggning i anstalt 2006–2015 Statistiken över återfall i brott visar hur vanligt det är att personer lagförs på nytt efter frigivning eller efter annan lagföring. Återfallsproblematiken är särskilt tydlig bland män, av männen återfaller i ett nytt brott medan motsvarande andel för kvinnor ligger . Störst är risken för återfall bland dem som är mest brottsbelastade . Bland de som friges efter en fängelsepåföljd återfaller knappt hälften . I detta avseende är trenden dock positiv . återföll av dem som frigavs från fängelse , jämfört bland dem som frigavs , som är den senaste statistiken. Särskilt tydlig är minskningen bland dem som dömts till fängelsestraff över , för vilka det också finns bättre förutsättningar för Kriminalvården att bedriva ett mer utvecklat återfallsförebyggande arbete. Bland dessa återföll av dem som frigavs , vilket kontinuerligt har minskat till 2013. Det saknas dock kunskap om vad denna minskning beror på. Att den tidigare brottsbelastningen har minskat bland dömda över kan ha bidragit till utvecklingen. Andelen personer med många tidigare belastningar har minskat i denna grupp som andelen utan tidigare belastning har ökat. Diagram 2.11 Andel frigivna från fängelse 2003–2013 som (antal fängelseår) (antal personer) återfaller* i brott Strafftid högst 6 månader Källa: Officiell kriminalstatistik. Källa: Preliminär officiell kriminalstatistik. * Med återfall avses ny lagföring. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Utveckling av rättsväsendets kostnader 2006–2015 Tabell 2.6 Kostnadsutveckling i rättsväsendet 2006–2015 Källa: Årsredovisningar för rättsväsendets myndigheter 2006-2015. Rättsväsendets kostnader ökade 2015 jämfört med föregående år. har rättsväsendets kostnader ökat med eller med ca . Av ökningen utgörs ca av pris- och löneomräkning av anslag inom utgiftsområdet. Övrig kostnadsutveckling beror framförallt på de reformer som regeringen genomfört för att stärka brottsbekämpningen, öka effektiviteten och förbättra resultatet i rättskedjan. Regeringens mål för den brottsförebyggande verksamheten är att brottsligheten ska minska och att antalet brottsoffer ska bli färre. De myndigheter inom rättsväsendet som bidrar till måluppfyllelsen är , , och . Därutöver bidrar Kriminalvården med återfallsförebyggande arbete. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De bedömningsgrunder som används för att värdera resultatet och måluppfyllelsen för den brottsförebyggande verksamheten är följande: –polisens förmåga att upprätthålla ordning och säkerhet, –utvecklingen av polisens förmåga att bedriva planlagd brottsförebyggande verksamhet, och –utvecklingen av polisens samverkan med andra aktörer. Förutom dessa bedömningsgrunder kan i viss mån utvecklingen avseende utsatthet för brott, upplevd trygghet och förtroendet för rättsväsendets myndigheter enligt NTU också användas för att bedöma måluppfyllelsen i den brottsförebyggande verksamheten. Resultaten från NTU har beskrivits i avsnitt 2.4.1. Enligt regeringens uppfattning är det viktigt att det brottsförebyggande arbetet genomförs väl genomtänkt och att arbetet baseras på beprövade metoder. Det brottsförebyggande arbetet ska vara planlagt, utgå från väl utarbetade problembilder och vara lokalt förankrat i den nya . I tidigare avsnitt påpekas att brottsutvecklingen i stort påverkas av rättsväsendets insatser men också av många andra faktorer som ligger utanför de rättsvårdande myndigheternas kontroll. Detta mått är därför svårt att använda som bedömningsgrund för bedömning av effektiviteten i rättsväsendet. Det brottsförebyggande arbete som polisen bedriver genom yttre verksamhet omfattar såväl planlagd som händelsestyrd verksamhet. Verksamheten omfattar, förutom insatser som primärt syftar till att förebygga brott, också insatser som syftar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet genom ingripanden när brott begås, omhändertagande av alkohol- och/eller narkotikapåverkade personer, övervakning av trafik samt hantering av större evenemang såsom demonstrationer och idrottsevenemang. Verksamheten handlar dessutom om att hjälpa människor i nöd efter att de larmat 112. har verksamhet bedrivits parallellt med att organisationen genomgått en genomgripande ombildning. har antalet migranter som kommit till ökat kraftigt. beslutade regeringen att tillfälligt införa gränskontroll vid inre gräns. lade under årets sista månader avsevärda resurser på gränskontrollarbetet i polisregion och Väst. Detta medförde att myndigheten fann det nödvändigt att omprioritera resurser från andra verksamhetsområden. höjde Säkerhetspolisen tillfälligt terrorhotnivån till en fyra på en femgradig skala. Den förhöjda hotbilden medförde att tillsammans med Säkerhetspolisen vidtog åtgärder för att öka vaksamheten och beredskapen samt genomförde särskilda tillsyns- och bevakningsinsatser. Situationen har därmed inneburit påfrestningar för . har bedrivit planlagd brottsförebyggande verksamhet. För att polisen ska kunna bidra till att minska brottsligheten krävs ett utvecklat samarbete med andra relevanta aktörer. Antalet samverkansöverenskommelser med kommunerna fortsätter att öka och uppgick vid slutet av året till 275. har det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet inriktats på att ta fram och utveckla medborgarlöften. Dessa syftar bl.a. till att öka den polisiära förankringen i lokalsamhället och utgår ifrån medborgardialoger där lokalsamhället får en möjlighet att beskriva vilka problem som upplevs angelägna att åtgärda. har medborgarlöften utfärdats i ca 90 kommuner och vid utgången av 2016 är målsättningen att tillsammans med kommunerna ska ha tecknat medborgarlöften i stort sett i alla landets kommuner. Arbetet med sociala insatsgrupper fortsatte . Sociala insatsgrupper är en samverkansform mellan bl.a. polis, socialtjänst och skola som ska möjliggöra ett samlat stöd till unga som har hamnat i eller riskerar att hamna i en kriminell livsstil. Enligt uppger ett femtiotal kommuner och stadsdelar att de arbetar med stöd till unga enligt denna modell. ska slutredovisa en utvärdering av arbetet med sociala insatsgrupper . Övrigt brottsförebyggande arbete har framför allt inriktats på insatser kopplade till 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 bostadsinbrott och brottsförebyggande projekt i bostadsområden och kommuner. har bl.a. tillsammans med kommuner, medborgarsammanslutningar, och försäkringsbolag samverkat kring spridningen av märkning av stöldbegärlig egendom meds.k. identifierade 53 utsatta bostadsområden, varav 14 kategoriserats som särskilt prioriterade. De prioriterade områdena kännetecknas enligt av en problematik som i hög grad kräver extra uthålliga insatser från flera samhällsaktörer. I dessa bostadsområden förekommer bl.a. social oro, skjutningar och etablerade kriminella nätverk. har inlett arbetet med att tillföra områdespoliser i dessa bostadsområden. Områdespoliserna ska bl.a. arbeta med förtroendeskapande åtgärder. Mot bakgrund av ett regeringsuppdrag som lämnades arbetar med att utöka det myndighetsgemensamma arbetet mot organiserad brottslighet till att även omfatta samverkan på lokal nivå, med ett särskilt fokus på utsatta områden. Uppdraget kommer att slutredovisas . har en viktig roll i att stödja och utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet i landet. aviserade regeringen en satsning på nationellt stöd till brottsförebyggande arbete. Som ett första steg i satsningen fick Brå i uppdrag att ta fram ett förslag till förstärkt stöd och samordning av det brottsförebyggande arbetet, vilket Brå redovisade . Brå föreslår bl.a. ökad samordning av nationella insatser och att regionala brottsförebyggande samordnare inrättas vid länsstyrelserna. Förutom att planera och utveckla framtida insatser fortsatte myndigheten sitt arbete med att ta fram och sprida kunskap inom det brottsförebyggande området samt att ge praktiskt metodstöd till aktörer inom och utom rättsväsendet. En stor del av det bestod i att ge polisen stöd med den nya organisationen. Brå har vidare tagit fram en plan för sitt arbete med jämställdhetsintegrering som ska genomföras 2016–2018. Ett av målen är att Brå ska medverka till att ett jämställdhetsperspektiv integreras i det lokala brottsförebyggande arbetet. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet bedriver brottsförebyggande arbete som avser ekonomisk brottslighet. I likhet har bedrivit ett aktivt informations- och påverkansarbete i samarbete med myndigheter, företag och organisationer. arbete utgår från en strategi och en handlingsplan. Myndigheten tar vidare fram en årlig lägesbild som beskriver hur den ekonomiska brottsligheten i ser ut, som ligger till grund för prioriteringar av åtgärder. genomfördes åtgärder med fokus på bygg-, städ-, restaurang- och transportbranschen. Vidare prioriterades organiserad och grov ekonomisk brottslighet samt aktörer som underlättar brott mot välfärden och tidigare ostraffade småföretagare. har Säkerhetspolisens förebyggande arbete i hög grad präglats av konflikten i Antalet individer som reser från till konfliktområden i terrorismsyfte har fortsatt att öka och antalet resenärer närmade sig 300 personer, främst män. En viktig uppgift har varit att bedöma om de som återvänder har en avsikt och förmåga att begå terroristbrott i eller utomlands. har utvecklat sitt förebyggande arbete för att lyckas identifiera personer som kan utgöra ett säkerhetshot mot och andra länder. Säkerhetspolisen har därutöver också bedrivit förebyggande arbete inom ramen för författningsskyddsverksamheten, kontraspionageverksamheten, personskyddsverksamheten och säkerhetsskyddsverksamheten, likväl som i arbetet med att förhindra olaglig spridning av massförstörelsevapen, dess vapenbärare och produkter samt kunskap som kan användas för tillverkning av sådana vapen. Tabell 2.7 Kostnadsutveckling brottsförebyggande arbete 2006–2015 Källa: Årsredovisningarna 2006-2015 för , och . Årsredovisningen för staten avseende Säkerhetspolisen. Regeringens mål för utredning och lagföring är att verksamheten ska bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet, kvalitet och effektivitet och att brottsuppklaringen ska öka. De myndigheter inom rättsväsendet som omfattas av verksamheten är , , , , Kriminalvården (för häktesverksamhet), samt Säkerhetspolisen. Utöver rättsväsendets myndigheter bidrar , och . Dessa myndigheters verksamhet redovisas under utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution respektive 6 Försvar och samhällets krisberedskap. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder För att bedöma resultatet och måluppfyllelsen för utredning och lagföring används flera av de indikatorer som tidigare redovisats i den samlade bedömningen. De indikatorer som används är följande: –antal och andel ärenden redovisade från polis till åklagare, –antal inkomna brottsmisstankar till ,