prop · H40310 · 2016-11-21 00:00:00 — Till exempel har kvinnors högre sjukskrivningstal betydelse för den ekonomiska ojämställdheten, det finns starkt stöd i forskningen om sambandet mellan våldsutsatthet och ohälsa och det finns en koppling mellan ohälsa och den ojämna fördelningen av det obetalda arbetet. Den del av delmålet som avser 2016/17:10 äldreomsorgens räckvidd är tydligt kopplad till målet om en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. En jämställd hälsa är ett mål i sig, men en god hälsa för kvinnor och män respektive flickor och pojkar bidrar även till ett jämställt och aktivt deltagande i samhället. Det nya delmålet är jämställd hälsa. Kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma förutsättningar för en god hälsa och erbjudas vård och omsorg på lika villkor. En god folkhälsa handlar inte endast om att hälsan bör vara så god som möjligt, den bör också vara så jämlikt och jämställt fördelad som möjligt. Delmålet jämställd hälsa avser fysisk, psykisk och sexuell/reproduktiv hälsa, och omfattar såväl förebyggande folkhälsoarbete som åtgärder och insatser till enskilda personer gällande socialtjänst, stöd och service till personer med funktionsnedsättning samt hälso- och sjukvård. När det gäller omsorg tar målet sikte på offentligt finansierad omsorg. Det obetalda omsorgsarbetet omfattas av delmålet en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Barnomsorgen omfattas av delmålet jämställd utbildning. 3.9Mäns våld mot kvinnor ska upphöra Regeringens bedömning: Ett delmål är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det, däribland , kommuner och landsting (SKL), Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF), , Unizon och Rikskriscentrum. Många remissinstanser, t.ex. MUCF, , i , i , i och Unizon, är kritiska till att utredningen i målkommentaren gör en avgränsning av delmålets omfattning gentemot våld i samkönade relationer. Kritiken framförs både av instanser som tillstyrker utredningens målformuleringsförslag och av dem som avstyrker detsamma. Både MUCF och Unizon anser att det finns en tydlig koppling mellan kön, maskulinitetsnormer och utövande av våld, och att dessa normer även påverkar de relationer som hbtq- personer lever i. () anför att det från ett samhälleligt och holistiskt perspektiv inte är ändamålsenligt att hantera olika typer av våld i skilda ”stuprör”. framhåller att delmålet om mäns våld mot kvinnor är det enda delmålet där utredningen undantar fler maktaspekter än kön och att det intersek- perspektivet och pojkars och mäns rättigheter bör synliggöras även i detta delmål. Unizon m.fl. anser vidare att terminologin kring mäns våld mot kvinnor är ett viktigt verktyg för att synliggöra vem som är förövare av våld i nära relationer i de allra flesta fall och att det finns en stor risk för osynliggörande av vem som är offer och förövare när termer som ”våld i nära relationer” eller ”partnervåld” används för att beskriva arbetet i kommuner, regioner och landsting. Unizon poängterar att viljan att inkludera fler typer av våld i nära relationer i arbetet inte får innebära att maktrelationen mellan kvinnor och män som grupper osynliggörs. Unizon lyfter även fram att delmålet innefattar mer än våld i nära relationer, t.ex. mäns handel med andra människors, främst kvinnors, kroppar inom prostitutionsindustrin, sexistisk reklam och pornografi. , Rikskriscentrum, och m.fl. framhåller att våldsförebyggande insatser och arbetet med män och pojkar behöver förtydligas i delmålet. i och Roks ser det som angeläget att uppdraget gällande prostitution och människohandel för sexuella ändamål hålls samman med övrigt arbete mot mäns våld mot kvinnor. Skälen för regeringens bedömning Regeringen anser att mäns våld mot kvinnor är den yttersta konsekvensen av ett ojämställt samhälle. Enligt FN:s deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor förhindrar våldet kvinnors och flickor åtnjutande av de mänskliga rättigheterna och våldet ses också som ett medel för att upprätthålla en ojämställd maktstruktur. Det våld som kvinnor generellt utsätts för skiljer sig på flera sätt från det våld som män generellt utsätts för, t.ex. när det gäller typ av våld, plats, relation till förövare och sett ur ett livscykelperspektiv. Kvinnor utsätts i större omfattning för sexuellt våld och grovt våld i nära relation jämfört med män. Män utsätts i större utsträckning än kvinnor för våld i offentliga miljöer av personer de inte har en nära relation till. är ett av få länder i världen som har en särskild straff- bestämmelse om bl.a. våld mot kvinnor i nära relationer. Bestämmelsen tar sikte på upprepade kränkningar i form av exempelvis vålds-, frids- eller sexualbrott som begås mot en närstående kvinna (grov kvinnofrids- kränkning) eller mot barn och andra närstående personer (grov frids- kränkning). Mäns våld mot kvinnor innebär ökad risk för olika former av fysisk och psykisk ohälsa, , och en begränsning av kvinnors liv, självständighet och möjligheter till försörjning. Våldet innebär också stora samhällsekonomiska kostnader relaterade till ohälsa, rättsväsende, produktionsförluster och kostnader för det sociala välfärdssystemet. Regeringen anser att det är viktigt att synliggöra att det oftast finns en förövare som är en man bakom det våld som kvinnor utsätts för. Män står också till största delen för det våld som andra män utsätts för. Regeringen anser, i likhet med många remissinstanser, att det finns en tydlig koppling mellan kön, maskulinitetsnormer och våld. Därför är det viktigt att det förebyggande arbetet omfattar breda, allmänna insatser som når alla, särskilt pojkar och män. Det finns också samband mellan olika våldsyttringar som misshandel, våldtäkt, hedersrelaterat våld, prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Därför anser regeringen att det är viktigt att arbetet med delmålet hålls samman och också samordnas 2016/17:10 med närliggande frågor. Den maktanalys som ligger till grund för begreppet mäns våld mot kvinnor går i stor utsträckning att tillämpa när det gäller våld i samkönade relationer. Arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor hänger också tätt samman med arbetet för att bekämpa våld mot barn. Den digitala utvecklingen ger nya förutsättningar för hur människor interagerar och kommunicerar med varandra. Utvecklingen påverkar även förutsättningarna för hur våld kan utövas mot kvinnor och flickor. Den nya tekniken innebär effektivare och mer omfattande möjligheter att kontrollera, hota och förfölja personer. Detta får konsekvenser både för mäns våld mot kvinnor i nära relationer och för kvinnors och flickors utsatthet för våld på offentliga arenor, av bekanta och okända. Regeringen anser att det är viktigt att det finns effektiva redskap att hantera dessa problem från samhällets sida, både när det gäller lagstiftning, utbildning och sociala insatser. Delmålet är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Delmålet omfattar alla yttringar av fysiskt och psykiskt, inklusive sexuellt, våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Delmålet omfattar vidare hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Det andra ledet i delmålet om kroppslig integritet handlar om kvinnors och flickors rätt och möjlighet att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion. Delmålet omfattar också mäns och pojkars våldsutsatthet och kroppsliga integritet. Delmålet har även ett särskilt fokus på kopplingen mellan maskulinitet och våld. Vidare omfattas, liksom tidigare, att motverka kommersialisering och exploatering av kvinnokroppen, i medier, pornografi och reklam som syftar till att reproducera föreställningar om kvinnors underordning. I delmålet ingår också trakasserier, hot och annat våld som sker på internet och andra digitala kanaler. Delmålet är således mer omfattande än vad som räknas till begreppet våld i nära relationer, dvs. mellan närstående (prop.2006/07:38). Delmålet om mäns våld mot kvinnor har även en stark koppling till närliggande former av våld såsom våld i samkönade relationer och våld mot barn. 4 Stärkt styrning och en effektiv jämställdhetspolitisk organisation Sakpolitiska frågor såsom jämställda löner, föräldraförsäkringen och mäns våld mot kvinnor hamnar ofta i förgrunden i samhällsdiskussionen Betydelsen av institutionella förutsättningar för att nå de jämställdhetspolitiska målen som principer för styrning och organisatoriska förutsättningar, debatteras mer sällan som politiskt avgörande trots att de har en stor betydelse för politikens genomslag och Regeringen bedömer att det är mycket betydelsefullt att skapa Skr. 2016/17:10 bättre förutsättningar för politikens genomförande i form av en strategisk och stärkt styrning och en långsiktig organisering på jämställdhets- politikens område. Detta avsnitt behandlar dessa frågor. De överväganden som redovisas i detta avsnitt har huvudsakligen sin grund i förslag från (SOU 2015:86) och till viss del i Utredningen som ska föreslå en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor (SOU 2015:55) och uppföljning av regeringens särskilda jämställdhetssatsning (RiR 2015:13). 4.1Stärkt styrning för genomslag för regeringens jämställdhetspolitik Att eftersträva jämställdhet i den offentliga förvaltningen är en strategisk fråga. För att nå de jämställdhetspolitiska målen är dock en tydlig styrning av offentlig förvaltning endast en av flera pusselbitar som måste vara på plats. Flera samhällsaktörer – t.ex. företag och ideella organisationer på alla nivåer samt arbetsmarknadens parter – behöver arbeta strategiskt och systematiskt inom sina områden för att nå ett jämställt samhälle. Det är framför allt vissa aspekter av jämställdhet som är väl reglerade, såsom förbudet mot diskriminering på grund av kön enligt diskrimineringslagen (2008:567). Dessa regleringar omfattar främst organisationers interna jämställdhetsarbete, utifrån arbetsgivaransvaret, medan arbetet med till exempel jämställdhetsanalyser av myndighetens verksamhet inte är lika väl reglerat. Jämfört är styrningen av myndigheternas jämställdhetsarbete i själva verket mindre formaliserad . När den tidigare verksförordningen, som reglerade statliga myndigheters verksamhet, ersattes av en ny förordning, myndighetsförordningen (2007:515), renodlades de förvaltningspolitiska kraven medan sektorsövergripande krav, såsom jämställdhet, i stället skulle regleras i författningar som avser det enskilda området, t.ex. separata lagar eller instruktioner. Den tidigare regleringen innebar att myndighetschefen skulle beakta de krav som ställs på verksamheten när det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män. Sedan myndighets- förordningen infördes har denna reglering inte ersatts av någon annan reglering som tar sikte på jämställdhet i myndigheternas verksamhet på ett systematiskt sätt. Detta har haft betydelse för möjligheterna att få genomslag för jämställdhetspolitiken. har myndighetsstyrningen också utvecklats mot mer renodlade instruktioner och regleringsbrev. Vidare har instruktionens grundläggande styrningsfunktion blivit tydligare. Det har inneburit att instruktionerna genomgående har blivit något mer omfattande medan regleringsbreven har blivit kortare och mindre detaljerade. tar den informella dialogen mellan myndigheter och departement större plats och myndighetsstyrningen har blivit mer verksamhetsanpassad . Enligt en rapport från Statskontoret (2013) finns det en risk för att traditionellt stuprörs- och sektorstänkande kan förstärkas med den nya mer verksamhetsanpassade styrningen och informella dialogen mellan 2016/17:10 myndigheter och departement. (2015) bedömer också att utrymmet för att i myndighetsdialogen skicka signaler om tvärsektoriella frågor är begränsat. Risken för att jämställdhet inte uppmärksammas i myndighetsstyrningen förstärks av att det saknas en förvaltnings- myndighet på området och att kunskap om jämställdhet ofta ligger utanför myndigheternas ordinarie sakkunskap. Det finns följaktligen behov av att uppdatera och systematisera styrningen av jämställdhets- politiken för att öka förutsättningarna för dess genomslag. 4.1.1Jämställdhetsintegrering är en grundläggande förutsättning för genomförandet av en feministisk politik Regeringens bedömning: Jämställdhetsintegrering är en grundläggande förutsättning för genomförandet av en feministisk politik. Arbetet med jämställdhetsintegrering behöver kombineras med särskilda åtgärder för att stimulera, utveckla och skynda på förändringsarbetet på jämställdhetsområdet. Det påbörjade arbetet med att stärka jämställdhetsintegrering fortsätter, i syfte att jämställdhet ska få ett större genomslag i regeringens samlade politik. Utvecklingsarbetet med jämställdhetsbudgetering, det vill säga tillämpning av jämställdhetsintegrering i budgetarbetet, fortsätter inom . Varje statsråd bör fortsatt ansvara för och aktivt verka för ett jämställdhetsperspektiv inom sina ansvarsområden. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslagen eller invänder inte mot dem. Flera länsstyrelser menar att det är viktigt att arbeta systematiskt och strategiskt med jämställdhetsintegrering inom för att säkerställa kvaliteten i myndighetsstyrningen på Skälen för regeringens bedömning Jämställdhetsintegrering är ett strategiskt verktyg för att förverkliga feministisk politik och för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Jämställdhetsintegrering som strategi syftar till att främja jämställdhet genom att synliggöra och motverka ojämställda villkor. jämställdhetsperspektiv integreras där politiken utformas och genomförs skapas förutsättningar för samhällsförändring. Jämställdhetsintegrering får inte reduceras till att bli endast en administrativ åtgärd (process). genomföras och resultatet ska användas för att åstadkomma omfördelning av makt och resurser i syfte att skapa ett jämställt För en feministisk regering är jämställdhet en del av problemlösningen för många av de utmaningar som samhället står inför. I detta arbete måste olika maktordningar i relation till kön också inkluderas för att jämställdhetspolitiken ska få genomslag och träffsäkerhet. dhet inkluderat i analyser synliggörs hela befolkningens situation och behov ur detta perspektiv, och politiken kan utformas så att den ger såväl kvinnor som män, flickor som pojkar jämställda villkor. Jämställdhets- integrering är därför en av regeringens viktigaste prioriteringar. Jämställdhetsperspektivet ska finnas med i det dagliga arbetet i för att nå regeringens politiska målsättningar, och flytta fram positionerna på jämställdhetsområdet. Stärkt styrning av arbetet med jämställdhetsintegrering i , i uppdraget att stödja regeringen i dess arbete, ger högre kvalitet och effektivitet i politikens genomförande genom att en jämställdhetsanalys finns med från början i beslutsprocesserna. Det påbörjade arbetet med att stärka jämställdhetsintegrering inom och berörda myndig- heter ska fortsätta. Inom ramen för kärnprocesser, bl.a. budgetprocessen och myndighetstyrningen, är tillämpning av jämställdhetsintegrering som strategi avgörande för att nå resultat. Regeringens tidigare strategi för jämställdhetsintegrering i har utvärderats (U2012/01388/JÄM). Utvärderingen visar bl.a. att uppföljningen av arbetet med jämställdhetsintegrering behöver stärkas ytterligare, och att kopplingen till de jämställdhetspolitiska målen måste förtydligas i arbetet med jämställdhetsintegrering inom . Utvärderingen pekar också på vikten av att arbetet med jämställdhetsintegrering bedrivs inom ordinarie strukturer och verksamhet för att arbetet och dess resultat ska vara långsiktigt hållbart. Regeringen har fattat ett nytt beslut om arbetet med jämställdhetsintegrering i , i syfte att ytterligare stärka jämställdhetsperspektivets genomslag i regeringens politik inom samtliga utgiftsområden och för att förverkliga regeringens ambitioner på jämställdhetsområdet (S2016/04472/JÄM). Jämställdhetsperspektivet har även förtydligats i flera centrala arbets- processer och interna riktlinjer i , bl.a. avseende budgetarbetet och myndighetsstyrningen. Insatser har också genomförts inom för att stödja arbetet med jämställdhets- integrering, bl.a. metodstöd och kompetensutveckling. De särskilda åtgärder som regeringen vidtar i syfte att stimulera, utveckla och skynda på förändringsarbetet beskrivs övergripande i avsnitt 6. Jämställdhet i budgetarbetet är avgörande för att förverkliga feministisk politik. Budgetarbetet ska bedrivas så att effekter och konsekvenser för jämställdheten beaktas vid beslut om inriktning på politiken och fördelning av resurser. Det är en fråga om rättvisa, att ta till vara varje människas potential, men det är också en viktig förutsättning för hållbar ekonomisk tillväxt och för utvecklingen av arbetsmarknaden, välfärden och den svenska modellen. Regeringen har tagit viktiga steg för att säkerställa att budgetpolitikens jämställdhetseffekter synliggörs i underlag inför budgetbeslut. I har ett arbete med att stärka tillämpningen av jämställd- hetsbudgetering pågått . 2016/17:10 innebär en utvärdering av budgetpolitikens jämställdhetseffekter, integrering av jämställdhetsperspektivet på alla nivåer i budgetför- farandet, samt en omfördelning av inkomster och utgifter, i syfte att främja jämställdheten. En budget som främjar jämställdhet behöver utgå från jämställdhetsanalyser av förslag och reformer, så att vägval, prioriteringar och resurstilldelning återspeglar regeringens ambitioner för jämställdhet. Jämställdhetsbudgetering ska bidra till att göra konkret skillnad i människors vardag. Utvecklingsarbetet med jämställdhetsbudgetering fortsätter inom . Ett mer systematiskt arbetssätt ger förutsättningar för ett tydligare jämställdhetsperspektiv i regeringens politik. Regeringen har också tagit fram nya mål för hur jämställdheten ska utvecklas inom en rad centrala utgiftsområden och indikatorer för att följa upp utvecklingen. Styrningen på regional nivå – länsstyrelserna som Regeringens bedömning: Länsstyrelserna bedriver överlag ett ambitiöst och strategiskt arbete med jämställdhetsintegrering. Regeringen avser att besluta i särskild ordning om länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering, i syfte att ytterligare främja regionalt och lokalt arbete med jämställdhet. De särskilda sakkunnigas kompetens i jämställdhet utgör en viktig resurs för länsstyrelsernas uppgifter i fråga om jämställdhets- Ansvaret för myndigheternas inre organisation är dock delegerat till myndigheterna själva. Regeringen kommer därför i kommande länsstyrelseinstruktion inte längre att reglera att det vid varje länsstyrelse ska finnas en särskild sakkunnig i jämställdhet. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att länsstyrelsernas uppgifter när det gäller samordning, stöd och uppföljning av det regionala arbetet med att nå de jämställdhetspolitiska målen ska förtydligas genom att ett tillägg görs i förordningen (2007:825) med Utredningen har också föreslagit att regeringen inte längre ska reglera att det vid varje länsstyrelse ska finnas en särskild sakkunnig i frågor om jämställdhet, för att understryka att länsstyrelsernas uppgifter i fråga om jämställdhet är en angelägenhet för Remissinstanserna: En betydande majoritet av de remissinstanser som tar ställning till förslaget om förtydligande i länsstyrelseinstruktionen när det gäller länsstyrelsernas uppgifter i fråga om jämställdhet är positiva En majoritet av de remissinstanser som tar ställning till utredningens förslag om att regeringen inte längre ska reglera att det vid varje länsstyrelse ska finnas en särskild sakkunnig i frågor om jämställdhet, Bland dem som avstyrker förslaget finns bland annat LO, Kvinnolobby och i . huvudsakliga argument som framförs av de negativa remissinstanserna är att regleringen om en särskild sakkunnig i jämställdhet bidrar till att tydliggöra länsstyrelsernas specifika roll för jämställdhetsarbetet i länet och att de särskilda sakkunniga behövs för att driva på länsstyrelsernas arbete. Bland de instanser som är positiva till utredningens förslag om att inte längre reglera funktionen särskild sakkunnig i jämställdhet i instruktionen återfinns bland annat Kommuner och Landsting och i . De positiva remissinstanserna menar bl.a. att en ny jämställdhetsmyndighet kommer att kompensera för den risk det kan innebära att inte längre reglera funktionen särskild sakkunnig i jämställdhet. Skälen för regeringens bedömning: Länsstyrelserna ska verka för de jämställdhetspolitiska målens genomslag i länen. Inom ramen för den uppgiften ligger att länsstyrelserna, utifrån regeringens behov och de regionala förutsättningarna, ska samordna, stödja och följa upp arbetet för att nå de jämställdhetspolitiska målen på regional nivå (se avsnitt 2.6.3 för en bakgrund till länsstyrelsernas uppdrag på området). Regeringen anser att ytterligare reglering inte krävs. Regeringens avsikt är att länsstyrelserna ska omsätta hela jämställdhetspolitiken i länen, dvs. arbeta med samtliga delmål inom jämställdhetspolitiken. Länsstyrelserna avgör dock själva fokus och prioriteringar i sitt arbete med jämställdhetsintegrering utifrån regionala förutsättningar. I betänkande framkommer att omfattningen och ambitionsnivån vad gäller länsstyrelsernas arbete med jämställdhet skiljer sig åt. Regeringen bedömer att den verksamhet som länsstyrelserna har bedrivit inom ramen för utvecklingssatsningen Länsstyrelserna utvecklar jämställdhet (LUJ) har bidragit till att länsstyrelserna bedriver ett ambitiöst och strategiskt arbete med jämställdhetsintegrering utifrån de regionala strategier som har tagits fram för perioden 2014−2016. i har inom ramen för LUJ lämnat förslag till regeringen avseende samordning, stöd och uppföljning av länsstyrelsernas jämställdhetsarbete på nationell nivå (S2015/01469/JÄM). Regeringen bedömer att dessa uppgifter bör tas om hand av den föreslagna . Regeringen anser vidare att de förslag som i har lämnat till länsstyrelserna ger förutsättningar för att arbetet med jämställdhets- integrering ska utvecklas och vara hållbart . Regeringen ser positivt på att flera länsstyrelser tar fram regional könsuppdelad statistik för att följa utvecklingen av jämställdhetspolitiken i länen. Regeringen avser att återkomma i ett regeringsbeslut om länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering, för att ytterligare bygga vidare på och stödja den positiva utvecklingen. I samband med detta avser regeringen att lämna uppdrag till länsstyrelserna om att ta fram nya regionala strategier för sitt arbete med jämställdhetsintegrering. Regionala strategier som omfattar länsstyrelsernas externa och interna arbete med jämställdhets- integrering möjliggör ett strategiskt och långsiktigt arbete. Uppdraget ligger inom ramen för länsstyrelsernas åligganden och innebär därför inte några nya uppgifter för länsstyrelserna. framför att om funktionen särskild sakkunnig i jämställdhet inte längre regleras i förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion skulle det synliggöra att jämställdhet är ett ansvar för hela myndigheten. Statskontoret har argumenterat på ett liknande sätt 2016/17:10 i en tidigare rapport, En effektivare jämställdhetspolitik (2005:1), där myndigheten framför att en funktion som särskilt pekas ut i förordningen innebär att jämställdhetsarbetet förknippas med en person vid . Regeringen har tidigare reglerat expertkompetens vid länsstyrelserna inom ett flertal områden, t.ex. kommunikationer, djurskydd och miljöskydd. I samband med propositionen Regional samverkan och statlig länsförvaltning (prop.