prop · H30391 · 2016-02-04 00:00:00 — 9.1En elektronisk mätvärdesomvandlare ska kunna detektera när den ligger utanför de arbetsområden (ett eller flera) som tillverkaren angivit i fråga om parametrar som är av betydelse för mätnoggrannheten. I sådant fall ska omvandlaren sluta integrera den omvandlade mängden. Omvandlaren får delsummera den omvandlade mängden för den tid den legat utanför sina arbetsområden (ett eller flera). 9.2En elektronisk omvandlare ska kunna visa alla uppgifter som är relevanta för mätningen utan extra utrustning. L 96/208 Europeiska unionens officiella tidning IBRUKTAGANDE OCH BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE 10.a) När en medlemsstat föreskriver mätningar för användning i bostäder, ska den tillåta att sådana mätningar görs med alla mätare av klass 1,5, och med mätare av klass 1,0 med en Qmax/Qmin-kvot lika med eller större än 150. b)När en medlemsstat föreskriver mätningar för användning i butiks- och kontorslokaler och/eller lättare indu strier, ska den tillåta att sådana mätningar görs med alla slag av mätare av klass 1,5. c)När det gäller kraven enligt punkt 1.2 och 1.3 ska medlemsstaterna se till att egenskaperna fastställs av distributören eller den person som lagligen utsetts för att installera mätaren, så att mätaren är lämplig för korrekt mätning av den förbrukning som förutses eller som kan förutses. De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 17 och som tillverkaren kan välja mellan är B + F eller B + D eller H1. Europeiska unionens officiella tidning L 96/209 AKTIVA ELENERGIMÄTARE (MI-003) De tillämpliga kraven i bilaga I, tillsammans med de särskilda kraven och angivna förfaranden för bedömning av över ensstämmelse i den här bilagan, gäller för aktiva elenergimätare avsedda att användas i bostäder, butiks- och kontors lokaler samt lätta industrier. Elenergimätare kan användas i kombination med externa mättransformatorer beroende på vilken mätteknik som till lämpas. Denna bilaga omfattar dock endast elenergimätare och inte mättransformatorer. En aktiv elenergimätare är en anordning som mäter den aktiva elektriska energi som förbrukas i en krets. Den elektriska ström som passerar genom mätaren. Den specificerade referensström för vilken den transformatorstyrda mätaren är konstruerad. Det minsta angivna värde på I vid vilket mätaren registrerar aktiv elenergi vid effektfaktor ett (flerfasiga mätare med symmetrisk belastning). Värde på I över vilket felet ligger inom gränsen för största tillåtna fel (flerfasmätare med symmetrisk Värdet på I över vilket felet ligger inom gränsen för minsta tillåtna fel som motsvarar mätarens klass Det största värde på I för vilket felet ligger inom gränsen för största tillåtna fel. Den elektriska spänning som tillförs mätaren. Den specificerade referensspänningen. Den spänningsfrekvens som tillförs mätaren. Den specificerade referensfrekvensen. Effektfaktor = cos φ = cosinus för fasskillnaden φ mellan I och U. Tillverkaren ska specificera mätarens klassbeteckning. Klassbeteckning definieras som klass A, B och C. Tillverkaren ska specificera mätarens nominella driftsförhållanden, särskilt de värden fn, Un, In, Ist, Imin, Itr och Imax som gäller för mätaren. För de aktuella specificerade värdena ska mätaren uppfylla villkoren i tabell 1. ≤ 0,05 · Itr ≤ 0,04 · Itr ≤ 0,04 · Itr ≤ 0,5 · Itr ≤ 0,5 · Itr ≤ 0,3 · Itr ≥ 50 · Itr ≥ 50 · Itr ≥ 50 · Itr ≤ 0,06 · Itr ≤ 0,04 · Itr ≤ 0,02 · Itr L 96/210 Europeiska unionens officiella tidning ≤ 0,4 · I ≤ 0,2 · I = 20 · Itr = 20 · Itr = 20 · Itr ≥ 1,2 · In ≥ 1,2 · In (1) För klass B elektromekaniska mätare ska Imin ≤ 0,4 · Itr gälla. Spänningen, frekvensen och de effektfaktorsområden inom vilka mätaren ska uppfylla de största tillåtna felkrav som anges i tabell 2. Dessa områden ska känna igen de typiska egenskaperna för den elektricitet som levereras genom offentliga distributionssystem. Spänningen och frekvensen ska vara minst 0,9 · Un ≤ U ≤ 1,1 · Un 0,98 · fn ≤ f ≤ 1,02 · fn Effektfaktorsområdet ska sträcka sig minst från cos φ = 0,5 vid induktiv last till cos φ = 0,8 vid kapacitiv last. Effekten av de olika mätstorheterna och influensstorheterna (a, b, c …) bedöms separat, varvid alla andra mäts torheter och influensstorheter behålls relativt konstanta vid sina referensvärden. Mätfelet, som inte får överstiga det största tillåtna fel som anges i tabell 2, beräknas som mätfel ¼ pða2 þ b2 þ c2…Þ När mätaren är i drift under växlande belastningsström ska det procentuella antalet fel inte överskrida de gränser som anges i tabell 2. Största tillåtna fel i procent av nominella driftsförhållanden och fastställda belastningsnivåer och driftstemperatur Enfasmätare; flerfasmätare med symmetrisk belastning Imin Ï I < Itr Itr Ï I Ï Imax Flerfasmätare med en fas belastad Itr Ï I Ï Imax, se undantaget nedan För elektromekaniska flerfasmätare är strömområdet för enfaslasten begränsat till 5Itr Ï I Ï Imax När mätaren är i drift inom olika temperaturområden, ska de relevanta värdena för största tillåtna fel vara till lämpliga. Mätaren får inte utnyttja de största tillåtna felen eller systematiskt gynna någon part. Tillåten påverkan av störningar Eftersom elenergimätare är direkt anslutna till kraftförsörjningen och eftersom nätströmmen också är en av mätstorheterna, används en särskild elektromagnetisk miljö för elmätare. Europeiska unionens officiella tidning L 96/211 Mätaren ska överensstämma med den elektromagnetiska miljöklassen E2 och de kompletterande kraven i punkt 4.2 och 4.3. Den elektromagnetiska miljön och tillåten påverkan avspeglar att det förekommer långvariga störningar som inte får påverka noggrannheten utanför de kritiska avvikelsevärdena samt transientstörningar som kan orsaka att funktionen eller prestandan tillfälligt försämras eller förloras, men från vilka mätaren ska återställas och som inte heller får påverka noggrannheten utanför de kritiska avvikelsevärdena. När det finns en förutsebar stor risk på grund av åska eller där luftledningar dominerar ska mätarens metrologiska egenskaper skyddas. Påverkan av långvarig störning Kritiska avvikelsevärden för långvariga störningar Procentuell andel av kritiska avvikelsevärden för mätare av klass Spänningsosymmetri (gäller endast flerfasmätare) Övertonsinnehåll i strömkretsen (1) Likström och övertoner i strömkretsen (1) Magnetfält, snabba transientskurar magnetfält, elektromagnetiskt fält med hög frekvens (utstrålad radiofrekvens), ledningsbundna störningar införda genom radiofrekvensfält samt skydd mot oscillerande vågor (1) När det gäller elektromekaniska elmätare har inga kritiska avvikelsevärden fastställts för övertonsinnehåll i strömkretsen och för likström och övertoner i strömkretsen. 4.3Tillåten påverkan av elektromagnetiska utjämningsfenomen 4.3.1Påverkan av en elektromagnetisk störning i en elenergimätare ska vara sådan att under och efter en störning —ska de utgångar som är avsedda för prov av mätarens tillförlitlighet inte framkalla pulser eller signaler som motsvarar en energi som överstiger det kritiska avvikelsevärdet, och mätaren ska i rimlig tid efter störningen —återgå till att fungera inom det största tillåtna felområdet, —ha alla mätfunktioner intakta, —medge framhämtning av alla mätdata som förelåg innan störningen applicerades, och —inte visa på någon avvikelse i den registrerade energin som överstiger det kritiska avvikelsevärdet. Det kritiska avvikelsevärdet i kWh är m · Un · Imax · 10–6 (där m är antalet mätelement i mätaren, Un uttryckt i volt och Imax i ampere). 4.3.2 För överström är det kritiska avvikelsevärdet . L 96/212 Europeiska unionens officiella tidning 5.1Under den nominella driftsspänningen ska mätarens positiva fel inte överstiga + . 5.2Displayen för total energi ska ha tillräckligt antal sifferpositioner för att säkerställa att den inte återgår till sitt initialvärde när mätaren är i drift med full belastning (I = Imax, U = Un och PF = 1) och att det inte går att nollställa den vid användning. 5.3Vid elbortfall i kretsen ska den summerade mängden uppmätt elektrisk energi kunna avläsas av . När spänningen appliceras utan ström i strömkretsen (strömkretsen ska vara öppen krets) ska mätaren inte registrera energi vid spänningar mellan 0,8 · Un och 1,1 Un. Mätaren ska starta och fortsätta att registrera med Un, PF = 1 (flerfasmätare med symmetrisk belastning) och en ström motsvarande Ist. Den uppmätta elektriska energin ska visas i kilowattimmar eller i megawattimmar. a)När en medlemsstat föreskriver mätningar för användning i bostäder, ska den tillåta att sådana mätningar görs med alla slag av mätare av klass A. För särskilda ändamål får medlemsstaten kräva en mätare av klass B. b)När en medlemsstat föreskriver mätningar för användning i butiks- och kontorslokaler och/eller lätt industri, ska den tillåta att sådana mätningar görs med alla slag av mätare av klass B. För särskilda ändamål får medlemsstaten kräva en mätare av klass C. c)Medlemsstaten ska se till att strömområdet fastställs av distributören eller den person som lagligen utsetts att installera mätaren, så att mätaren är lämplig för korrekt mätning av den förbrukning som förutses eller som kan förutses. De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 17 och som tillverkaren kan välja mellan är följande: B + F eller B + D eller H1. Europeiska unionens officiella tidning L 96/213 VÄRMEENERGIMÄTARE (MI-004) De tillämpliga grundläggande kraven i bilaga I, tillsammans med de särskilda kraven och de angivna förfarandena för bedömning av överensstämmelse i den här bilagan, gäller för de värmeenergimätare som är avsedda att användas i bostäder, butiks- och kontorslokaler samt lätt industri. En värmeenergimätare är ett instrument som är utformat för mätning av värmeenergi, som i en värmeenergiväxlarkrets upptas eller avges av en vätska som kallas värmeenergibärande medium. En värmeenergimätare är antingen ett komplett instrument eller ett kombinerat instrument bestående av underenheterna flödessensor, temperatursensorpar samt räknare, enligt definitionen i artikel 4.2, eller en kombination av dessa. Det värmeenergibärande mediets temperatur. Värdet på θ vid värmeenergiväxlarkretsens inlopp. Värdet på θ vid värmeenergiväxlarkretsens utlopp. Temperaturskillnaden θin – θοut med θ ≥ 0. Övre värdegräns på θ vid vilket värmeenergimätaren fungerar korrekt inom största tillåtna fel. Undre värdegräns på θ vid vilket värmeenergimätaren fungerar korrekt inom största tillåtna fel. Övre värdegräns på Δθ vid vilket värmeenergimätaren fungerar korrekt inom största tillåtna fel. Undre värdegräns på Δθ vid vilket värmeenergimätaren fungerar korrekt inom största tillåtna fel. Flödesmängden hos det värmeenergibärande mediet. Det största värde på q som är tillåtet under korta tidsperioder för att värmeenergimätaren ska fungera Det största värde på q som är permanent tillåtet för att värmeenergimätaren ska fungera korrekt. Det minsta värde på q som är tillåtet för att värmeenergimätaren ska fungera korrekt. Värmeenergieffekten från värmeenergiutbytet. Övre gräns för P som är tillåten för att värmeenergimätaren ska fungera korrekt. Värdena för nominella driftsförhållanden ska specificeras av tillverkaren enligt följande: 1.1 För mediets temperatur: θmax, θmin, — för temperaturskillnader: Δθmax, Δθmin, med följande restriktioner: Δθmax/Δθmin ≥ 10, Δθmin = 3 K eller 5 K eller 10 K. 1.2För mediets tryck: Det största positiva inre tryck som värmeenergimätaren klarar permanent vid temperaturens övre gräns. 1.3För vätskans flödesområde: qs, qp, qi, där värdena qp och qi är underställda följande restriktion: qp/qi ≥ 10. 1.4För värmeeffekten: Ps. L 96/214 Europeiska unionens officiella tidning Följande noggrannhetsklasser är fastställda för värmeenergimätare: 1, 2, 3. 3.Största tillåtna fel vad avser kompletta värmeenergimätare Vad avser kompletta värmeenergimätare är största tillåtna relativa fel, uttryckta i procent av det sanna värdet, för varje noggrannhetsklass följande: —Klass 1: E = Ef + Et + Ec, med Ef, Et, Ec enligt punkt 7.1–7.3. —Klass 2: E = Ef + Et + Ec, med Ef, Et, Ec enligt punkt 7.1–7.3. —Klass 3: E = Ef + Et + Ec, med Ef, Et, Ec enligt punkt 7.1–7.3. Den kompletta värmeenergimätaren får inte utnyttja de största tillåtna felen eller systematiskt gynna någon part. 4.1Instrumentet får inte påverkas av statiska magnetfält eller av elektromagnetiska fält med nätfrekvens. 4.2Influensen av elektromagnetiska störningar ska vara sådan att förändringen i mätresultatet inte överskrider det kritiska avvikelsevärdet enligt punkt 4.3, eller att presentationen av mätresultatet är sådan att det inte kan tolkas som ett giltigt mätresultat. 4.3Det kritiska avvikelsevärdet för en komplett värmeenergimätare utgör det absoluta värdet för det största tillåtna fel som är tillämpligt på den värmeenergimätaren (se punkt 3). Sedan en lämplig provning genomförts, varvid hänsyn tagits till den tid som tillverkaren beräknat, ska följande kriterier uppfyllas: 5.1Flödessensorer: variationen i mätresultatet efter hållbarhetsprovet får, i förhållande till det initiala mätresultatet, inte överskrida det kritiska avvikelsevärdet. 5.2Temperaturgivare: variationen i mätresultatet efter hållbarhetsprovet får, i förhållande till det initiala mätresultatet, inte överskrida . 6.Märkning på en värmeenergimätare —Plats för flödessensorinstallation: flöde eller retur —Angivande av flödesriktning Bestämmelserna för underenheter får tillämpas på underenheter som tillverkats av samma eller av olika tillverkare. Då en värmeenergimätare består av underenheter gäller samma grundläggande krav på värmeenergimätaren som på underenheterna när detta är lämpligt. Utöver detta gäller följande krav: 7.1Största tillåtna relativa fel för flödessensorn uttryckt i procent (%) för följande noggrannhetsklasser: —Klass 1: Ef = (1 + 0,01 qp/q), men inte större än , —Klass 2: Ef = (2 + 0,02 qp/q), men inte större än , Europeiska unionens officiella tidning L 96/215 Klass 3: Ef = (3 + 0,05 qp/q), men inte större än , sätter det visade värdet i relation till det sanna värdet av sambandet mellan flödessensorns utsignal och massan eller volymen. 7.2 Största tillåtna relativa fel för temperatursensorparet uttryckt i procent (%): — Et = (0,5 + 3 · Δθmin/Δθ), sätter det visade värdet i relation till det sanna värdet av sambandet mellan temperatursensorparets utsignal och temperaturskillnaden. 7.3 Största tillåtna relativa fel för räknaren uttryckt i procent (%): — Ec = (0,5 + Δθmin/Δθ), sätter det visade värmeenergimängdsvärdet i relation till det sanna värmeenergimängdsvärdet. 7.4Det kritiska avvikelsevärdet för en underenhet till en värmeenergimätare motsvarar respektive absoluta värde för det största tillåtna fel som är tillämpligt på underenheten (se punkt 7.1, 7.2 eller 7.3). 7.5Märkning av underenheterna: Nominella mätarfaktorer (t.ex. liter/puls) eller motsvarande utsignal Typ av identifiering (t.ex. Pt 100) — Erforderlig nominell mätarfaktor (t.ex. liter/puls) eller motsvarande insignal — Plats för flödessensorinstallation – flöde eller retur 8.a) När en medlemsstat föreskriver mätningar för användning i bostäder, ska den tillåta att sådana mätningar görs med alla slag av mätare av klass 3. b)När en medlemsstat föreskriver mätningar för användning i butiks- och kontorslokaler och/eller lätt industri, får den kräva en mätare av klass 2. c)När det gäller kraven i punkt 1.1–1.4 ska medlemsstaten se till att egenskaperna fastställs av distributören eller den person som lagenligt utsetts för att installera mätaren, så att mätaren är lämplig för korrekt mätning av den förbrukning som förutses eller som kan förutses. De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 17 och som tillverkaren kan välja mellan är följande: B + F eller B + D eller H1. L 96/216 Europeiska unionens officiella tidning MÄTSYSTEM FÖR KONTINUERLIG OCH DYNAMISK MÄTNING AV MÄNGDER AV ANDRA VÄTSKOR ÄN VATTEN (MI-005) De tillämpliga grundläggande kraven i bilaga I, tillsammans med de särskilda kraven och angivna förfaranden för bedömning av överensstämmelse i den här bilagan, gäller för mätsystem avsedda för kontinuerlig och dynamisk mätning av mängder (volym eller massa) av andra vätskor än vatten. I förekommande fall kan termerna ”volym och l” i denna bilaga läsas som ”massa och kg”. Mätinstrument som konstruerats för att kontinuerligt mäta, registrera och visa den vätskemängd som passerar genom mätgivaren (beräknat vid mätningsförhållandena). Flödet ska passera i en sluten ledning med full belastning. En del av en mätare som tar emot utsignaler från mätgivaren(-arna) och eventuellt från tillhörande mätinstrument och visar mätresultaten. Ett instrument kopplat till räknaren för mätning av vissa mängder som är karakteristiska för vätskan i syfte att göra en korrigering och/eller konvertering. En del av räknaren som genom att beakta vätskans egenskaper (temperatur, densitet, vilka uppmätts med hjälp av tillhörande mätinstrument eller lagrats i ett minne — den volym av vätskan som uppmätts vid mätförhållandena till en volym vid normal förhållanden och/eller till en massa, eller — den massa av vätskan som uppmätts vid mätförhållanden till en volym vid mät förhållanden och/eller till en volym vid normalförhållanden. En omvandlare inbegriper relevanta tillhörande mätinstrument. De specificerade villkor som den uppmätta vätskemängden konverteras till vid mätbe Ett system som omfattar själva mätaren plus alla anordningar som behövs för att åstadkomma en korrekt mätning eller som är avsedda att underlätta mätningarna. Ett mätsystem avsett för att fylla på bränsle i motorfordon, småbåtar och mindre flyg Ett system som ger kunden möjlighet att använda ett mätsystem för att erhålla vätska för En särskild apparat som ingår i ett självbetjäningssystem och som gör det möjligt för ett eller flera mätsystem att fungera i systemet. Den minsta vätskemängd som ur metrologisk synpunkt kan godtas för mätning i mät Den indikering, antingen massa eller volym, som motsvarar den mätstorhet som mäta ren fysiskt kan mäta. Direktindikering kan konverteras till en indikering av en annan mängd med hjälp av en Ett mätsystem anses vara frånkopplingsbart/icke-frånkopplingsbart när vätskeflödet kan/ inte kan hejdas snabbt och enkelt. Området mellan minsta flödet (Qmin) och största flödet (Qmax). Europeiska unionens officiella tidning L 96/217 Tillverkaren ska specificera de nominella driftsförhållandena för instrumentet, särskilt följande: Flödesområdet ska uppfylla följande villkor: i)Flödesområdet för ett mätsystem ska ligga inom flödesområdet för varje ingående del, särskilt mätaren. ii)Mätare och mätsystem: Minsta förhållande Qmax: Qmin Mätsystem på rörledning och system för last 1.2Egenskaperna hos den vätska som ska mätas av instrumentet genom att vätskans benämning eller typ eller de egenskaper som är av betydelse anges, till exempel följande: 1.3Nominell växelspänning och/eller begränsningar i fråga om likströmsförsörjning. 1.4Normalförhållanden för omräkning (konvertering) av värden. Punkt 1.4 påverkar inte medlemsstaternas skyldighet att i enlighet med artikel 12.2 i rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (1) kräva att en temperatur på används. 2.Noggrannhetsklassificering och största tillåtna fel 2.1För mängder större än eller lika med är största tillåtna fel i indikeringen: Mätsystem (A) Mätare (B) (1) EUT L 283, 31.10.2003, s. 51. L 96/218 Europeiska unionens officiella tidning 2.2För mängder mindre än är största tillåtna fel i indikeringen: Uppmätt volym, V V < 0,1 l × värdet i tabell 2, beräknat för 0,1 l 0,1 l ≤ V < 0,2 l × värdet i tabell 2 0,2 l ≤ V < 0,4 l × värdet i tabell 2, beräknat för 0,4 l 0,4 L ≤ V < 1 L × värdet i tabell 2 1 l ≤ V < 2 l Värdet i tabell 2, beräknat för 2 l 2.3Oavsett hur stor den uppmätta mängden är, bestäms storleken på det största tillåtna felet av det större av följande två värden: —Absolutvärdet av det största tillåtna felet enligt tabell 2 eller tabell 3. —Absolutvärdet av det största tillåtna felet för den minsta tillåtna mängden (). 2.4.1För minsta tillåtna uppmätta mängder som är större än eller lika med gäller följande villkor: Villkor 1 ska uppfylla villkoret: ≥ 2 R, där R är visningsanordningens minsta skaldelsvärde. bestäms av formeln: = (2MMQ) × (A/100), där —MMQ är minsta uppmätta mängd, —A är det numeriska värdet på rad A i tabell 2. 2.4.2För minsta tillåtna uppmätta mängder som är mindre än gäller ovanstående villkor och är två gånger större än det värde som anges i tabell 3 och som hänför sig till rad A i tabell 2. Då det gäller mätresultat som konverteras är de största tillåtna felen de som anges i rad A i tabell 2. Största tillåtna fel i de mätresultat som konverterats av en omvandlare är lika med ± (A-B), där A och B är de värden som anges i tabell 2. Delar av omvandlarna som kan provas separat a) R ä k n a r e Det största tillåtna felet, positivt eller negativt, i visade mängdvärden som ingår i beräkningen, är lika med en tiondel av det största tillåtna felet enligt rad A i tabell 2. b) T i l l h ö r a n d e m ä t i n s t r u m e n t De tillhörande mätinstrumenten ska ha en noggrannhet som är lika med eller bättre än värdena i tabell 4: Största tillåtna fel i mätningar Europeiska unionens officiella tidning L 96/219 Största tillåtna fel i mätningar Mindre än 1 MPa: ± 50 kPa Från 1 till 4 MPa: ± Större än 4 MPa: ± 200 kPa Dessa värden gäller indikeringen av karakteristiska mängder av den vätska som omvandlare visar. c) N o g g r a n n h e t i b e r ä k n i n g s f u n k t i o n e n Det största tillåtna felet, positivt eller negativt, i beräkningen av varje typisk vätskemängd ska vara två femtedelar av det värde som fastställs i b ovan. 2.7Kravet i led a i punkt 2.6 gäller alla beräkningar, inte bara konvertering. 2.8Mätsystemet får inte utnyttja de största tillåtna felen eller systematiskt gynna någon part. 3.Största tillåtna påverkan av störningar 3.1Påverkan av elektromagnetiska störningar på ett mätsystem ska uppfylla ett av följande krav: —Förändringen i mätresultatet får inte överskrida det kritiska avvikelsevärdet enligt punkt 3.2. —Presentationen av mätresultatet ska uppvisa en momentan variation som inte kan tolkas, registreras eller överföras som ett mätresultat. Om systemet är avstängningsbart kan detta dessutom innebära att mätningar inte kan utföras. —Om förändringen i mätresultatet är större än det kritiska avvikelsevärdet, ska mätsystemet tillåta återhämtning av det mätresultat som gällde precis innan det kritiska avvikelsevärdet överskreds och avbryta flödet. 3.2Det kritiska avvikelsevärdet ska vara större än en femtedel av det största tillåtna felet för en viss uppmätt mängd eller . Efter ett lämpligt test, där den av tillverkaren uppskattade tidsperioden beaktas, ska följande kriterium uppfyllas: Variationen i mätningsresultatet efter hållbarhetstestet, jämförd med det ursprungliga mätningsresultatet, ska inte överstiga värdet för mätare som specificeras i kolumn B i tabell 2. 5.1För varje uppmätt mängd som hänför sig till samma mätning, ska de visningar som tillhandahålls av olika anordningar inte avvika från varandra mer än ett skaldelsvärde, förutsatt att dessa anordningar har samma skaldel svärde. Då skilda anordningar har olika skaldelsvärden får inte avvikelsen vara större än det största skaldelsvärdet. I fråga om självbetjäningssystem ska dock huvudindikatorn i mätsystemet ha samma skaldelsvärde som självbetjä ningsapparaten och mätresultaten får inte skilja sig sinsemellan. 5.2Det ska inte vara möjligt att avleda den uppmätta mängden under normala användningsförhållanden om det inte klart framgår. 5.3Luft eller gaser med halter som inte enkelt kan upptäckas i vätskan får inte orsaka en ändring i felet som överskrider —0,för andra vätskor än drickbara vätskor och för vätskor med en viskositet som inte överskrider 1 mPa.s, och —för drickbara vätskor och för vätskor med en viskositet som överskrider 1 mPa.s.