prop · H303162 · 2016-04-07 00:00:00 — När det gäller de berörda finansiella företagen bör kravet införas i rörelselagarna. Före- tagen bör kunna välja att låta revisionsutskottets uppgifter fullgöras av hela styrelsen. är enligt svensk rätt ett utskott inom styrelsen, vilket innebär att endast styrelseledamöter kan vara ledamöter av utskottet. Revisionspaketet ger inte anledning att ompröva denna utgångspunkt. Enligt revisionspaketet ska som huvudregel en majoritet av ledamöter- na i revisionsutskottet och ordföranden för utskottet vara oberoende i för- hållande till företaget (artikel 39.1 i direktivet). Detta är en skärpning jämfört med den hittillsvarande lydelsen av revisorsdirektivet, enligt vilken det är tillräckligt att en ledamot är oberoende. Å andra sidan ger revisionspaketet en ny möjlighet för medlemsstater- na att föreskriva att utskottet ska undantas från kraven på oberoende (artikel 39.5 i direktivet). En förutsättning för detta är att, som är fallet i , utskottet är en del av styrelsen. I motsats till advokat- samfund och anser regeringen att undantaget bör användas. Lagregler om oberoende är nämligen i praktiken överflödiga i detta sammanhang. Enligt den svenska modellen för bolagsstyrning ingår i normalfallet på sin höjd en person i styrelsen som är anställd av företag- et. Dessutom anges i Koden för svensk bolagsstyrning att majoriteten av utskottets ledamöter ska vara oberoende i förhållande till bolaget och bolagsledningen (regel 7.2). Detta för att revisionsutskottet inte domineras av personer som är anställda i bolaget. De befintliga lagregler- na om att minst en ledamot av utskottet ska vara oberoende bör därmed tas bort. Vidare anges det i revisionspaketet att ledamöterna i utskottet ska ha kompetens som är relevant för den sektor där företaget är verksamt (arti- kel 39.1 i direktivet). Detta krav får anses tillgodosett i och med att endast styrelseledamöter kan vara ledamöter av utskottet. För finansiella företag tillkommer vidare den ledningsprövning av ledamöter i styrelsen som ansvarar för. övergripande uppgift är att övervaka företagets finansiella rapportering och interna kontroll. Utskottet ska bereda ären- den och informera styrelsen i sådana frågor som omfattas av utskottets uppgifter. Genom revisionspaketet preciseras och utökas revisions- utskottets uppgifter (artikel 39.6 i revisorsdirektivet). •Revisionsutskottets skyldighet att informera styrelsen utökas. Revi- sionsutskottet ska informera styrelsen om resultatet av revisionen och förklara på vilket sätt revisionen bidrog till den finansiella rapporteringens tillförlitlighet samt vilken roll revisionsutskottet spelade i den processen. •Revisionsutskottet ska lämna rekommendationer eller förslag för att säkerställa den finansiella rapporteringens tillförlitlighet. •Revisionsutskottet ska som anges ovan övervaka revisionen av års- redovisningen eller årsbokslutet och koncernredovisningen, men i synnerhet med avseende på revisionens utförande, med beaktande av resultat och slutsatser av den kvalitetskontroll som ansvarar för (jfr avsnitt 8.2). Lagregler med denna innebörd bör tas in i den associationsrättsliga lag- stiftning som reglerar revisionsutskottets uppgifter. En särskild fråga som tar upp i anslutning till revi- sionsutskottets skyldighet att beakta resultatet av nämndens kvalitets- kontroll är hur utskottet ska få del av denna information. Revisorsnämnd- en föreslår att revisorn åläggs att rapportera till revisionsutskottet. Enligt regeringens mening bör dock frågan, som inte regleras i revisionspaketet, överlämnas till de berörda själva att lösa. Information om genomförd kvalitetskontroll finns även i revisorns årliga rapport om öppenhet och insyn (artikel 13.2 e i förordningen). Se vidare avsnitt 7.5. Revisionspaketet innebär vidare att revisionsutskottet i förekommande fall ska ansvara för anbudsförfarandet vid val av revisor i ett företag av allmänt intresse och rekommendera vem som bör väljas till företagets revisor (artikel 39.6 f i direktivet och artikel 16 i förordningen). Denna uppgift behandlas i avsnitt 12.1. Valberedningen ska kunna föreslå vem som ska bli företagets revisor Som framgår ovan ska revisionsutskottet biträda vid upprättandet av för- slag till stämmans beslut om revisorsval, och genom revisionspaketet har utskottet dessutom fått särskilda uppgifter bl.a. vid det anbudsförfarande som i vissa fall ska föregå valet av revisor. Revisorsförordningen ger dock medlemsstaterna en möjlighet att låta företagets valberedning utföra revisionsutskottets uppgifter i fråga om revisorsvalet (artikel 16.8). Enligt Svensk kod för bolagsstyrning, som gäller för börsbolag (aktie- marknadsbolag), är valberedningen bolagsstämmans organ med uppgift att bereda stämmans val och arvodering av revisor. Styrelseledamöter kan ingå i valberedningen, men ska enligt koden inte utgöra en majoritet av valberedningens ledamöter. Valberedningens uppgift är att föreslå stämman vem eller vilka som bör väljas till företagets revisor. Enligt regeringens uppfattning är det naturligt att i svensk rätt införa en möjlighet för de företag som så önskar att även fortsättningsvis låta val- beredningen ta ställning i frågan om revisorsval och lägga fram sitt för- slag inför stämman. Härigenom stärks aktieägarnas och medlemmarnas inflytande över processen. De företag som inte har någon valberedning får i stället följa förordningens huvudregel och låta revisionsutskottet, eller styrelsen om styrelsen saknar revisionsutskott, lägga fram sitt för- slag på stämman. Det finns inte anledning att låta valberedningen ta över andra av revi- sionsutskottets uppgifter än att för stämman lägga fram ett förslag till revisor. bör alltså alltid ansvara för t.ex. anbudsförfar- andet. Enligt förordningen är ett villkor för att revisionsutskottets uppgifter ska få lämnas över till valberedningen att aktieägarna eller medlemmarna har ett betydande inflytande i valberedningen. innebörden av uttrycket betydande inflytande inte klart. Enligt regering- Prop. 2015/16:162 ens mening är villkoret normalt sett uppfyllt om valberedningen väljs av stämman eller om stämman anger hur ledamöterna ska utses. Som Institutionella ägares förening för regleringsfrågor på aktiemark- naden anmärker är det viktigt att revisionsutskottet biträder valbered- ningen i dess arbete. Valberedningen bör få den information från utskott- et som valberedningen behöver för att göra ett väl underbyggt ställnings- tagande. Någon särskild lagregel om detta behövs inte. 14 Tillsyn över de granskade företagen Regeringens förslag: En behörig myndighet ska ges rätt att ingripa mot företag av allmänt intresse, och mot vissa företrädare för ett sådant företag, för överträdelser av bestämmelserna om revision som företaget har gjort sig skyldigt till. En ny lag om tillsyn över företag av allmänt intresse i fråga om revision ska införas. Om den nya lagen ger den behöriga myndigheten befogenhet att ingripa mot en viss överträdelse, ska det utesluta ett ingripande enligt de lagar som reg- lerar de finansiella företagens verksamhet. Utredningens bedömning: Överensstämmer inte med regeringens för- slag. Utredningen bedömer att revisionspaketet inte kräver att det inrättas någon generell tillsyn över revisionsklienterna (se betänkandet s. 477 f., 485 f. och 517 f.). Utredningens alternativa förslag: Utredningens alternativa förslag, som enligt utredningen inte bör genomföras, överensstämmer huvudsak- ligen med regeringens förslag (se betänkandet s. 817 f.). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna delar eller har ingen invändning mot bedömningen. anser att det bör införas någon form av tillsyn över att revisionsklienten fullgör sina skyldigheter. Enligt FAR finns det en risk för att en lösning där tillsynen över revisorerna utvidgas, som det saknas tillsyn över hur revisionsklienterna följer revisionspaketet, leder till obalans och en ansvarsförskjutning mellan företagsledningen och revisorn. anför med anledning av utredningens alternativa förslag att det är främmande för den svenska traditionen av självreglering och den svenska modellen för bolagsstyrning att ställa icke-finansiella företag under tillsyn och att frågan därför bör utredas närmare. anser att de överträdelser av revisionsklienten som kan aktualiseras inte är av den digniteten att ett tillsynssystem krävs. förordar i stället en självreglering i de granskade företagens regi. Skälen för regeringens förslag: Revisionspaketet behandlar i första hand revisorer och de myndigheter som utövar tillsyn över revisorer. Det finns dock bestämmelser som helt eller delvis riktar sig till revisions- klienten, dvs. det granskade företaget. Sålunda regleras revisorsval, upp- 2015/16:162 dragstid, entledigande och avgång samt revisionsutskott (artiklarna 37–39 i direktivet samt artiklarna 16 och 17 i förordningen). bestämmelser gäller endast för företag av allmänt intresse. Den tillsynsordning som föreskrivs i revisionspaketet tar således av naturliga skäl sikte i första hand på tillsynen över revisorer och revisions- När det gäller vilka krav som ställs i fråga om tillsyn över revi- sionsklienterna ger revisionspaketet däremot inte någon entydig bild. Varken förordningen eller direktivet innehåller någon uttrycklig skyldig- het för medlemsstaterna att anordna ett generellt tillsynssystem eller att införa en möjlighet för en tillsynsmyndighet att ingripa mot samtliga överträdelser som en revisionsklient gör sig skyldig till. Av skälen i både förordningen och direktivet framgår dock att avsikten är att företag av allmänt intresse ska stå under tillsyn i fråga om sina skyldigheter enligt rättsakterna. I skälen i förordningen anges att över- vakningen av att de krav som ställs på företag av allmänt intresse följs bör kunna utföras av de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen av dessa företag (skäl 22). Och av skälen i direktivet framgår att sank- tionsavgiften är tänkt att kunna åläggas även företag av allmänt intresse (skäl 15 i ändringsdirektivet). Enligt regeringens mening är det därför tydligt att när direktivet föreskriver att medlemsstaterna ska vidta åtgärd- er och besluta om sanktioner vid överträdelser av direktivet och förord- ningen avses även överträdelser begångna av i vart fall revisionsklienter som är företag av allmänt intresse (artikel 30a). Detta understryks av att en av de föreskrivna sanktionerna, tidsbegränsat förbud att utöva vissa uppdrag, uttryckligen tar sikte på företrädare för företag av allmänt intresse (artikel 30a.1 e). I samma riktning pekar förordningens uttömmande uppräkning av de företag och personer mot vilka tillsynsmyndigheten får använda vissa befogenheter, bl.a. beslut om sanktioner enligt direktivet. ingår granskade företag av allmänt intresse, deras dotterföretag och när- stående tredje parter (artikel 23.3 andra stycket c). bestämmelser om att behöriga myndigheter ska utses utgår från att med- lemsstaterna ansvarar för att se till att bestämmelserna om revisorsval m.m. i förordningen tillämpas (artikel 20.1 och 20.2). Till det sagda kommer att företag av allmänt intresse åläggs en skyldig- het att rapportera vissa förhållanden till en behörig myndighet. pel är att det granskade företaget på begäran ska kunna visa för den behöriga myndigheten att upphandlingen av revisor har genomförts på ett rättvist sätt (artikel 16.3 första stycket f i förordningen). porteringsskyldighet ter sig som i det närmaste meningslös om inte en misstänkt överträdelse kan föranleda ett ingripande från den myndighet som har tagit emot informationen. Att den behöriga myndigheten ska kunna föra talan vid domstol om entledigande av en revisor i ett företag av allmänt intresse pekar i samma riktning (artikel 38 i direktivet, se vid- are avsnitt 12.3). Sammantaget talar enligt regeringens mening övervägande skäl för att ett korrekt genomförande av revisionspaketet kräver att en myndighet ges befogenhet att ingripa mot vissa överträdelser av revisionspaketet som begås av företag av allmänt intresse. Det är inte tillräckligt att överlämna säkerställandet av att reglerna följs till näringslivets självreglering, som Det finns dock inte anledning att gå längre än revisionspaketet kräver. 2015/16:162 Det finns sålunda, som utredningen anför, inte skäl att i några avseenden låta ingripandemöjligheterna ta sikte på företag som inte är av allmänt intresse. innehåller inte heller några regler om på vilket sätt tillsynsmyndigheten ska bedriva sin tillsyn. Det finns inget hinder mot en ordning där aktiv och uppsökande tillsyn utövas enbart i begränsad om- fattning och myndigheten företrädesvis agerar när den får en indikation på att en överträdelse kan ha begåtts. En sådan indikation kan myndig- heten få t.ex. genom rapporter, anmälningar eller uppgifter i medierna. Regler om ingripanden och sanktioner mot granskade företag av all- mänt intresse bör införas i en särskild lag. Regeringens lagförslag är utformat med förebild i de regler om administrativa sanktioner som redan har införts som ett led i genomförandet av kapitaltäckningsdirektivet, öppenhetsdirektivet15 och förordningen om värdepapperscentraler16 (jfr prop. 2013/14:228, 2014/15:57, 2015/16:26 respektive 2015/16:10). har redan med stöd av de lagar som reglerar de finansiella företagens verksamhet befogenhet att ingripa mot de företag av allmänt intresse som tillhör kategorin finansiella företag, även när det gäller överträdelser av exempelvis aktiebolagslagens bestämmelser om revisorsval (se t.ex. 15 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse). Ett ingripande kan ske bl.a. genom att företaget föreläggs att vidta rättel- se eller genom att företaget ska betala en sanktionsavgift. Några sådana ingripanden har dock såvitt känt inte förekommit beträffande revi- sion. Det finns inte möjlighet för att, för det slags överträdelser som här är aktuella, besluta om sanktionsavgifter eller andra sanktioner mot fysiska personer. När det gäller företag av allmänt intresse som är finansiella företag finns det alltså en överlappning mellan revisionspaketet och den gene- rella tillsynsordningen för finansiella företag. Revisionspaketet innehåller dock mer specifika bestämmelser om revision än rörelselagarna. Enligt regeringens mening bör den nya lagen om tillsyn över revisionsklienter ta över i de situationer då ett ingripande även skulle kunna ske utifrån något annat regelverk. Alla företag av allmänt intresse behandlas därmed lika i detta avseende. Medlemsstaterna ska enligt revisorsförordningen se till att de behöriga myndigheterna tilldelas de befogenheter som de behöver för att utöva sina uppgifter enligt förordningen (artikel 23). De befogenheter som kan bli aktuella gentemot revisionsklienten – främst rätt för den behöriga myndigheten att få upplysningar om revisionen och att vidta de administ- rativa åtgärder och påföra de sanktioner som anges i direktivet (artikel 23.3 första stycket b i förordningen och artikel 30a i direktivet) – behand- las i avsnitt 14.3–14.9. 15Europaparlamentets och rådets direktiv /109/EG av om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG. 16Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv /26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012. ska vara behörig myndighet Regeringens förslag: ska vara behörig myndighet enligt revisorsförordningen och revisorsdirektivet i frågor som avser tillsyn över företag av allmänt intresse. Företag av allmänt intresse ska med årliga avgifter bekosta Finans- Inspektionen ska därutöver få ta ut en särskild avgift för en ansökan eller anmälan enligt revisorsförord- Regeringens bedömning: Närmare föreskrifter om avgifter till bör meddelas i förordning. Utredningens alternativa förslag: Utredningens alternativa förslag, som utredningen anser inte bör genomföras, överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår inga regler om avgifter till (se betänkandet s. 818 f.). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna delar utredningens bedömning att det alternativa förslaget inte bör genomföras eller har ingen invändning mot den. När det gäller utformningen av utredningens alternativa förslag menar bl.a. att en eventuell tillsyn över att företag av allmänt intresse följer revisionspaketet bör utföras av andra myndigheter än . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt EU:s revi- sorsförordning ska det finnas en behörig myndighet som ansvarar för de uppgifter som föreskrivs i förordningen och som ska se till att förord- tillämpas (artikel 20.1). Medlemsstaterna får utse fler än en I sådant fall gäller dock särskilda krav (artikel 20.3). Den naturliga utgångspunkten är att en och samma myndighet bör vara behörig myndighet enligt samtliga bestämmelser som riktar sig till revi- Den tillsynsuppgift som är aktuell kommer att vara jäm- förelsevis begränsad och även ur resurssynpunkt framstår det därför som lämpligt att samla tillsynen i en myndighet. En ordning med en enda myndighet att vända sig till underlättar också för de granskade företagen. bör inte utses till behörig myndighet i detta avse- ansvarar för tillsynen över företagen på finans- marknaden och ska enligt förordningen med instruktion för Finans- inspektionen arbeta bl.a. för ett stabilt och väl fungerande finansiellt system och följa och analysera utvecklingen inom sitt ansvarsområde. Som exempel på finansiella företag som står under inspektionens tillsyn kan nämnas banker, försäkringsföretag, värdepappersbolag och fond- har även tidigare utsetts till behörig myndighet enligt flera EU-rättsakter på finansmarknadsområdet. och sanktioner finns bl.a. i rörelselagarna för de finansiella företagen. Som noteras i föregående avsnitt kan enligt gällan- de rätt ingripa mot finansiella företag när sådana företag bryter mot asso- ciationsrättsliga bestämmelser om revision. Andra företag av allmänt intresse än de finansiella företagen står däremot inte under generell till- har emellertid i flera sammanhang utsetts till behörig myndighet enligt , med befogenhet att ingripa mot regelöverträdelser begångna av börsbolag eller företrädare för börs- Det gäller t.ex. prospekt, marknadsmissbruk och offentliga upp- Prop. 2015/16:162 köpserbjudanden. är därmed redan tillsynsmyndighet för en stor andel av företagen av allmänt intresse. Mot den angivna bakgrunden framstår , till skillnad mot vad anför, som det självklara valet av behörig myndighet för tillsyn över företag av allmänt intresse enligt revisions- paketet. Regeringen instämmer således i den bedömning som utredning- en gör i sitt alternativa förslag. Det bör därför anges i den nya lagen att är behörig myndighet enligt revisorsförordningen och revisorsdirektivet. Som huvudregel bör därmed ansvara för tillsynen över revisorer och revisionsbyråer, medan Finans- inspektionen ges de uppgifter i fråga om revisionsklienterna som är nöd- vändiga för att ska uppfylla de krav som ställs i . Den nämnda huvudregeln bör även få genomslag i fråga om de övriga uppgifter som enligt revisionspaketet ska läggas på en eller flera behör- iga myndigheter. Dessa uppgifter, t.ex. att på ansökan av ett företag av allmänt intresse bevilja dispens beträffande revisionsuppdragets varaktig- het, behandlas i avsnitt 12.1–12.3. anvisas ett ramanslag via statens budget för täckning av verksamhetens kostnader. Baserat på kostnaderna tar Finans- inspektionen ut en obligatorisk årlig avgift från företagen under tillsyn enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Intäkterna från avgiften förs till inkomsttitel på statens budget. tillkommande till- synsverksamhet bör också finansieras genom sådana årliga avgifter av dem som står under inspektionens tillsyn, dvs. företagen av allmänt int- resse. bör därutöver få ta ut en särskild avgift för en ansökan eller anmälan enligt revisorsförordningen. Närmare föreskrifter om avgifterna bör meddelas i förordning. Regeringens förslag: ska få möjlighet att före- lägga ett företag av allmänt intresse, dess dotterföretag, närstående tredje parter och företagets revisor att tillhandahålla de handlingar och uppgifter i övrigt som behövs för tillsynen över revisionen av företaget. Ett föreläggande ska kunna förenas med vite. Utredningens alternativa förslag: Utredningens alternativa förslag, som utredningen anser inte bör genomföras, överensstämmer med reger- ingens förslag (se betänkandet s. 819 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna delar utredningens bedömning att det alternativa förslaget inte bör genomföras eller har ingen invänd- ning mot den. De framför inga särskilda synpunkter på utformningen av det alternativa förslaget. Skälen för regeringens förslag: Utgångspunkten bör vara att Finans- inspektionens utredningsbefogenheter inte ska vara mer ingripande än vad inspektionen behöver för att utföra sina uppgifter, under förutsätt- ning att detta är förenligt med revisionspaketet. 2015/16:162 Enligt förordningen ska bl.a. företag av allmänt intresse vara skyldiga att förse den behöriga myndigheten med uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen. En sådan skyldighet bör införas. Denna skyldighet kan inte avgränsas till att gälla endast upplysningar om revisionen utan måste avse alla uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen av att de aktuella bestämmelserna följs (artikel 23.3 första stycket b i förord- ningen). Dessa uppgifter och handlingar ska kunna erhållas från det granskade företaget, dess dotterföretag, närstående tredje parter och före- tagets revisor (artikel 23.3 andra stycket). Bestämmelser av samma inne- börd finns bl.a. i lagen om värdepappersmarknaden (23 kap. 3 §). För att befogenheten ska vara effektiv bör kunna förena ett föreläggande om att tillhandahålla uppgifter och handlingar med vite. Regeringen delar utredningens uppfattning att de uppgifter och handlingar som kan komma att efterfrågas av regel- mässigt torde vara av sådan enkel faktakaraktär att en vitessanktionering inte kommer i konflikt med rätten att inte belasta sig själv. Om inspek- tionen skulle efterfråga uppgifter av självangivelsekaraktär bör möjligheten att förena föreläggandet med vite inte utnyttjas. Revisionspaketet föreskriver att den behöriga myndigheten ska ha vissa andra verktyg till sitt förfogande, t.ex. platsundersökning. Det pre- ciseras dock inte vilka befogenheter myndigheten ska ha gentemot de granskade företagen av allmänt intresse. Enligt regeringens mening får dessa verktyg anses vara avsedda att tillämpas vid revisorstillsynen. När det gäller ingripanden mot företag av allmänt intresse bör det vara till- räckligt med den ovan nämnda uppgiftsskyldigheten för att säkerställa att den behöriga myndighetens relativt sett begränsade uppgifter kan skötas på ett effektivt sätt. Ingripanden mot juridiska personer Regeringens förslag: Om ett företag av allmänt intresse åsidosätter sina skyldigheter enligt revisionspaketet, ska få De överträdelser som kan föranleda ingripanden ska uttryck- ligen anges i den nya lagen om tillsyn över företag av allmänt intresse i fråga om revision. Följande överträdelser ska omfattas: • Underlåtenhet att inrätta ett revisionsutskott eller att besluta att styrelsen ska utföra utskottets uppgifter och underlåtenhet att se till att minst en ledamot i utskottet eller styrelsen har redovisnings- kompetens eller revisionskompetens. • Val av revisor utan att iaktta det förfarande som revisorsförord- • Anlitande av en revisor . • Entledigande av revisorn utan saklig grund. Utredningens alternativa förslag: Utredningens alternativa förslag, som utredningen anser inte bör genomföras, överensstämmer med reger- ingens förslag (se betänkandet s. 821 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna delar utredningens bedömning att det alternativa förslaget inte bör genomföras eller har ingen invänd- ning mot den.