prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — Flera av för prioriterade frågor inom Agenda för förändring har genomförts och utvecklats i olika processer, policys och handlingsplaner. Ett exempel på frågor som drev för att få integrerade i Agenda för förändring är jämställdhetsfrågorna, som har omhändertagits i framtagandet av en ny handlingsplan för jämställdhet i EU:s externa agerande. Samstämmighetspolitiken för global utveckling har integrerats i den nya globala hållbarhetsagendan och är ett centralt verktyg i dess genomförande. 14.4EU:s arbete för mänskliga rättigheter och demokrati EU antog en ny handlingsplan för genomförandet av det strategiska ramverket om mänskliga rättigheter och demokrati. Det strategiska ramverket, tillsammans med handlingsplanen för mänskliga rättigheter och demokrati, är styrande för hur EU ska integrera respekten för mänskliga rättigheter i de externa förbindelserna. Arbetet har påbörjats med att genomföra rådsslutsatserna om rättighetsperspektivet som metod i EU:s utvecklingssamarbete. förväntas en första utvärdering. Genomförandet av rådsslutsatserna om demokratistöd i EU:s yttre förbindelser fortskrider för att förbättra samstämmighet och effektivitet mellan utrikes-, säkerhets- och utvecklingspolitiken. Genomförandet av rådsslutsatserna är nu fokuserat på en andra generations pilotländer. har demokratiprofiler presenterats inom ramen för andra generationers pilotländer. Den demokratistödjande stiftelsen initiativ för demokrati (EED) inledde sitt arbete 2013 och har etablerat sig som en viktig aktör inom EU:s arbete för stärkt demokrati. Stödet har i huvudsak riktats till EU:s södra och östra grannskap, men man har utvidgat EED:s verksamhetsområde till några länder bortom grannskapen. är en av de största givarna till EED och stöder aktivt processerna när det gäller genomförande av rådsslutsatserna om rättighetsperspektivet och demokratistöd i EU:s yttre förbindelser. Det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) är bl.a. ett viktigt instrument för skyndsamt stöd till MR- försvarare. tog EIDHR även fram ett flerårigt åtgärdsprogram (MAAP) –2017 och ett nytt handlingsprogram (AAP) för valövervakning. EU:s humanitära bistånd och EUs roll som Genom att tillhandahålla humanitärt bistånd försöker EU att rädda liv och minska mänskligt lidande till följd av krig, konflikter, naturkatastrofer och andra kriser. EU:s 28 medlemsstater ger omfattande bilateralt humanitärt bistånd. Utöver detta ger kommissionen, genom generaldirektoratet för humanitärt bistånd och civilskydd (DG ECHO), humanitärt bistånd som finansieras av EU:s budget och därigenom av medlemsstaterna genom EU-avgiften. Mer än en tredjedel av världens humanitära bistånd 2014 kom från EU, varav över två tredjedelar från medlemsstaterna bilateralt. Detta bekräftar EU:s ställning som världens största givare av humanitärt bistånd. EU bidrog med humanitär hjälp till närmare 121 miljoner människor i mer än 80 länder. Precis gick en stor del av EU:s finansiering till (). Omfattande hjälp gavs också till – främst och dess grannländer. Det humanitära biståndet är behovsbaserat och ges i enlighet med internationell humanitär rätt och de humanitära principerna om humanitet, neutralitet, opartiskhet och oberoende. EU arbetar fortsatt för att detta följs. EU arbetar även fortsatt med att bättre länka humanitärt bistånd med långsiktig återuppbyggnad och utvecklingsinsatser. Arbetet har även fortsatt med att öka koordineringen och samarbetet mellan humanitärt bistånd och civilskydd. antogs rådsslutsatser om gemensamma principer för kontantbaserat stöd med många användnings- områden som svar på humanitära behov. presenterade kommissionen ett meddelande med kommissionens rekommendationer på det humanitärpolitiska området inför världstoppmötet om humanitära frågor (se faktapromemoria 2015/16:FPM13). antogs processrelaterade rådsslutsatser om världstoppmötet. fortsatte att verka för ett stärkt samarbete mellan EU:s humanitära bistånd och FN, respekt för de humanitära principerna och jämställdhetsintegrering i humanitära insatser. 14.6Förhandlingar om och antagande av 2030- agendan för hållbar utveckling och en ny agenda för utvecklingsfinansiering antogs den s.k. post 2015-agendan (2030-agendan för hållbar utveckling) samt ett nytt ramverk för utvecklingsfinansiering. Förberedelserna inom ramen för dessa båda processer hade varit omfattande och pågått . 2030-agendan för hållbar utveckling De mellanstatliga förhandlingarna om 2030-agendan inleddes i . 2030-agendan lägger fast 17 målen för hållbar utveckling och inkluderar även en politisk deklaration, medel för genomförande och ett ramverk för uppföljning och översyn. 2015/16:115 Förhandlingarna om 2030-agendan avslutas och antogs därefter av världens stats- och regeringschefer vid toppmötet i . fick ett gott genomslag i en rad prioriterade frågor i 2030- agendan. Detta gäller i såväl EU:s förhandlingslinjer som i den slutliga texten. har bidragit till gott utfall i skrivningar om bl. a. miljö, klimat, jämställdhet, sexuell och reproduktiv hälsa och reproduktiva rättigheter, mänskliga rättigheter, demokrati, jämlikhet, FN-reform, migration, utbildning, barn- och ungdomar, anständiga jobb, officiellt utvecklingsbistånd () och ministrarnas årliga översyn (AMR). Ett nytt globalt ramverk för finansiering av hållbar utveckling (FfD) antogs vid den tredje internationella konferensen om utvecklingsfinansiering i . Konferensen i var en fristående process, men spelade också en central roll i förhållande till den nya 2030-agendan. FfD-agendans medel för genomförande kompletterar och konkretiserar de medel som anges i 2030-agendan. Genom antagandet av (AAAA) har agendan för utvecklingsfinansiering breddats till att inkludera hållbarhet ur tre dimensioner; ekonomisk, social och miljömässig hållbarhet. Agendan går därför i hand med den nya globala 2030-agendan för hållbar utveckling och dess 17 mål (SDGs) och kan ses om ett ramverk för finansieringen av hållbar utveckling. har förhandlat om utvecklingsfinansiering genom EU tillsammans med andra medlemsstater. Kommissionen presenterade ett meddelande om EU:s prioriteringar inför mötet i samt efterföljande möte om 2030-agendan i (se faktapromemoria 2014/15:FPM19). Meddelandet från kommissionen var också ett bidrag till förberedelserna för klimatkonferensen i (COP21) . På basis av kommissionens meddelande utarbetades rådsslutsatser som sedan antogs på rådet för utrikes frågor (utveckling) . I rådsslutsatserna bekräftade rådet sitt engagemang för officiellt utvecklingsbistånd () ytterligare samt förpliktelsen att uppnå av BNI i bistånd. Regeringen har särskilt prioriterat att EU åter bekräftar sitt åtagande om att allokera av BNI till bistånd och att en större andel av det samlade biståndet ska gå till de minst utvecklade länderna. har även argumenterat i förhandlingarna för att världen ska ta ett starkt ansvarstagande för jämställdhet och ser det som medel för ökad resursmobilisering, bekämpande av skatte- och kapitalflykt, sociala aspekter av hållbar utvecklingsfinansiering och ökade finansiella flöden. I FfD-processen har också betonat att de fattigaste och mest utsatta länderna och människornas behov av, och perspektiv på, utvecklingsfinansiering måste ges särskilt fokus. EU:s bilaterala och regionala 15.1Samarbete mellan EU och EFTA-länderna Förhandlingarna mellan EU och de tre EFTA/EES-länderna om den nya avtalsperioden –2021 för EES och finansiella mekanismer slutfördes . De nya avtalen kommer att innebära fortsatt ekonomiskt stöd till socialt och ekonomiskt utsatta länder inom EU. är inte mottagare av medel från mekanismerna men påverkas av de bilaterala avtalen om tullfria kvoter för norsk och isländsk fisk som också ingick i förhandlingarna. Två möten hölls med som är Europeiska ekonomiska samarbetsområdets högsta organ (EU, , och ). Den europeiska grannskapspolitiken (ENP) omfattar 16 länder i södra och i . EU:s grannskap har i hög grad präglats av kriser, men det finns även viktiga framsteg att notera. I har aggression mot fortsatt, som EU-inspirerade reformprocesser har intensifierats i flera av partnerländerna. I det södra grannskapet finns en blandning av fullskaligt krig, länder i sönderfall, repressiva regimer och ett allt sämre klimat när det gäller mänskliga rättigheter samt terrorism och stora flyktingströmningar, men även framsteg i länder som och . EU har gett ett omfattande politiskt och ekonomiskt stöd till de berörda länderna. En bred uppsättning instrument har använts, inklusive reformstöd genom grannskapsinstrumentet , riktade handelslättnader, makrofinansiellt stöd, humanitära insatser och stöd, politisk dialog och särskilda EU-missioner för att övervaka vapenvila och stödja reformer på centrala områden. Mot bakgrund av utvecklingen har kommissionen och EU:s utrikestjänst genomfört en översyn av ENP, i syfte att skapa en mer flexibel, skräddarsydd och effektiv politik. Översynen inleddes med ett gemensamt meddelande från kommissionen och den höga representanten representant , varefter en omfattande konsultationsrunda genomfördes med EU:s medlemsstater, partnerländerna och det civila samhället. Totalt inkom omkring 250 bidrag till översynen. presenterades ett nytt meddelande, med förslag om en förnyad grannskapspolitik, med bl.a. förstärkt fokus på att främja stabilitet och att stärka partnerländernas förmåga att hantera de utmaningar de står inför. Rådet antog slutsatser om ENP och välkomnade sedan meddelandet om översynen i Överläggningar om processen och de två 2015/16:115 meddelandena ägde rum med utrikesutskottet respektive december. presenterade kommissionen och EU:s utrikestjänst också det årliga meddelandet om genomförandet av ENP , som bestod av ett övergripande meddelande, tolv landsspecifika lägesrapporter och två regionala rapporter (om Östliga partnerskapet respektive södra ). Ett resultat av översynen är att denna typ av samlade meddelanden om genomförandet av ENP inte längre kommer att tas fram på årlig basis. har arbetet fortsatt med att genomföra och utveckla Östliga partnerskapet, som är en regional dimension av ENP omfattande EU:s bilaterala och multilaterala relationer med länderna i (, , , , och ). Fokus låg i hög grad på toppmötet inom partnerskapet, som genomfördes den 21–i , och resulterade i en gemensam toppmötesdeklaration. Deklarationen återbekräftade EU:s och partnerländernas åtaganden inom partnerskapet och framhöll särskilt områdena stärkande av institutioner och god samhällsstyrning, mobilitet och mellanfolkliga kontakter, utveckling av handelsrelationer samt sammanlänkning för det fortsatta genomförandet av partnerskapet. Överläggning om Östliga partnerskapet, inklusive inför toppmötet, med utrikesutskottet ägde rum . På det bilaterala området har flera framsteg gjorts, som utvecklingen i flera av partnerländerna varit en källa till oro när det gäller den demokratiska utvecklingen. Framsteg har gjorts när det gäller Östliga partnerskapets mål om fördjupad politisk associering och ekonomisk integration med EU. har genomförandet av associeringsavtalen, inklusive fördjupade frihandelsområden, fortsatt i , och . En stor majoritet av EU medlemsstater, inklusive , har ratificerat avtalen. Både och har gjort framsteg mot målet om viseringsfrihet. Den politiska dialogen med har intensifierats och sanktionerna har suspenderats, efter att landet släppt kvarvarande politiska fångar. Med har förhandlingar inletts om ett nytt mer avancerat samarbetsavtal med EU. Partnerskapets multilaterala samarbete har utvecklats ytterligare inom områden som harmonisering av digitala marknader, statistik, stöd till små och medelstora företag, energi, jämställdhet och säkerhetspolitik. Samarbetet med det civila samhället fortsätter att vara centralt. Utvecklingen i regionen, och särskilt agerande, har satt sin prägel på genomförandet av politiken och bl.a. föranlett EU att stärka sitt stöd till de länder som fattat suveräna beslut om att närma sig EU på olika områden. Ett exempel är de ensidiga handelslättnader som EU tillämpat för produkter från . Som svar på ökande statligt kontrollerad propaganda och desinformation från har EU:s utrikestjänst etablerat av en ny grupp för strategisk kommunikation med fokus på . 15.2.2 Partnerskapet för demokrati och delat välstånd i Skr. 2015/16:115 södra antog EU en regional strategi för och . Syftet är att verka för en långsiktig fred och stabilitet i och och möta hotet från IS. På handelsområdet har förhandlingar om djupgående frihandelsavtal (DCFTA) fortsatt med , och näst i tur står . På migrationsområdet har ett partnerskap för rörlighet med etablerats. Bistånd till regionen fortsätter att vara ett prioriterat område, och EU har även genom andra internationella finansiella institutioner bidragit till reformer, ekonomisk tillväxt och demokratisering. hölls ett informellt utrikesministermöte i mellan EU och partnerländerna i det södra grannskapet där man bl. a. enades om behovet av ökad differentiering i relationerna liksom ökad flexibilitet. Regeringen beslutade även att bidra till för finansiering av åtgärder såväl för migrationshantering som för att hantera grund- orsaker till ofrivillig migration och flykt: för stabilitet och migration i som lanserades vid migrationstoppmötet på , samt EU:s regionala förvaltningsfond med anledning av krisen i (Madadfonden). bidrar med till vardera fond. EU:s och relation har även präglats av aggression mot , inklusive olagliga annektering av och Sevastopol. EU har i likhet med stora delar av världssamfundet kraftigt fördömt agerande. Till följd av detta trappade EU ned eller suspenderade vissa kontakter och samarbeten med , vilket bl.a. innebar att vissa påbörjade förhandlingar mellan och avbröts. Då fortsatt sin aggression mot har dessa samarbeten och förhandlingar, som det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan och EU, som var avsett att fördjupa samarbetsavtalet , och förhandlingsprocessen om viseringsfrihet, mellan och EU inte kunnat återupptas. De olika former av sanktioner som EU:s medlemsstater införde till följd av aggression mot har förlängts. Sanktionerna och de restriktiva åtgärderna innefattar frysning av tillgångar och reserestriktioner för ett antal personer och företag enligt en lista som successivt utökats till att omfatta 149 personer och 37 enheter. Särskilda sektoriella ekonomiska sanktioner har även införts inom finans-, energi- och försvarsbranscherna, inklusive ett vapenembargo och exportrestriktioner för produkter med dubbla användningsområden samt utrustning och vissa tjänster till oljeindustrin. har aktivt deltagit i EU:s arbete med att bemöta agerande och nå en diplomatisk lösning på konflikten i 2015/16:115 . antog EU beslut om att förlänga de sektoriella sanktionerna till . har bombningar i hamnat i fokus. De ryska flyganfallen, som inleddes , är mest omfattande militära ingripande utanför f.d. sedan . EU:s utrikesministrar konstaterade vid sitt möte att den ryska militära offensiven, som går bortom att attackera Daesh och andra terroristgrupper som pekats ut av FN, är djupt oroväckande och måste upphöra . har fortsatt att betona vikten av att demokrati och mänskliga rättigheter har en framskjuten plats i EU:s dialog med , inte minst mot bakgrund av den ryska ledningens repressiva agerande. har vidare kritiserat politiska, ekonomiska och handelsrelaterade påtryckningar mot partnerländerna i Östliga partnerskapet. har regelbundet upprepat att aggression mot , inklusive olagliga annektering av och Sevastopol, strider mot folkrätten. har stått bakom EU:s sanktionspolitik mot och varit en stark och tydlig röst till stöd för självständighet och oberoende. blev medlem i () . har dock inte fullföljt sina åtaganden inom ramen för sin anslutning till WTO, exempelvis när det gäller reglerna för tullsänkningar. Nya handelshinder har införts som neutraliserar eller motverkar vissa av WTO-avtalens centrala krav. har väckt en tvist om antidumpningstullar mot EU i . EU har tvister med när det gäller importförbud av fläskkött, antidumpningstullar på vissa kommersiella fordon, tillämpning av vissa bundna tullar och återvinningsavgifter på importerade bilar. För har en av de viktigaste frågorna varit de bundna tullarna på pappersprodukter, då sedan WTO-inträdet inte följt de överenskomna tullarna, och i stället tagit ut en högre tull på import av pappersprodukter. Konflikten med präglades av intensiva strider i östra . resulterade ett möte i på stats- och regeringschefsnivå i Normandie-format (, , , ) i en överenskommelse om eldupphör kopplat till en rad åtaganden från parterna att genomföra . Dokumentet skrevs under av den trilaterala kontaktgruppen (, samt ordförandeland) med deltagande även av ledarna för de självutnämnda s.k. ”folkrepublikerna” i Donetsk och Luhansk. är en slags vägkarta för genomförandet av de två tidigare Minsk- överenskommelserna . Sammantaget förutskickar Minskpaketet kontroll över hela sin statsgräns. Men dokumentet begränsar rätt att försvara sitt eget territorium som landet åläggs en rad nya förpliktelser. ställs i dokumentet på . Rådet för utrikes frågor beslutade om en förlängning av de Skr. 2015/16:115 ekonomiska sektoriella sanktionerna mot till slutet av 2015, i enlighet med principbeslut av att koppla sanktionsregimen till Minskpaketet. Beslut om att förlänga sanktionerna då Minskpaketet inte uppfyllts togs vid . ökade sitt humanitära stöd kopplat till den väpnade konflikten i östra till från 2014. fortsatte sitt reformstöd om totalt kopplat till centrala reformer som energieffektivisering och decentralisering samt korruptionsbekämpning. Dessutom ska ansvara för , ur EU:s grannskapsinstruments () budget, när det gäller decentraliseringsreformarbete. För att stödja ekonomi och reformprogram erbjöd i samband med statsministerns besök ett bilateralt lån om 100 miljoner USD kopplat till IMF:s program. har även fattat beslut om att ingå ett swapavtal med . Avtalet omfattar köp och försäljning av högst mot ukrainska hryvnia. omfattas av Östliga partnerskapet, EU:s politik för att fördjupa relationerna med länderna i . reformer inom ramen för EU-närmandet fortgick . pågick förberedelser för att börja genomföra handelsdelen av associeringsavtalet med , det s.k. djupgående frihandelsområdet (DCFTA), som förutom betydande handelslättnader i båda riktningarna innebär att antar viktiga delar av på handelsområdet. EU och fortsatte även den särskilda dialogen om viseringsfrihet inom ramen för en gemensamt överenskommen handlingsplan för det ukrainska anpassningsarbetet. Den ukrainska importen av rysk gas upphörde helt . började i stället importera gas via EU-länder till ett förmånligt pris. enades och , i samtal som understöddes av kommissionen, om villkor för ryska gasleveranser till under den kommande vintern. EU:s rådgivande civila insats i (EUAM ) fortsatte arbetet med att stödja reform av civila säkerhetssektorn, inklusive polisen och rättsväsendet. Insatsen ger råd till ukrainska myndigheter och bistår dem i att ta fram en strategi för reform av säkerhetssektorn, och att genomföra den. omfattas av Östliga partnerskapet, EU:s politik för att fördjupa relationerna med länderna i . mellan och undertecknades av parterna i och delar av avtalet tillämpas provisoriskt . Till de delar som tillämpas provisoriskt hör handelsdelen, vilket innebär att ett långtgående frihandelsområde har upprättats mellan och EU. av samtliga EU:s medlemsstater och och träder i kraft 2015/16:115 när samtliga medlemsstater underrättat vid Europeiska unionens råd. Reformerna till stöd för landets EU-anpassning har tappat fart , delvis på grund av tre regeringsskiften . Omfattande och återkommande demonstrationer har anordnats i i protest mot avsaknaden av reformer, oligarkernas inflytande över politiken och den utbredda korruptionen. EU suspenderade sitt budgetstöd till efter att en storskalig förskingringsskandal uppdagats där landets tre största banker var inblandade. För att återuppta stödet kräver EU en reformering av banksektorn och att ett IMF-program upprättas. Med anledning av att avtalet inte kunnat tillämpas när det gäller utbrytarregionen har EU beslutat om autonoma handelspreferenser som innebär förmånliga villkor för export från regionens företag till EU. Inför det att dessa löpte ut har EU fört diskussioner med de facto-myndigheterna i om hur handel med regionenens företag ska vara reglerad. De formella förhandlingarna om , i det s.k. 5+2-formatet, där EU deltar som observatör, har fortsatt , dock utan större konkreta resultat. beslöt EU att formellt förlänga de reserestriktioner som tidigare riktats mot personer med ansvar för en kampanj mot skolor i Transnistrien som använder latinskt alfabet. EU beslutade dock att listan med personer som ska omfattas av åtgärderna ska förbli tom. EU:s gränsövervakningsinsats (EUBAM), som verkar på gränsen mellan och , har fortsatt sitt arbete . omfattas av Östliga partnerskapet, EU:s politik för att fördjupa relationerna med länderna i . mellan och undertecknades av parterna i och delar av avtalet tillämpas provisoriskt . Till de delar som tillämpas provisoriskt hör handelsdelen, som innebär att ett långtgående frihandelsområde har upprättats mellan och EU. har ratificerats av samtliga EU:s medlemsstater och och träder i kraft när samtliga medlemsstater underrättat vid Europeiska unionens råd. Reformtakten i har varit fortsatt ambitiös och viseringsdialogen mellan och har fortskridit med utgångspunkt i handlingsplanen för viseringsliberalisering. Kommissionens fjärde rapport om viseringsdialogen presenterades . I rapporten gav kommissionen positiva rekommendationer om viseringsfrihet för . EU har uttryckt oro med anledning av de rättsliga åtgärder som vidtagits mot personer som under tidigare regering innehaft centrala politiska positioner och den selektiva rättskipning som detta är tecken på. Kritik har även framförts mot bristande mediefrihet efter domstolsåtgärder mot en regeringskritisk tevekanal. EU har understrukit vikten av ett självständigt och transparent rättsväsende fritt från politiska EU:s civila observatörsinsats EUMM , som upprättades efter Skr. 2015/16:115 den väpnade konflikten mellan och , fortsatte att övervaka eldupphöravtalets genomförande. Insatsens mandat förlängdes till . De internationella samtalen i som inleddes som en del av eldupphöravtalet 2008 fortsatte . EU har uttryckt stark kritik mot ökade och förflyttade gränsmarkeringar mellan utbrytarregionerna och samt integrationsförsök med utbrytarregionerna. omfattas av Östliga partnerskapet, EU:s politik för att fördjupa relationerna med länderna i . EU:s och politik gentemot har sin grund i ett tydligt ställningstagande för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatlighet. Som komplement till EU:s engagemangspolitik, som syftar till att motverka en isolering av det vitryska folket, har EU tillämpat sanktioner som omfattar viseringsförbud och frysningar av tillgångar för ett antal utpekade personer och företag samt förbud mot handel med vapen och materiel för intern repression. Ett av de viktigaste skälen till EU:s sanktioner har varit hållande av politiska fångar. frigav återstående politiska fångar. beslutade EU, för att bibehålla rättssäkerheten och trovärdigheten i sanktionsinstrumentet samt för att uppmuntra till en fortsatt positiv utveckling, att förlänga sanktionerna mot som dessa suspenderades för merparten av de personer som listats. Suspenderingen gällde dock inte vapenembargot eller de fyra personer som kopplas till ouppklarade politiska försvinnanden . fattades även beslut om uppdateringar av listan med personer och företag. I jämförelse med andra partnerländer är EU:s bilaterala relation till mindre utvecklad, till följd av att landet inte levt upp till EU:s förväntningar när det gäller respekt för demokrati och mänskliga rättigheter. saknar därför ett modernt ramverk för samarbetet med EU.