prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — Men välfärdstjänster bidrar också i sig till människors välfärd. Den offentliga sektorns omfördelning sker till stor del i form av subventionerade tjänster, som t.ex. skola och hälsovård. De individuellt inriktade offentliga tjänsterna motsvarar av BNP 2015 och transfereringarna motsvarar av BNP 2015. Eftersom värdet av de offentligt finansierade tjänsterna inte ingår i den disponibla inkomsten tenderar analyser som använder disponibel inkomst som enda inkomstbegrepp att underskatta välfärden. Eftersom välfärdstjänsterna är generella och tillfaller alla utan hänsyn till betalningsförmåga kommer också skillnader i välfärd mellan olika grupper i befolkningen att överskattas. Hur den svenska inkomstfördelningen påverkas om hänsyn tas till subventionerade välfärdstjänster har analyserats i flera fördelningspolitiska redogörelser.33 Där räknas de totala subventionerna samman för varje hus- håll och fördelas sedan lika på varje medlem i hushållet. Ur ett jämställdhetsperspektiv är det mer relevant att studera hur stora resurser individen förfogar över. Begreppet individuell utökad inkomst, som avser summan av individuell kontant disponibel inkomst och värdet av välfärdstjänster per person kan, liksom begreppet individuell disponibel inkomst, användas för att jämföra den ekonomiska situationen mellan kvinnor och män.34 I individuell utökad inkomst inkluderas välfärds- tjänster inom områdena utbildning, barnomsorg, hälso- och sjukvård, socialt skydd (främst äldre- omsorg), samt fritid och kultur.35 Tjänster som kan konsumeras av många personer gemensamt (kollektiva tjänster), såsom infrastruktur, försvar och rättsväsende, beaktas inte. 5.2De offentliga tjänsternas omfattning och fördelning på individnivå Kvinnor mottar totalt sett mer subventionerade välfärdstjänster än män. Det har en utjämnande effekt på skillnaderna i välfärd mellan kvinnor och män, dvs. skillnaden mellan kvinnors och mäns individuella utökade inkomst är mindre än skillnaden mellan individuell disponibel inkomst (se diagram 5.1). Kvinnor mottar mer av alla välfärdstjänster, utom kultur och fritid, jämfört med män. Det kan förklaras av att kvinnor oftare har hela ansvaret för barn, att de i genomsnitt studerar i högre utsträckning än män och lever än män. Särskilt stor är skillnaden vad gäller socialt skydd (främst äldreomsorg). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 Diagram 5.1 Individuell utökad inkomst för kvinnor och män, 2014 Källor: och egna beräkningar. Behovet av välfärdstjänster varierar kraftigt över livet. Sammansättningen av välfärdstjänsterna varierar därför med ålder och med hemma- boende barn. I tabell 5.1 redovisas värdet av de samlade välfärdstjänsterna 2014, uppdelat på kön, åldersgrupper och förekomst av hemmaboende barn . Värdet av tjänster som gick till kvinnor uppgick i genom- snitt till ca . För män uppgick värdet i genomsnitt till ca . Kvinnor i alla grupper, utom gruppen med barn, mottar välfärdstjänster till ett högre värde än män. Vidare är subventionerad barnomsorg och utbildning mycket betydelse- fullt och lyfter upp föräldrarnas och barnens välfärd i förhållande till kvinnor och män utan hemmaboende barn. Värdet av välfärdstjänsterna redovisas också uppdelat mellan den individuella effekten för de vuxna respektive värdet föräldrar får indirekt för att de har barn. Kvinnor tar del av mer välfärds- tjänster än män även om barnens välfärdstjänster inte beaktas, med undantag av gruppen med barn. 33 Se t.ex. prop. 1999/2000:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m. bilaga 4 och prop. 2012/13:100 bilaga 2. 34 SCB:s simuleringsmodell FASIT används för att beräkna en stor del av de offentliga individuella tjänsterna och för att fördela dem till individerna (se underbilaga 1 för en beskrivning av hur värdet av olika offentliga välfärdstjänster har beräknats). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 Tabell 5.1 Välfärdstjänster till kvinnor och män 2014, fördelade efter ålder, hushålltyp och födelseregion Samtliga 20+ år utan barn Samtliga 20+ år med barn 20–utan barn 20–med barn 65+ år utan barn 65+ år med barn Anm.: I analysen beaktas välfärdstjänster inom områdena utbildning inklusive barnomsorg, hälso- och sjukvård, socialt skydd (främst äldreomsorg) samt fritid och kultur. I hushåll med sammanboende fördelas välfärdstjänsterna lika mellan de vuxna. Om dessa dessutom har barn tilldelas välfärdstjänsterna riktade till barnen lika mellan de vuxna. * Värdet från barns välfärdstjänster är olika i olika grupper, vilket primärt beror på att antalet barn i genomsnitt är olika i de olika grupperna. Källor: och egna beräkningar. Kvinnor tillgodoräknas barnomsorg och utbild- ning i högre utsträckning än män, vilket är en följd av att barnen oftare är folkbokförda hos modern. För hälso- och sjukvårdstjänster är värdet högre för kvinnor än för män upp till , därefter är bilden den motsatta. Kvinnor 20– , med undantag för dem utan barn, mottar även mer socialt skydd, där bl.a. äldreomsorg ingår, jämfört med män. Vuxna födda utanför mottar välfärds- tjänster till ett högre värde än de födda i . Skillnaden beror framför allt på värdet utom- europeiska föräldrar får indirekt för barn då gruppen i genomsnitt har fler barn än kvinnor och män födda i . 6Konsekvenser av regeringens politik för den ekonomiska jämställdheten Ur ett jämställdhetsperspektiv är det viktigt att studera hur stora ekonomiska resurser kvinnor respektive män förfogar över, dvs. den egna individuella inkomsten. De reformer som regeringen aviserar i denna proposition bidrar till att stärka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. En viktig del av omfördelningen i den svenska välfärdsmodellen är offentligt finansierade väl- färdstjänster. Regeringens reformförslag 2017 ökar välfärdstjänsterna med . Reformer som påverkar hushållens disponibla inkomst minskar den med . 6.1Effekter på kvinnor och mäns individuella inkomster Regeringens reformer i denna proposition väntas sammantaget minska skillnaderna i de individuella disponibla inkomsterna genom att minskningen i disponibla inkomster för män är något högre än för kvinnor. För av kvinnorna påverkas indivi- duell disponibel inkomst lite eller inte alls av regeringens reformer, medan den väntas minska för av kvinnorna (se diagram 6.1). För män är det som väntas få lägre individuell disponibel inkomst och påverkas lite eller inte alls. Diagram 6.1 Andel kvinnor respektive män () som får en förändrad individuell disponibel inkomst Anm.: Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin individuella disponibla inkomst som är placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Höjd garantinivå i sjuk- och aktivitetsersätt- ningen och höjd BTP till dem med sjuk- och aktivitetsersättningen gynnar i högre grad kvinnor än män. Det höjda flerbarnstillägget och höjd inkomstnivå för reducering av bostads- bidraget gynnar också kvinnor i högre grad. Förslagen om begränsad uppräkning av den nedre och övre skiktgränsen för statlig inkomst- skatt 2017 påverkar män i större utsträckning än kvinnor eftersom fler män än kvinnor har in- komster som överstiger den nedre och den övre skiktgränsen. Av dem som direkt berörs av för- slagen beräknas vara kvinnor och vara män. De män som berörs för- väntas få en något högre skattehöjning i genom- snitt än de kvinnor som berörs. Förslagen bidrar därför till att minska skillnaden i individuell disponibel inkomst mellan kvinnor och män. Höjningen av beloppsgränsen för avdrag för resor till och från arbetet bedöms sammantaget påverka jämställdheten mellan kvinnor och män endast i liten utsträckning. 6.2Effekt på individuell utökad inkomst Både kvinnor och män får i genomsnitt en högre utökad inkomst till följd av de reformer som föreslås 2017. När satsningarna på bl.a. vård, skola och omsorg beaktas, påverkas en större andel kvinnor respektive män positivt av regeringens politik än om analysen begränsas till individuell disponibel inkomst. Den individuella utökade inkomsten väntas öka för av kvinnorna, minska för och påverkas lite eller inte alls för till följd av P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 regeringens politik (se diagram 6.2). Av männen bedöms få en ökning, få en minskning, och för bedöms den individuella utökade inkomsten påverkas lite eller inte alls. Diagram 6.2 Andel kvinnor respektive män () som får en förändrad individuell utökad inkomst Anm.: Individuell utökad inkomst definieras i underbilagan. Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin individuella utökade inkomst som är placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Satsningar på välfärdstjänster bidrar till att höja den individuella utökade inkomsten, som sänkt individuell disponibel inkomst påverkar den utökade individuella inkomsten i negativ riktning. Bidraget från satsningarna på välfärdstjänster till förändringen av den individuella utökade inkomsten beräknas vara något större för kvinnor än för män (se diagram 6.3). Det beror huvudsakligen på att reformerna är fördelade efter tidigare användningsmönster, där kvinnor nyttjar de aktuella välfärdstjänsterna i högre grad än män. Diagram 6.3 Effekt på individuell utökad inkomst för kvinnor respektive män () -0,10 Bidrag från individuell disponibel inkomst Förändring av individuell utökad inkomst -0,20 Anm.: Individuell disponibel inkomst och individuell utökad inkomst definieras i underbilagan. Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 Underbilaga 1: Begrepp och data Disponibel inkomst: Hushållens sammanlagda inkomst från arbete, kapital, näringsverksamhet och positiva transfereringar minus negativa transfereringar såsom skatt, betalt underhålls- bidrag och återbetalda studielån. Erhållna studie- lån ingår som en positiv transferering. Individuell disponibel inkomst (även kallad nettoinkomst): För att kunna jämföra individers ekonomiska situation, utan den utjämnande effekt som erhålls vid studier av hushåll- sinkomster, beräknas den individuella disponibla inkomsten. Det sker genom en summering av alla individuella inkomster och genom att fördela hushållsgemensamma inkomster, som t.ex. bostadsbidrag eller barnbidrag, lika mellan hushållets vuxna. Den individuella disponibla inkomsten är särskilt viktig för att jämföra inkomstsituationen mellan kvinnor och män. Individuell utökad inkomst: Individuell dispo- nibel inkomst kompletteras så att hushållets inkomst även omfattar subventioner för indivi- duella välfärdstjänster som t.ex. barnomsorg, utbildning och hälso- och sjukvård. De totala subventionerna räknas samman för varje hushåll och fördelas sedan lika på varje medlem i hus- hållet. Värdet av offentliga tjänster antas inte bero på familjens storlek eller sammansättning, dvs. det uppstår inga stordriftsfördelar för denna typ av resursomfördelning. Ekvivalerad disponibel inkomst (ekonomisk standard): Hushållets disponibla inkomst divideras med konsumtionsvikten enligt den svenska konsumtionsenhetsskalan . Genom att justera den disponibla inkomsten för försörjningsbörda skapas ett mått som är jäm- förbart mellan hushåll av olika storlek. Begreppet är framtaget för att på ett så rätt- visande sätt som möjligt spegla den ekonomiska standard som hushållen lever under. Ekvivalerad disponibel inkomst och ekonomisk standard används därför synonymt i texterna. Individens ekonomiska standard: Det inkomstbegrepp som huvudsakligen används är hushållsbaserat, men redovisningen sker i regel på individnivå. Hushållets ekonomiska standard tilldelas då samtliga hushållsmedlemmar. Lön: Överenskommen månadslön omräknad till heltid. Lönestrukturstatistikens månadslön innehåller flera olika lönekomponenter. Förutom fast lön ingår även fasta lönetillägg och ett stort antal rörliga lönetillägg som t.ex. tillägg för obekväm arbetstid. Årsvisa belöningssystem som t.ex. bonus, vinstdelning eller tilldelning av aktier/optioner ingår inte i lönestruktur- statistiken. Standardvägd månadslön: För att få en mer nyanserad bild av löneskillnaderna mellan kvinnor och män kan strukturella skillnader i form av yrke, ålder och utbildning rensas bort genom s.k. standardvägning. Detta sker genom att genomsnittlig månadslön för respektive kön beräknas för kombinationer av fyra ålders- grupper, två utbildningskategorier, två arbets- tidsgrupper, två sektorsgrupper och inom varje yrke (429 yrken inom SSYK 12). Dessa genom- snittslöner vägs för respektive kön samman med antalet anställda inom varje grupp. Yrkes- grupperna i statistiken har ändrats 2004 och 2014. Faktorer som inte beaktas vid standard- vägning är t.ex. arbetsledaransvar och yrkes- erfarenhet. Percentiler: De värden på inkomsten som delar in befolkningen i 100 lika stora grupper sorterade efter stigande inkomst. många som de som tjänar mindre än detta värde. Svensk standard för yrkesklassificering (SSYK): SSYK 2012 är en uppdatering av den tidigare yrkesklassifikationen SSYK 96, som den också ersätter. SSYK 2012 bygger på en internationell yrkesstandard. I den nya standarden finns fler yrkesområden, yrkesgrupper och yrken än i den tidigare standarden och den omfattar 147 yrkesgrupper och 429 olika yrken. HEK – Hushållens ekonomi Urvalsundersökningen Hushållens ekonomi (HEK) var 1975–2013 källan till offi- ciella inkomstfördelningsstatistik. Från och med undersökningsår 2014 ersätts emellertid HEK med ny totalräknad inkomstfördelningsstatistik (TRIF, se nedan). HEK var en urvalsundersökning som genom- fördes . Urvalet bestod av individer som var eller äldre bland samtliga hushåll och individer som var folkbokförda i landet i slutet av undersökningsåret. Både urvalspersonen och tillhörande hushållsmedlemmar ingick i under- sökningen. Uppgifterna samlades in från deklarationsuppgifter, telefonintervjuer och olika administrativa register. I den sista versionen av HEK (2013) ingick ca 39 000 indi- vider fördelade på ca 17 000 hushåll. Hushållsbegreppet i HEK bygger på s.k. kosthushåll. Ett kosthushåll utgörs av alla personer som bor i samma bostad och har gemensam hushållning. I kosthushållet ingår t.ex. kvarboende ungdomar. Ett kosthushåll kan också bestå av flera generationer, syskon eller kompisar som bor tillsammans och har gemen- sam hushållning. Barn som bor lika mycket hos båda föräldrarna räknas till det hushåll där de är folkbokförda och ingår således endast i den ene förälderns hushåll. TRIF – Totalräknad inkomstfördelnings- statistik SCB beslutade att lägga ner urvalsunder- sökningen HEK och ersätta den med totalräknad registerbaserad inkomstfördelnings- statistik (TRIF). HEK och TRIF har samma syfte, nämligen att beskriva utvecklingen och fördelningen av hushållens inkomster. Fram- ställningen av statistiken skiljer sig dock åt, vilket medför att de båda datakällorna inte är fullt jämförbara. De huvudsakliga skillnaderna i framställningen av statistik är undersökningarnas upplägg, konstruktionen av hushållsbegrepp samt tillämpningen av inkomstbegreppet för disponibel inkomst. TRIF baseras helt och hållet på administrativa register från bl.a. och Försäkrings- kassan, medan HEK var en urvalsundersökning som samlade in uppgifter både via telefon- intervjuer (t.ex. uppgifter om hushållssamman- sättning) och administrativa register. Hushållsbegreppet i TRIF bygger på s.k. bo- stadshushåll. Bostadshushållet utgörs av samtliga personer som är folkbokförda på samma fastig- het och lägenhet. Det speglar således personers folkbokförda boende, och till skillnad från hus- P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 hållsbegreppet i HEK finns det inte några krav på gemensam hushållning inom hushållet.36 Skillnaden i disponibel inkomst mellan HEK och TRIF är hanteringen av sådana inkomster som inte finns i administrativa register, vilket i det här fallet handlar om transferering av under- hållsbidrag mellan separerade föräldrar. I HEK samlas data om underhållsbidrag in i intervjun. I TRIF används i stället en modell för simulering av underhållsbidrag. Förändringar i framställningen av statistik tenderar att leda till s.k. tidsseriebrott. I en nyli- gen publicerad rapport ger SCB en översiktlig bild av hur de ändrade förutsättningarna för statistiken påverkar statistikens kvalitet och jämförbarhet.37 Studien baseras på analyser av tre parallella år- gångar av TRIF och HEK (2011–2013). Den övergripande bilden är att TRIF ger något högre skattningar av den ekonomiska standardens medelvärde och median samt en något mer sammanpressad inkomstspridning än HEK (lägre Gini-koefficient och en lägre andel med inkomster av medianen). En- ligt SCB:s studie är detta främst en följd av det ändrade hushållsbegreppet, medan förändringen av inkomstbegreppet endast har marginell betydelse.38 har i arbetet med denna redogörelse endast haft tillgång till ett obundet slumpmässigt urval från den totalräknade statistiken (TRIF). Detta urval finns tillgängligt –2014 och refereras till som i denna redogörelse. I STAR-urvalet ingår ca 1,8 miljoner individer fördelade på ca 640 000 bostadshushåll. De uppgifter som i denna redogörelse refererar till TRIF som källa är hämtade från den begränsade mängd 36Personer som saknar uppgift om lägenhetsidentitet i folkbokföringen undantas från kravet om folkbokföring på lägenhet. För dessa personer, ca 300 000, används familjebegreppet i SCB:s Register över totalbefolkningen (RTB) som approximation för bostadshushåll. 37Se SCB, Övergång från urvalsbaserad till totalräknad inkomstfördelningsstatistik, Hushållens ekonomi bakgrundsfakta 2016:1. 38Vid redovisning av inkomstnivå efter hushållstyp tycks för flertalet hushållstyper (sammanboende med barn undantaget) disponibel inkomst bli något lägre i TRIF än i HEK. För flertalet hushållstyper (samman- boende med barn undantaget) redovisas också en större andel med inkomster av medianen i TRIF än i HEK. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 bearbetningar av den totalräknade statistiken som SCB har publicerat. Lönestrukturstatistiken har till syfte att ge en översiktlig och jämförbar statistik om lönestrukturen för hela arbetsmarknaden. Den belyser lönenivå, lönestruktur och löneutveck- ling. Statistiken innehåller uppgifter om kön, ålder, yrke, utbildning, näringsgren och region. Den är därför lämplig att använda som underlag för olika analyser och jämförelser mellan mäns och kvinnors löner. Statistiken är uppdelad i fem sektorer, privat sektor: arbetare respektive tjänstemän, sektor, landstingssektor och statlig sektor. Statistiken baseras på total- undersökningar av kommuner, landsting och stat och en urvalsundersökning av av löntagarna i den privata sektorn. Samtliga företag med minst 500 anställda är med . Arbetskraftsundersökningarna () är en urvalsundersökning som genomförs av . Syftet med är att beskriva den aktuella arbetsmarknadssituationen för befolkningen i åldern samt att ge information om utvecklingen på arbetsmark- naden. tar fram månatlig, kvartalsvis och årlig statistik med tonvikt på såväl antal som andel sysselsatta respektive arbetslösa. Undersökningarna baseras på ett representa- tivt urval. Bruttourvalet var ca 358 000 personer varav drygt 241 000 svarande. Datainsamlingen sker i första hand genom telefonintervjuer genomförda av intervjuare. Beräkning av välfärdstjänster 2014 FASIT används för att beräkna en stor del av de offentliga individuella tjänsterna och fördela dessa till individerna. De välfärdstjänster som omfattas finns inom områdena barnomsorg och fritidshem, utbildning, hälso- och sjukvård, socialt skydd, samt fritid och kultur. För flertalet av välfärdstjänsterna inom dessa områden finns det individuppgifter, dvs. en koppling mellan individ och tjänst med tillhörande subventions- belopp. Av SCB:s dokumentation framgår i detalj hur beräkningarna görs. Nedan följer en kortfattad beskrivning. Barnomsorg och fritidshem: Beräkningarna för förskola och fritidshem finns på individnivå per Kostnaderna baseras på årskostnad för en individ exklusive avgiften på kommunnivå. Utbildning: Uppgifter på individnivå om om- fattningen av deltagande i olika utbildningsformer och uppgifter om årskostnader används för att beräkna kostnad per studerande. Hälso- och sjukvård: Läkemedelskostnaden fördelas på hela befolkningen efter kön, ålders- grupp och landsting. kostnader för specialisttandvård fördelas jämnt över de personer som har fått tandvårdsbidrag av staten. Slutenvårdens kostnader fördelas på hela befolk- ningen efter kön, åldersgrupp och landsting. Öppenvårdskostnaden fördelas efter åldersgrupp och kön. Kostnaderna gäller men för- delningen baseras på tidigare uppgifter från HEK-intervjun och . Socialt skydd: För äldreomsorgen finns individuppgifter. Årskostnad beräknas för varje hemtjänsttagare i ordinärt boende och särskilt boende i respektive län. Avgiften är borträknad från kostnaden. Kostnaden för färdtjänst har fördelats på alla i åldersgrupperna 65–79 och 80– efter kön och län. För arbetsmarknadsutbildning finns kostnadsuppgifter och individuppgifter från Arbetsförmedlingen. Utifrån den totala kostnaden för åtgärden beräknas en dagkostnad för respektive utbildningsform. För individerna finns uppgift om antal dagar i åtgärden. Fritid och kultur: Kostnader för deltagande i olika fritidsföreningars verksamhet och besök på liveframträdande som konsert, teater-, opera-, balett- och dansföreställning, har fördelats på alla i åldersgruppen 7–efter hushållets disponibla inkomst. Utökad inkomst: Beräkningen av hushållens utökade inkomst baseras på de värden av väl- färdstjänster som beräknats av FASIT. Värdet av äldreomsorg har dock fördelats på hushållen efter ålder och kön. Det innebär att äldreomsorg, färdtjänst samt hälso- och sjukvård har fördelats försäkringsmässigt. Övriga välfärdstjänster har fördelats efter faktisk konsumtion. Underbilaga 2: Tabeller inklusive indikatorer för delmål 2, ekonomisk jämställdhet Tabell U.1 Nettoinkomst efter hushållstyp och antal barn 2014 Medianinkomst i och antal personer , 20– år Ensamboende 20– år 0–19 år 0–19 år Anm.: Nettoinkomst är det samma som individuell disponibel inkomst. Individuell disponibel inkomst är summan av alla skattepliktiga och skattefria inkomster minus skatt och övriga negativa transfereringar. Tabell U.2 Ersatta dagar för vård av barn 1974–2015 Antal dagar i 1 000-tal och könsfördelning i procent P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 Tabell U.3 Från löne- och näringsinkomst till nettoinkomst 2014 och fördelning i procent, 20–64 år Kv./M + Ränta och utdelning + Sjuk - och (inkl. lån) Anm.: Nettoinkomst är detsamma som individuell disponibel inkomst. Att innehållet i denna tabell skiljer sig något från tabell 3.1 beror delvis på olika populationsavgränsningar, där tabell 3.1 baseras på helårsbefolkningen, och delvis på olika summeringar av inkomstslagen . P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 B i l a ga 3 Tabell U.4 Kvinnors lön som andel av mäns löner efter sektor 1994–2014 E = ej standardvägt, S = standardvägt Anm.: Standardvägningen 2014 är gjord med hjälp av SSYK 2012, med hjälp av SSYK 96. Källor: och . Tabell U.5 Segregeringsindex efter ålder 2014 Anm.: Storleken på index kan variera mellan noll och hundra där noll innebär att kvinnors och mäns representation i varje enskilt yrke är lika stor medan ett index lika med hundra är liktydigt med att kvinnor och män har fullständigt olika yrken. Det betyder att ju större index desto högre grad av könssegregering på arbets - marknaden och omvänt ju mindre index desto mindre könssegregering. Indexet är beräknat på yrken enligt Svensk standard för svensk yrkesklassificering (SSYK 2012). Tabell U.6 Sysselsatta efter ålder och anknytningsgrad till arbetsmarknaden Procentuell fördelning 20–64 år Tabell U.7 Sysselsatta efter ålder och vanlig arbetad tid 2015 Procentuell fördelning 20–64 år Tabell U.8 Avgångna från gymnasieskolan efter program eller anknytning till program 2014/2015 Barn- och fritid (BF) Bygg- och anläggning (BA) El- och energi (EE) Fordons- och transport (FT) Handels- och administration (HA) Hantverk (HV) Hotell- och turism (HT) Industritekniska (IN)