prop · H303125 · 2016-03-08 00:00:00 — Enligt Lagrådet och några remissinstanser medför detta att det inte sällan kan antas vara svårbedömt hur de båda förfarandena förhåller sig till varandra. Lagrådet förordar därför att frågan om renodling av de alternativ som står olika gäldenärer till buds övervägs ytterligare. Enligt regeringen är en överlappning av de båda skuldsaneringsformer- na inte någon nackdel, snarare tvärtom. Om t.ex. en person inte anser sig redo för den relativt tuffa betalningsplan som en F-skuldsanering innebär eller av någon anledning får avslag på sin ansökan om F-skuldsanering, finns det inget som hindrar att personen i stället ansöker om skuld- sanering enligt förslaget till ny skuldsaneringslag. En sådan ordning innebär ett flexibelt och ändamålsenligt system för skuldavskrivning. Även om de båda skuldsaneringsformerna kommer att omfatta delvis samma personkategorier, kommer de att skilja sig från varandra på flera betydande sätt. Till exempel kommer F-skuldsanering att kräva en utför- ligare ansökan av gäldenären och innebära en kortare, men tuffare betal- ningsplan. Trots detta går det inte att utesluta att en enskild gäldenär kan känna viss osäkerhet beträffande hur de båda skuldsaneringsformerna förhåller sig till varandra eller vilket slags skuldsanering som han eller hon ska ansöka om. Enligt regeringen är emellertid lösningen på detta problem inte att renodla vilken skuldsaneringsform som denna gäldenär ska kunna ansöka om. En sådan renodling skulle nämligen innebära att 2015/16:125 en väg till skuldsanering stängs och att gäldenärens möjlighet till skuldsanering därmed försämras. Inte heller är det någon lösning att slå ihop regelverken och samla alla bestämmelser om skuldsanering i en lag (se avsnitt 6.1). Regeringens uppfattning är att svårigheterna med att bedöma hur skuldsaneringsformerna förhåller sig till varandra i stället bör lösas genom att sprider information om vad de olika alternativen innebär och på vilka sätt de skiljer sig från varandra (se avsnitt 5.2 och 6.8.1). Vissa av de gäldenärer som kommer att ansöka om F-skuldsanering kommer inte att uppfylla de krav som ställs för att en sådan skuld- sanering ska beviljas. Det kan vara fråga om att deras skulder inte i tillräckligt stor utsträckning är näringsrelaterade eller att de saknar ett tillräckligt betalningsutrymme. En del av dessa gäldenären skulle antag- ligen kunna komma i fråga för en skuldsanering enligt skuldsanerings- lagen och fråga blir då om i dessa fall bör kunna ändra skuldsaneringsform. De båda skuldsaneringsformerna kommer att ha delvis olika rätts- verkningar och det går inte att generellt säga att en av skuldsanerings- formerna är mindre ingripande än den andra. Frågan om vilken skuld- saneringsform som passar gäldenären beror i stället på hans eller hennes personliga förutsättningar och behov. Dessutom gäller i vissa avseende olika regler för de olika förfarandena. Det bör därför inte komma i fråga att flyttar en ansökan från den ena skuldsaneringsformen till den andra. En ansökan av en gäldenär som inte uppfyller villkoren för F-skuldsanering ska avslås, även om han eller hon eventuellt hade kunnat beviljas en skuldsanering enligt förslaget till ny skuldsaneringslag. Det finns dock inget som hindrar att gäldenären i stället ansöker om skuldsanering. Om gäldenären ursprungligen har ansökt om skuldsanering, bör han eller hon på motsvarande sätt kunna ansöka om F-skuldsanering. Verkan av ett pågående förfarande om skuldsanering Om gäldenären har beviljats en skuldsanering eller F-skuldsanering och betalningsplanen fortfarande löper, är det en självklar utgångspunkt att han eller hon inte ska kunna beviljas en sanering enligt den andra skuldsaneringsformen. Skulle ändå gäldenären ge in en sådan an- sökan, bör den avvisas. En annan fråga är om det ska vara möjligt för gäldenären att lämna in en ansökan om både skuldsanering och F-skuldsanering. De båda skuldsaneringsformerna ställer bl.a. olika krav på en ansökan och gäldenärens medverkan. Dessutom skiljer sig borgenärernas ansvar för redovisningen av gäldenärens skulder. Om skulle behöva behandla dessa ansökningar , skulle det innebära att det bedrivs två parallella, men olika, förfaranden fram till beslutet om skuldsanering. En sådan ordning är, som utredningen redogör för, inte rimlig eller ändamålsenlig. Om gäldenären ansöker om både skuldsanering och F-skuldsanering, bör därför kontakta gäldenären för att höra efter vilken av ansökningarna som han eller hon vill få prövad först. Den andra ansökan bör i en sådan situation avvisas, om inte gäldenären återkallar den. En misslyckad skuldsanerings eller F-skuldsanerings betydelse vid bestämmandet av betalningsplanens längd Det ställs relativt höga krav på de gäldenärer som ska genomgå en F-skuldsanering och inte alla gäldenärer som beviljas en F-skuldsanering kommer att fullgöra en sådan. Om en F-skuldsanering upphävs, har gäldenären kvar sina skulder. Det är inte otänkbart att en del av dessa gäldenärer då i stället ansöker om och beviljas en skuldsanering enligt förslaget till ny skuldsaneringslag. Om gäldenären, som kanske redan har fullföljt ett eller av en F-skuldsanering, beviljas skuldsanering och då behöver genomgå en femårig betalningsplan, blir hans eller hennes väg tillbaka till ett skuldfritt liv lång. För att undvika detta bör det, som utredningen bedömer, finnas en möjlighet att bestämma en kortare betalningsplan för en gäldenär som uppfyller förutsättningar för att få en andra chans till sanering av sina skulder. För att markera att avräkning ska ske om de båda betalningsperioderna följer på varandra föreslår utredningen att det vid bestämmandet av betalningsplanens längd särskilt ska beaktas om gäldenären har påbörjat betalning enligt en betalningsplan på grund av en skuldsanering eller en F-skuldsanering. Regeringen instämmer visserligen i att den omständig- heten att gäldenären redan har betalat till borgenärerna enligt ett beslut om F-skuldsanering eller skuldsanering i vissa fall bör kunna utgöra skäl för att bestämma en kortare betalningsplan. I motsats till utredningen be- dömer dock regeringen att det inte bör införas någon uttrycklig bestäm- melse om detta. I stället bör denna omständighet kunna beaktas inom ramen för den allmänna bedömning som ska göra beträffande betalningsplanens längd. Så kan vara fallet t.ex. om skulderna i den andra saneringen i huvudsak är desamma som i den första eller om gäldenären under den tidigare saneringen följde betal- ningsplanen under en viss och sedan misslyckades på grund av en omständighet som låg utanför hans eller hennes kontroll. Någon liknande möjlighet att ta hänsyn till gäldenärens ansträngningar under en tidigare sanering kommer inte att finnas i lagen om skuld- sanering för företagare. För F-skuldsaneringar föreslås nämligen inte någon möjlighet att bestämma en kortare betalningsplan. Regeringens förslag: De nya lagarna och lagändringarna ska träda i kraft . Den nya skuldsaneringslagen ska gälla för samtliga ärenden som ännu inte slutligt avgjorts. Om inledandebeslut redan meddelats vid ikraftträdandet, ska dock de nya bestämmelserna inte tillämpas för frågor om gäldenärens betalningar före det slutliga beslutet och möjligheten till avräkning på betalningsplanen. Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångsbestäm- melser beträffande den nya lagen om skuldsanering för företagare. 2015/16:125 skuldsaneringsutrednings förslag: Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dock att de nya bestämmelserna ska gälla i något färre fall. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot utredningens förslag. framhåller att det krävs förberedelsetid för att utveckla och upprätta betalningsförmedlingen. förslag och bedömning: Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot utredningens förslag eller bedömning. Promemorians förslag och bedömning: Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser instämmer i prome- förslag och bedömning. och Kronofogdemyndig- heten ser inget hinder mot att ett nytt anknytningskrav kan införas tidi- gare än vad som föreslås i promemorian. anser vidare att det kan behövas övergångsbestämmelser avseende ansökningar som ännu inte tagits upp till prövning vid ikraftträdandet eller som tagits upp till prövning men i vilka beslut ännu inte fattats eller fått laga kraft. Skälen för regeringens förslag och bedömning Det är angeläget att de nya lagarna och lagändringarna träder i kraft . Som framhåller måste dock myndigheten få tid att anpassa sin verksamhet och bl.a. inrätta betal- ningsförmedlingstjänsten och ta fram nytt datastöd. Ett tidigare ikraft- trädande än bedöms därför inte möjligt. Beträffande det nya anknytningskravet anser och Krono- fogdemyndigheten att det skulle kunna träda i kraft tidigare än övriga ändringar av skuldsaneringsförfarandet. Det är visserligen så att det nya villkoret på anknytning innebär en anpassning till EU-rättsliga åtaganden. Som anges i avsnitt 7.1 tillämpas emellertid den föreslagna lösningen redan i praktiken av och domstolar. Det finns alltså inte skäl att införa det nya kravet tidigare för att justera en tillämpning som strider mot . Ett tidigare ikraftträdande skulle inte heller medföra någon större tidsvinning, utan det skulle endast bli fråga om några månaders tidigare ikraftträdande. Om det nya kravet skulle införas tidigare, innebär det att skulle vara tvungen att t.ex. ta fram en ny ansökningsblankett som skulle gälla för tiden efter anknytningskravets ikraftträdande och sedan ytterligare en ny blankett efter ikraftträdandet av den nya skuldsaneringslagen. Sammantaget anser regeringen att det inte är ändamålsenligt att föreslå ett tidigare ikraftträdande för de nya bestämmelserna som har att göra med gälde- närens anknytning. En utgångspunkt bör vara att den nya skuldsaneringslagen ska gälla från ikraftträdandet både processuellt och materiellt för samtliga skuld- Det är däremot inte ändamålsenligt att låta beslut om skuldsanering som har fått laga kraft, dvs. pågående betalningsplaner, omfattas av de nya bestämmelserna. Om de nya bestämmelserna skulle tillämpas i dessa fall, skulle det bl.a. medföra betydande bedömnings- svårigheter och rättsosäkerhet inte minst för borgenärerna. Inte heller bör de nya bestämmelserna tillämpas för pågående ärenden utan undantag. Det är t.ex. inte lämpligt att de nya bestämmelserna tillämpas fullt ut beträffande gäldenärens betalningar före det slutliga beslutet och möjligheten till avräkning på betalningsplanen. skulle annars bl.a. behöva gå igenom samtliga ärenden, inhämta komp- letterande uppgifter och ändra redan meddelade beslut. En lämpligare lösning är i stället, som utredningen föreslår, att de nya bestämmelserna endast ska tillämpas i ärenden där inledandebeslut ännu inte har med- delats. Utredningen föreslår att äldre bestämmelser om kraven på ansökan och om gäldenärens skyldighet att redogöra för sina skulder ska gälla, om en gäldenär ansökt om skuldsanering före ikraftträdandet. Enligt rege- ringens mening är det både möjligt och lämpligt att låta de nya be- stämmelserna gälla i dessa avseenden. De nya kraven på en ansökan och gäldenärens skyldighet att redogöra för sina skulder är lindrigare än de som gäller . Om en gäldenär redan gett in en ansökan vid ikraftträdandet, kan det därför antas att denna ansökan i många fall är fylligare och innehåller fler uppgifter än vad som krävs enligt de krav som föreslås. Skulle ändå finna att ansökan inte uppfyller kraven enligt de nya bestämmelserna, kan myndigheten förelägga gäldenären att komplettera sin ansökan. Handläggningen bör därför inte försvåras. Inte heller finns det anledning att befara att det blir osäkert för parterna vilka krav som kan ställas på deras delaktighet i ärendet. Regeringens bedömning är därför att det inte finns skäl att undanta de nya bestämmelserna om ansökans innehåll från att gälla för pågående ärenden om skuldsanering. Efter ikraftträdandet kan situationen uppstå att en gäldenär eller borgenär ansöker om att ett tidigare meddelat beslut om skuldsanering ska ändras. En sådan ansökan om omprövning kan t.ex. göras av en borgenär på grund av att gäldenären inte följt betalningsplanen. För att underlätta för gäldenären och öka chanserna för skuldsaneringen full- följs, anser regeringen att det är lämpligt att det finns en möjlighet för gäldenären att efter omprövningsärendet genomföra betalningarna genom betalningsförmedlingstjänsten. Det bör dock krävas att gäldenären i omprövningsärendet begär att betalningarna i fortsättningen ska ske på ett sådant sätt. En sådan begäran bör i sig inte vara en grund för om- prövning, men väl en förutsättning för att kunna bestämma att betal- ningar ska ske genom betalningsförmedlingstjänsten. Regeringen föreslår därför en sådan övergångsbestämmelse. Vad gäller det ändrade anknytningskravet anser Kronofogdemyndig- heten att det kan finnas ett behov av övergångsbestämmelser för ansök- ningar som ännu inte tagits upp till prövning vid ikraftträdandet eller som tagits upp till prövning men i vilka beslut ännu inte fattats eller fått laga kraft. Regeringen anser emellertid att det inte behövs några övergångs- bestämmelser beträffande det nya anknytningskravet. Efter ikraft- trädandet ska en ansökan prövas enligt de nya bestämmelserna. 2015/16:125 avseende bör det ändrade kravet inte tillämpas på något annat sätt än vad som gäller enligt hittillsvarande regler, om sökanden ändrar sin hemvist under ärendets gång eller efter det att ett beslut har meddelats. Det innebär t.ex. att om en ansökan har prövats vid ikraftträdandet men inte fått laga kraft, bör det inte vara möjligt för att ompröva beslutet på grund av att anknytningskravet ändrats. Det krävs inte några övergångsbestämmelser beträffande den nya lagen om skuldsanering för företagare. Anledningen till detta är att det är fråga om ett nytt skuldsaneringsförfarande och att det inte ska vara möjligt att ändra ett pågående ärende om skuldsanering till ett ärende om F-skuldsanering. Regeringens bedömning: Förslagen till ny skuldsaneringslag och lag om skuldsanering för företagare kommer att få en samhällsekonomisk positiv effekt. Förslagen medför kostnader – engångsvisa och årliga – för Krono- fogdemyndigheten. Myndighetens löpande kostnader för betalnings- förmedlingen bör finansieras genom en avgift. Förslagen bedöms endast leda till marginellt ökade kostnader för övriga berörda myndig- heter och dessa kostnader kan finansieras inom befintliga ekonomiska ramar. För enskilda och allmänna borgenärer innebär förslagen att de kan få minskade intäkter och vissa administrativa kostnader. För gäldenärer innebär förslagen förbättrade möjligheter att komma ut ur sin skuldproblematik och att få en andra chans. skuldsaneringsutrednings bedömning: Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna lämnar utredningens bedömning utan någon invändning. Statskontoret anser att konsekvens- analysen bör tolkas med stor försiktighet. anser att det inte går att göra någon helhetsbedömning av vilka ökade respektive minskade administrativa kostnader som kan uppstå för berörda företag med anledning av förslaget. Vidare anser att det saknas en upp- skattning av vilka ekonomiska effekter som den förväntade ökningen av antalet skuldsaneringar och möjligheten till flexiblare betalningsplaner kan medföra för berörda företag. Några instanser, bl.a. kommun, och rådgivare i , anser att kommunerna bör kompenseras eftersom fler ansökningar om skuldsanering leder till fler individer som söker hjälp hos kommunernas budget- och skuldrådgivare och att arbetet kan behöva organiseras utifrån att fler akuta situationer kan uppstå. menar att ett ökat antal ärenden om skuldsanering kommer innebära ökade kostnader för myndigheten. bedömning: Utredningens bedömning över- ensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna lämnar utredningens bedömning utan någon invändning. anser att effekterna av en F-skuldsanerings kortare betalningsplan i förhållande till skuldsanerings- lagen inte har beskrivits tillräckligt. Några remissinstanser, bl.a. och , anser att utredningens upp- skattning av antalet ansökningar som kommer att göras är osäker. Vidare efterfrågar tingsrätten ett tydligare underlag för att förslaget inte påverkar kreditgivningen. menar att förslaget kommer att innebära minskade möjligheter för nystartade och mindre företagare att erhålla krediter. Vissa remissinstanser, bl.a. , Svensk Inkasso, och Svensk Försäkring, anser att kan behöva resurs- och kompetensförstärkningar. delar bedömningen att för- slaget endast medför marginella kostnadsökningar för Domstolar. Hovrätten för och anser dock att Domstolar bör tillföras ytterligare resurser för att klara av den ökade måltillströmningen. anser att de nya ärendena kommer att innebära en kostnad för verket som bör kompenseras. anser att satsningar bör göras på kommunernas budget- och skuldrådgivning. Promemorians bedömning: Promemorians bedömning överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser lämnar utredningens bedömning utan någon invändning. anser att förslaget får ekonomiska konsekvenser för myndighetens verksamhet. anser att förslaget kan få ekonomiska konsekvenser för kommunerna om budget- och skuldrådgivarna får ett utökat ansvar för att erbjuda rådgivning även till personer som har bosatt sig i ett annat land inom EU. Vidare anser att förslaget kan medföra kostnader på grund av att sådant utbildningsmaterial m.m. som verket tillhandahåller kommunerna måste uppdateras. Skälen för regeringens bedömning Förslagen minskar samhällets kostnader för överskuldsättningen Regeringens förslag syftar till att fler överskuldsatta personer – såväl företagare som privatpersoner – ska få sina skulder sanerade än och ges en möjlighet till en andra chans. har gjort en uppskattning av överskuldsättningens kostnader i form av produktions- bortfall samt kostnader inom socialförsäkringssystemen och sjukvården. De resultat som kommit fram till kan inte generaliseras, men ger enligt rapporten en bild av den lägsta möjliga kostnaden för överskuldsättningen. Utifrån en uppskattning att det finns drygt 28 000 evighetsgäldenärer beräknades kostnaderna till , varav avser sjukvård, produk- tionsbortfall och ersättning från socialförsäkrings- systemen och arbetslöshetsförsäkringen. Kostnaden per överskuldsatt individ är enligt denna uppskattning . I dessa siffror ingår dock inte kommunernas kostnader för försörjningsstöd och eventuellt bortfall av skatteintäkter. Om fler evighetsgäldenärer skulle bli ekonomiskt rehabiliterade och kunna återgå till ett normalt liv, skulle det således leda till stora årliga besparingar för samhället. Möjligheten till skuldsanering främjar den ekonomiska tillväxten Möjligheten till F-skuldsanering innebär att de ekonomiska riskerna med entreprenörskap minskar. En sådan förändring sänder signaler till pre- sumtiva företagare om att det finns möjligheter till en nystart om före- tagssatsningen misslyckas. Sådana signaler verkar positivt för och bör leda till en ökning av nyföretagandet. Studier visar att det finns en kopp- ling mellan konsekvenserna av ett misslyckande och viljan hos individer att engagera sig i entreprenörskap. Risken för att gå i konkurs är en stor avskräckande faktor för potentiella företagare. – och möjligheten till skuldsanering – reglerar konsekvenserna av ett misslyckande och en konkurs blir regleringens utformning en faktor som har betydelse för beslutet att starta ett eget företag. Mer förlåtande regler medför att personer kan bli mer benägna att vilja engagera sig i entreprenörskap. En annan positiv effekt av förslaget är att en del av de seriösa företa- gare som har misslyckats med sin företagssatsning kommer att få en möjlighet att åter starta företag. Det är inte sannolikt att alla de som genomgår en F-skuldsanering kommer att återgå till att ägna sig åt eget företagande. visar undersökningar att entreprenörer som har misslyckats i sin företagssatsning fortfarande föredrar ett arbetsliv som företagare framför att vara anställd. Om dessa personer får en möjlighet att snabbt och effektivt saneras från sina skulder, ökar sannolikheten för att de ska återgå till entreprenörskap. Till detta kommer att det finns ett positivt samband mellan nyföre- tagande och ekonomisk tillväxt. I den rapport som Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys) har tagit fram på uppdrag dras slutsatsen att mer förlåtande regler uppmuntrar inte bara mer, utan även ”bättre” entreprenörskap. Individer som överväger att starta och arbeta i företag med uttalad tillväxtvilja och potential tar ofta i beaktande och väger in konsekven- serna av ett misslyckande i sitt beslut. Den samhällsekonomiska nyttan av att införa regler som möjliggör en andra chans påverkar således vilka individer som startar företag. Denna omständighet är betydelsefull ur ett tillväxtperspektiv eftersom den gynnar det möjlighetsbaserade och innovativa entreprenörskapet som är viktigt för den ekonomiska tillväxten och skapar förutsättningar för jobb i fler och växande företag. Förslaget bedöms därför gynna den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen i . Förslagen till skuldsanering bör inte påverka kreditgivningen Förslaget att införa en möjlighet till F-skuldsanering innebär att fler överskuldsatta kan få sina skulder sanerade och att skuldavskrivningen kan genomföras än enligt förslaget till ny skuld- saneringslag. En oförsiktig uppmjukning av reglerna i detta avseende skulle riskera att få negativa effekter på kreditgivningen. Det kan t.ex. handla om att riskpremierna höjs eller att kreditgivarna slutar att bevilja vissa grupper krediter. Sämre kreditvillkor kan på så sätt medföra att nyföretagandet hämmas och att existerande företag slås ut, vilket i sin tur kan hämma den ekonomiska tillväxten. Det är främst denna aspekt som har motiverat den återhållsamma synen på en uppmjukning av det insolvensrättsliga systemet (se t.ex. prop. 2010/11:31 s. 18 f.). bedömer att förslaget till F-skuldsanering endast kommer att ha en marginell påverkan på kreditgivningen. De flesta remissinstanser ställer sig bakom denna bedömning eller har inte någon invändning mot den. Några remissinstanser anser dock att förslagen kan riskera att påverka kreditgivningen negativt och att det kan bli svårare för nya och mindre företagare att erhålla krediter. Möjligheten för svårt överskuldsatta personer att beviljas skuldsanering är accepterad av borgenärskollektivet och samhället i övrigt. Institutet som sådant har, trots farhågor om det, inte nämnvärt påverkat kredit- givningen. Förslaget att nu införa en möjlighet till F-skuldsanering kommer, till skillnad från tidigare förslag, att omfatta en begränsad krets av gälde- närer och det kommer att ställas upp tydliga kriterier för vilka som om- fattas. De gäldenärer som beviljas F-skuldsanering kommer att – liksom enligt förslaget till ny skuldsaneringslag – vara kvalificerat insolventa. Skuldbördan kommer i de allra flesta fall att utgöras av den restskuld som kvarstår efter att gäldenären själv eller det företag som skulderna uppstått i genomgått ett konkursförfarande. Fordringarna kan alltså, i vart fall på kort sikt, ses som mycket osäkra ur kreditgivarens perspektiv. De faktiska ekonomiska konsekvenserna för borgenärerna bör alltså bli högst begränsade. En annan viktig aspekt för förslagets påverkan på kreditgivningen är företagarens personliga risktagande. Utifrån långivarens synvinkel kan det vara viktigt att företagaren bär en personlig risk för företagets krediter. Företagaren kan antas agera på ett mer ansvarsfullt sätt om han eller hon riskerar att göra en ekonomisk förlust vid ett misslyckande med verksamheten.