prop · H4035 · 2016-09-20 00:00:00 — En sådan sökande ska alltid antas till utbildningen. Vad krävs för grundläggande behörighet till högskolestudier? Grundläggande behörighet är det som minst krävs för att få studera på en högskoleutbildning. Grundläggande behörighet till utbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare regleras i högskoleförordningen (1993:100) och kan uppnås på flera sätt. För den som har påbörjat studier inom gymnasieskolan efter eller i komvux efter gäller att grundläggande behörighet uppnås genom att personen avlägger examen i gymnasieskolan eller inom komvux på gymnasial nivå. Om det är fråga om en yrkesexamen, krävs även lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleföreberedande examen i gymnasieskolan (7 kap. 5 § första stycket 1 och 2). Grundläggande behörighet kan dock även uppnås på andra sätt, t.ex. genom svensk eller utländsk utbildning som motsvarar ovan nämnda krav (se 7 kap. 5 § första stycket 3–5 och 6 §). Kraven på grundläggande behörighet till en högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till andra än nybörjare är desamma som de som gäller för en högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare (7 kap. 24 § högskoleförordningen). I högskoleförordningen finns dessutom bestämmelser om grundläggande behörighet till högskoleutbildning på avancerad nivå och till högskoleutbildning på forskarnivå. Vad krävs för särskild behörighet till högskolestudier? Utöver kravet på grundläggande behörighet finns för de flesta högskoleutbildningar även krav på särskild behörighet. Enligt högskoleförordningen ska de krav på särskild behörighet som ställs för en utbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare vara helt nödvändiga för att studenten ska kunna tillgodogöra sig utbildningen. Kraven får bl.a. avse kunskaper från en eller flera kurser i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper (7 kap. 8 §). Kraven på särskild behörighet anges i områdesbehörigheter (7 kap. 9 §). Var och en av dessa områdesbehörigheter består av behörighetskurser och meritkurser. Behörighetskurser är de kurser i ett visst ämne som ställs som krav för den särskilda behörigheten. Meritkurser är sådana kurser från gymnasial utbildning som är särskilt meriterande vid urval och som inte utgör krav på grundläggande eller särskild behörighet (7 kap. 18 §). Vilka områdesbehörigheter som ska finnas bestäms av Universitets- och högskolerådet. För utbildning som leder till yrkesexamen i högskolan bestämmer rådet vilka områdesbehörigheter som ska finnas medan varje universitet och Prop. 2016/17:5 högskola bestämmer detta beträffande övriga utbildningar (7 kap. 9 a– 10 a §§). I högskoleförordningen finns dessutom bestämmelser om särskild behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till andra än nybörjare, till högskoleutbildning på avancerad nivå och till högskoleutbildning på forskarnivå. Vad krävs för grundläggande behörighet till ? Behörighet till regleras i förordningen (2009:130) om . Behörig att antas till en utbildning inom är enligt förordningen den som har avlagt gymnasieexamen (yrkesexamen eller högskoleförberedande examen) i gymnasieskolan eller inom komvux. Behörig är också den som har en svensk eller utländsk examen som motsvarar gymnasieexamen eller som genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen (3 kap. 1 §). Det kan även ställas krav på särskilda förkunskaper för en yrkeshögskoleutbildning Utöver kravet på grundläggande behörighet kan det ställas krav på särskilda förkunskaper för en yrkeshögskoleutbildning. I förordningen om anges att kraven på särskilda förkunskaper ska vara nödvändiga för att den studerande ska kunna tillgodogöra sig utbildningen och att de får avse kunskaper från en eller flera kurser i gymnasieskolans nationella program eller motsvarande kunskaper. Om det finns särskilda skäl får kraven även avse yrkeserfarenhet och andra kunskaper än de angivna, om de är av betydelse för utbildningens speciella inriktning eller det yrkesområde som utbildningen förbereder för. Utöver krav på kunskaper får det även ställas villkor som är en förutsättning för utbildningens speciella inriktning eller det yrkesområde som utbildningen förbereder för (3 kap. 3 §). Det är utbildningsanordnarens ansvar att tillsammans med arbetslivet precisera de särskilda förkunskaper som kan behövas för en utbildning (2 kap. 3 och 7 §§). Detta särskiljer från högskolan som har enhetliga behörighetskrav för utbildningar inom samma utbildningsområde. Avsikten är att arbetslivet tillsammans med utbildningsanordnarna ska ges ett inflytande över utbildningarna inom och vilka behörighetskrav som ska gälla för att säkra att utbildningarna uppfyller arbetsmarknadens behov. En kommun får sluta avtal med en annan kommun om att denna ska ta över ansvaret för kommunens uppgifter inom komvux (23 kap. 8 § skollagen). En kommun får även sluta motsvarande avtal med ett landsting. Vissa beslut får överklagas Ett beslut av en kommun eller ett landsting får överklagas till Skolväsen- dets överklagandenämnd i fråga om mottagande av en sökande till kom- vux på gymnasial nivå. Även en hemkommuns beslut i fråga om åtagande att svara för kostnaderna för en sökandes utbildning i en annan kommun eller i ett landsting (interkommunal ersättning) får överklagas till överklagandenämnden (28 kap. 12 § första stycket 9 och 12 skollagen). Det är bara den sökande som får överklaga de nämnda besluten (28 kap. 12 § andra stycket skollagen) och inte t.ex. en annan kommun. Ett beslut i fråga om antagning till utbildning får dock inte överklagas, vare sig till eller enligt bestämmelserna om laglighetsprövning i 10 kap. kommunallagen (1991:900). Propositionen En stärkt yrkeshögskola – ett lyft för kunskap I propositionen En stärkt yrkeshögskola – ett lyft för kunskap (prop. 2015/16:198) föreslås att en utbildning inom ska få bedrivas som behörighetsgivande förutbildning på gymnasial nivå. Förutbildningen ska få erbjudas i anslutning till en ordinarie yrkeshögskoleutbildning, om det finns brist på behöriga sökande till den ordinarie utbildningen och det behövs arbetskraft med sådan kompetens som den ordinarie utbildningen syftar till att ge. Syftet med den föreslagna förutbildningen i är att den ska underlätta behörighetskomplettering på motsvarande sätt som den behörighetsgivande förutbildningen vid universitet och högskolor, högskolans s.k. basår, som regleras i förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor. Syftet med den utvidgade rätt till komvux som föreslås i denna proposition är delvis ett annat, nämligen att individen utifrån önskemål och förutsättningar ska kunna gå kurser som möjliggör vidare studier inom eller högskolan, oavsett om individen söker till en utbildning där det är brist på sökande och där det behövs arbetskraft med sådan kompetens. Elever i komvux kan få studiemedel Av bilagan till studiestödsförordningen (2000:655) framgår att elever i komvux kan få studiemedel. Bestämmelserna som reglerar rätten till studiemedel finns främst i studiestödslagen (1999:1395) och studiestödsförordningen samt i föreskrifter som har meddelats av (). Studiemedel ges vid både heltids- och deltidsstudier och består av studiebidrag och ett frivilligt studielån. Studiemedel kan lämnas beroende på utbildningsnivå och den studerandes utbildningsbakgrund. För studier på gymnasial nivå lämnas studiemedel i maximalt 80 eller beroende på om den studerande har en gymnasieutbildning eller motsvarande eller inte (3 kap. 8–10 §§ studiestödslagen). Studiemedel lämnas även för studier på grundskolenivå och eftergymnasial nivå. Den som har haft studiemedel måste visa upp tillräckliga resultat för att kunna beviljas nya studiemedel. I promemorian Studiestartsstöd – ett nytt rekryterande studiestöd (U2016/02685/SF) presenteras förslag om ett nytt rekryterande studiestöd – studiestartsstöd. Studiestartsstödet är ett bidrag som kan lämnas . Målgruppen för stödet är vissa arbetslösa personer i åldern 25–som har kort tidigare utbildning och ett stort behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå. Avsikten med det nya stödet är att personer som annars inte skulle ha studerat ska påbörja utbildning. Promemorian har remitterats. 6En utökad rätt till behörighetsgivande utbildning inom komvux 6.1En rätt till komvux i syfte att uppnå grundläggande behörighet införs Regeringens förslag: Alla vuxna som är behöriga att delta i komvux på gymnasial nivå och som saknar grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå eller till utbildning inom ska ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppnå sådan behörighet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det, däribland , , Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM), Myndigheten för , , , och kommuner, samt i Samverkan (ViS). ställer sig positivt till förslaget och ser det som en del i att skapa ytterligare möjligheter för vuxna att under livets olika faser kunna skola om sig, oberoende av bostadsort. anger att förslaget därmed innebär ökad likvärdighet vad avser möjligheter till deltagande. Även kommun lyfter fram att förslaget bidrar till en mer likvärdig tillgång till vuxenutbildning oavsett bostadsort. Kommunen anger att utbildning på gymnasial nivå är en viktig förutsättning för etablering på arbetsmarknaden. är positivt till att rätten till behörighetsgivande utbildning inom komvux ska omfatta såväl högskoleutbildning som yrkeshögskoleutbildning. Vissa remissinstanser har dock synpunkter eller frågor med anledning av förslaget. Bland dessa finns Teknikföretagen som anser att det är en farlig väg att gå att likrikta förkunskapskraven och anpassa dem för att matcha målgruppen som går direkt från gymnasieskolan till . Teknikföretagen anger bl.a. att en viktig framgångsfaktor för är dess lyhördhet när det gäller arbetslivets önskemål. Varje kombination av bransch, utbildningsanordnare och geografisk placering är unik och kraven på standardisering av förkunskapskraven får enligt Teknikföretagen därför inte drivas för långt. Ett par remissinstanser påpekar att det kan behövas en åldersgräns för unga vuxna innan rättigheten börjar gälla. Exempelvis ser Arbetsförmedlingen ett tydligt behov av en karenstid för ungdomar i gymnasieskolan. Om de erbjuds möjlighet att komplettera utbildningen direkt efter gymnasieexamen finns enligt Arbetsförmedlingen en risk att vissa elever inte tar sina pågående studier på allvar. Vidare lyfter samt och kommuner frågan om förslagets påverkan på genomströmningen i gymnasieskolan. och Skolinspektionen noterar att särvux på gymnasial nivå inte omfattas av förslaget om rätt till grundläggande behörighet till . vill lyfta fram att många utrikes födda inte har haft möjlighet att få utbildningsinsatser motsvarande grundsärskola eller gymnasiesärskola i sitt födelseland, vilket kan medföra att efterfrågan på utbildning inom särvux ökar. Det kan enligt verket finnas en risk för undanträngningseffekter för målgruppen för särvux på gymnasial nivå då denna framöver är den enda målgrupp som inte omfattas av rättighetsreformen. kommun noterar att utredningen endast innehåller en lägsta åldersgräns, men ingen åldersgräns uppåt. Det är enligt kommunen rimligt att även pensionärer har rätt till utbildning i komvux på grundläggande nivå och svenskundervisning, eftersom dessa kurser är på en nivå alla behöver behärska för att klara sig i det svenska samhället. Kommunen anser dock att rätten till gymnasial vuxenutbildning och gymnasiala yrkesutbildningar ska upphöra vid uppnådd pensionsålder, eftersom arbetsmarknadsperspektivet då försvunnit. Skälen för regeringens förslag Vuxnas tillgång till vuxenutbildning behöver stärkas har en i internationell jämförelse mycket väl utbyggd vuxenutbildning. Vuxenutbildningen ger många vuxna som av olika skäl aldrig fullföljt gymnasieskolan en andra chans. För andra innebär vuxenutbildningen en möjlighet att skola om sig, vilket kan vara avgörande inte minst för dem som mist sitt arbete. Vuxenutbildning kan även vara avgörande för dem som aldrig lyckats etablerat sig på arbetsmarknaden, trots en fullföljd gymnasieutbildning. Motsvarande möjlighet att skola om sig som vuxen saknas i de flesta andra länder. Trots den relativt väl utbyggda vuxenutbildningen finns det vuxna som fastnar i återvändsgränder i utbildningssystemet, utan möjlighet till vidare utbildning och små chanser att etablera sig på arbetsmarknaden. Som flera remissinstanser påpekar behöver individers tillgång till vuxenutbildning därför förstärkas. anför t.ex. att en tidigare vald utbildning i gymnasieskolan kan innebära återvändsgränder senare i livet och att dessa behöver undanröjas. Nuvarande begränsade rätt till komvux har negativa konsekvenser för dem som behöver kompletterande studier för behörighet till högre utbildning. För den enskilde kan enligt högskolan den enda utvägen vara att ansöka om bedömning av reell kompetens. En utökad rätt till behörighetsgivande utbildning inom komvux är därför enligt regeringens mening nödvändig för att i högre grad tillgodose samhällets och individens behov. En vuxen som är behörig att delta i komvux på gymnasial nivå men som inte har uppnått grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå bör därför ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppnå sådan behörighet. En sådan rätt skulle också innebära en mer likvärdig tillgång till vuxenutbildning över hela landet. Vuxnas möjlighet att få behörighet till en utbildning inom kan inte anses vara mindre viktig än möjligheten att få behörighet till högskolan. Efterfrågan på kvalificerad arbetskraft är hög inom stora delar av arbetslivet och utbildningarna inom behövs för att möta dessa behov. Det framstår därför som naturligt att den nya rätten till utbildning inom komvux ska omfatta såväl utbildning som syftar till att uppnå behörighet till högskolan som utbildning som syftar till att uppnå behörighet till . Det skapar likvärdighet i utbildningssystemet och därmed bättre förutsättningar för den vuxne att välja den eftergymnasiala utbildningsform som bäst tillgodoser den vuxnes behov av eftergymnasial kompetens. Teknikföretagen anger att de krav på standardisering av förkunskapskraven, som en rätt till komvux som ger behörighet till kan leda till, inte får drivas för långt. Regeringen delar denna bedömning. är det viktigt att det finns ett visst mått av förutsägbarhet när det gäller behörighetskrav. Det är nödvändigt för att ungdomar som avser att gå en gymnasieutbildning lättare ska kunna planera sina studier. Genom att förkunskapskraven blir mer enhetliga för vissa utbildningar kan det bli lättare att förutse vilka kurser som krävs för behörighet till en viss utbildning inom . och Skolinspektionen noterar att särvux på gymnasial nivå inte omfattas av förslaget om rätt till grundläggande behörighet till . ser en risk för undanträngningseffekter för målgruppen för särvux på gymnasial nivå då denna framöver är den enda målgrupp som inte omfattas av rättighetsreformen. Regeringen håller med om att det finns en sådan risk och ser ett behov av en mer genomgripande översyn av skolformen särvux. Behovet är särskilt stort eftersom särvux endast i mindre omfattning har omfattats av de senare årens reformer av vuxenutbildningen. En sådan översyn bör även innefatta tillgången till särvux på gymnasial nivå för dem som behöver sådan utbildning. Det bör inte införas någon åldersgräns för rättigheten En fråga som berörs av vissa remissinstanser är om en rätt till behörighetsgivande utbildning inom komvux kan påverka genomströmningen i gymnasieskolan negativt. anger att förslagets påverkan på genomströmningen i gymnasieskolan är svår att bedöma medan några andra remissinstanser framför att genomströmningen riskerar att drabbas negativt. Bland dessa finns kommun som anger att antalet elever som ”taktikläser” på gymnasiet kan öka till följd av reformen. kommun bedömer att genomströmningen i gymnasieskolan ganska säkert kommer att försämras. Arbetsförmedlingen ser ett tydligt behov av en karenstid för ungdomar som studerar på gymnasiet, innan rätten till komvux börjar gälla. Annars finns det enligt Arbetsförmedlingen en risk att vissa elever inte tar sina pågående studier i gymnasieskolan på allvar. I promemorian Rätt till gymnasial vuxenutbildning och gymnasial särvux (Ds 2009:20), som inte har lett till lagstiftning, presenterades ett alternativt förslag med en åldersbegränsning av rätten till gymnasial komvux för att uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning. Rättigheten skulle enligt detta alternativ begränsas till att endast omfatta personer . Syftet med begräsningen var att rätten inte skulle påverka genomströmningen i gymnasieskolan negativt. När promemorian remissbehandlades var dock majoriteten av remissinstanserna negativa till detta alternativ. En sådan begränsning skulle enligt flera remissin- 2016/17:5 stanser riskera att försämra möjligheterna till utbildning för ungdomar . Unga är en grupp som ofta har ett stort behov av utbildning på gymnasial nivå, inte minst då arbetslösheten bland unga utan fullföljd gymnasieutbildning är hög. låg arbetslösheten bland ungdomar i åldern 20–på . Ju en individ stått utanför arbetsmarknaden desto svårare är det för individen att komma in och etablera sig på arbetsmarknaden. Mot den bakgrunden bedömer regeringen att det inte bör införas någon nedre åldersgräns för en rätt till behörighetsgivande utbildning inom komvux, utöver den vanliga åldersgränsen som gäller för komvux på både grundläggande och gymnasial nivå. kommun anser att rätten till gymnasial vuxenutbildning och gymnasiala yrkesutbildningar ska upphöra vid uppnådd pensionsålder. Regeringen anser emellertid att inte heller en sådan begränsning är befogad. Även äldre kan ha stort behov av vuxenutbildning, även om arbetsmarknadsperspektivet har försvunnit. Detta gäller inte minst äldre nyanlända som kan vara i behov av vuxenutbildning för att integreras i det svenska samhället. Antalet äldre elever inom vuxenutbildning är dessutom förhållandevis litet. Andelen elever inom komvux på gymnasial nivå uppgick enligt den statistik som publicerar till enbart . Det finns inte någon statistik rörande eventuella elever som är . En övre åldersgräns för rätten till komvux på gymnasial nivå skulle alltså sannolikt beröra få sökande, som de få äldre som studerar inom komvux i många fall sannolikt har behov av en sådan utbildning. Det bör inte heller uppställas andra villkor utöver de vanliga behörighetsvillkoren och krav på avsaknad av grundläggande behörighet Regeringen bedömer att det inte heller bör ställas upp några andra villkor för rätten till utbildning inom komvux på gymnasial nivå, utöver att den sökande ska uppfylla de allmänna behörighetsvillkoren för utbildningen och inte ha uppnått grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå eller till utbildning inom . Ytterligare villkor skulle riskera att stänga ute vuxna i behov av utbildning för att uppnå sådan behörighet. Av det skälet bör även det nuvarande villkoret för en rätt till komvux på gymnasial nivå, dvs. att den sökande har en examen från ett yrkesprogram i gymnasieskolan, tas bort. Alla vuxna som är behöriga att delta i komvux på gymnasial nivå bör alltså ha rätt att delta i utbildningen för att uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå eller till utbildning inom . En rätt till komvux i syfte att uppnå särskild behörighet eller särskilda kunskaper införs Regeringens förslag: Alla vuxna som är behöriga att delta i komvux på gymnasial nivå och som har uppnått grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare ska ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppnå särskild behörighet till sådan högskoleutbildning. Den som har uppnått såväl grundläggande som särskild behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare ska ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppnå en eller flera andra särskilda behörigheter till sådan högskoleutbildning. Den sistnämnda rättigheten ska dock endast avse en sådan behörighetsgivande utbildning åt gången. Alla vuxna som är behöriga att delta i komvux på gymnasial nivå och som har uppnått grundläggande behörighet till utbildning inom ska ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppfylla krav på särskilda kunskaper för utbildning inom . Den som har uppnått grundläggande behörighet till utbildning inom och som uppfyller krav på särskilda kunskaper för en sådan utbildning ska ha rätt att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppfylla krav på särskilda kunskaper för en eller flera andra utbildningar inom . Den sistnämnda rättigheten ska dock endast avse en sådan behörighetsgivande utbildning åt gången. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka kurser som omfattas av rätten att delta i komvux på gymnasial nivå i syfte att uppnå särskild behörighet eller särskilda kunskaper. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås ingen begränsning av rättigheten till bara en behörighetsgivande utbildning åt gången. Vidare används benämningen särskilda förkunskaper för utbildning inom . Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det, däribland Myndigheten för , Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM), , och . Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ser mycket positivt på en utökad rätt att läsa in särskild behörighet inom komvux. Myndigheten anger att det stärker ungas möjligheter att kunna påverka sin livssituation och möjlighet till etablering i samhälls- och arbetsliv. tillstyrker förslaget och anger att en rättighet av detta slag kommer att öka förutsägbarheten och likvärdigheten för eleverna och fler kommer också att ges möjlighet att bli behöriga till högre studier. i anger att förslaget ligger helt i linje med förbundets intentioner, att personer ska ges chans att karriärväxla och vidareutbilda sig. Förbundet anger vidare att Myndigheten för uppdrag är att bereda möjlighet till yrkesutbildningar som i hög grad bygger på möjligheter att omskola sig, karriärväxla och vidareutbilda sig, även senare i livet. Vissa remissinstanser ser dock behov av en begränsning av rätten att läsa in särskild behörighet eller särskilda förkunskaper. Kommuner och Landsting (SKL) framhåller att en rättighetslagstiftning utifrån en given finansieringsnivå inte kan utgöras av helt obegränsade nyttigheter för individer och utbildningsaktörer, utan behöver vara omgiven av vissa ramar. SKL anger att rätten att läsa in särskild behörighet behöver begränsas till en viss omfattning, t.ex. 300 poäng, om inte hemkommunen medger annat. i Samverkan (ViS) ser positivt på att den aktuella rättigheten införs men anser att det är nödvändigt med en begränsning av hur många särskilda behörigheter eller särskilda förkunskaper en person ska ges möjlighet att läsa in. Annars finns det enligt ViS en risk att rättighetslagstiftningen överutnyttjas. läns landsting anger att frågan nog blir vilka behörighetskrav som det är rimligt att den studerande ska få läsa in då det finns många ämnen som ingår i särskild behörighet till en utbildning. kommun påpekar att rätten till särskild behörighet för yrkeshögskoleutbildning kan komma att innebära svårigheter för kommunerna och då framför allt små kommuner i glesbygd.