prop · H303100d14 · 2016-01-01 00:00:00 — 10Kvinnors och mäns individuella ekonomiska resurser beskrivs mer utförligt i prop. 2015/16:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. 3Inkomster i den nedre delen av inkomstfördelningen Den ekonomiska standarden har ökat över hela inkomstfördelningen den senaste tjugoårsperioden. Det framgår om alla individer i befolkningen rangordnas efter inkomst, och därefter delas in i tio lika stora grupper (se diagram 3.1). Ökningen har varit störst i den övre delen av fördelningen. I den högsta inkomstgruppen (inkomstgrupp 10) ökade den genomsnittliga reala ekonomiska standarden 1995–2014. I den nedre delen av inkomstfördelningen har ökningen varit mindre. Längst ned i fördelningen (inkomstgrupp 1) ökade den ekonomiska standarden 1995–2014. Avståndet mellan mitten och den nedre delen av fördelningen har ökat sedan mitten av 1990- talet. Detta har lett till en ökad spridning av inkomsterna i den nedre delen av fördelningen. var medianen för ekonomisk standard i befolkningen 2,3 gånger större än den genomsnittliga ekonomiska standarden för inkomstgrupp 1. hade denna kvot vuxit till 2,6. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 3.1 Ekonomisk standard i olika delar av inkomstfördelningen –2014 Inkomstnivå i kronor (priser) Anm.: Inkomstnivån avser medelvärdet av ekvivalerad disponibel inkomst för respektive inkomstgrupp. Data: HEK 1995–2010, TRIF 2011–2014. Källor: och egna beräkningar. En viktig förklaring till att inkomsterna har ökat långsammare i fördelningens nedre del är att andelen individer som får sin huvudsakliga försörjning från olika typer av transfereringar är större i de lägre inkomstskikten (se diagram 3.2). Transfereringarna är ofta kopplade till prisutvecklingen, eller bestämda i fasta belopp, och de växer därmed i genomsnitt långsammare än lönerna (som är den viktigaste inkomstkällan i den övre halvan av inkomstfördelningen). Den ekonomiska standarden har därför i genomsnitt utvecklats svagare för den del av befolkningen som har transfereringar som huvudsaklig inkomstkälla (se diagram 3.3). Diagram 3.2 Andel individer i olika inkomstgrupper efter huvudsaklig inkomstkälla 2014 Anm.: I beräkningarna ingår alla individer i respektive inkomstgrupp som är eller äldre. En individ bedöms ha transfereringar som huvudsaklig inkomstkälla om transfereringarna utgör mer än hälften av den individuella bruttoinkomsten. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.3 Ekonomisk standard 1995–2014 för olika grupper efter huvudsaklig inkomstkälla Inkomstnivå i kronor (priser) Faktorinkomst som huvudsaklig inkomstkälla Transfereringar som huvudsaklig inkomstkälla Anm.: Inkomstnivån avser medelvärdet av ekvivalerad disponibel inkomst för respektive grupp. Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen mot ökade skillnader mellan mitten och den nedre delen av inkomstfördelningen accelererade efter 2006. Detta berodde bl.a. på att de sänkta ersättningarna i arbetslöshets- och sjukförsäkringen samt den successiva utbyggnaden av jobbskatteavdraget förstärkte skillnaderna mellan förvärvsarbetande i mitten av inkomstfördelningen och icke förvärvsarbetande i den nedre delen av fördelningen.11 Det finns olika sätt att mäta hur många som är ekonomiskt utsatta, eller fattiga. Måtten kan vara direkta eller indirekta. Direkta mått bygger på observationer av den faktiska levnadsstandarden. Indirekta mått baseras i stället på ekonomiska data. En vanligt förekommande indirekt ansats är att betrakta dem vars ekonomiska standard ligger under en given gräns som individer med låg ekonomisk standard.12 De indirekta, inkomstbaserade, måtten kan vara både absoluta och relativa. En absolut låginkomstgräns innebär att låginkomstgränsen låses ett visst år och därefter bara skrivs upp med prisutvecklingen. Med en relativ gräns höjs gränsen som avgör vilken inkomst som krävs för att en 11En annan bidragande orsak är att många personer lämnade arbetslöshetskassorna 2007–2008 till följd av ökade avgifter för försäkringen. När finanskrisen slog till ökade arbetslösheten, och många stod då utan ett tillräckligt skydd mot den förlorade arbetsinkomsten. 12Ekonomisk utsatthet har analyserats utförligt i flera tidigare fördelningspolitiska redogörelser, se t.ex. ekonomiska vårproposition (prop. 2011/12: 100 bilaga 3). person inte ska betraktas som ekonomiskt utsatt när medelinkomsten i ett samhälle ökar. Det betyder att den relativa dimensionen beaktas – att fattigdom ses i förhållande till det samhälle som beskrivs. Bilden av hur andelen med låg ekonomisk standard har utvecklats ser olika ut beroende på vilken typ av mått som används. Med en absolut låginkomstgräns – här beräknad som av prisjusterade medianinkomst – minskade andelen stadigt 1996–2007 (se diagram 3.4). Orsaken till minskningen är att de reala inkomsterna ökade även för dem med förhållandevis låga inkomster . Diagram 3.4 Andel med låg ekonomisk standard 1995– 2014 Anm.: För absolut 60 beräknas låginkomstgränsen som av prisjusterade medianinkomst. För relativ 60 beräknas gränsen som av medianinkomsten för det aktuella året. Data: HEK 1995–2010 och TRIF 2011–2014 för relativ 60, HEK 1995–2012 och 2013–2014 för absolut 60. Källor: och egna beräkningar. Med en relativ låginkomstgräns – beräknad som av den medianinkomsten – har andelen med låg ekonomisk standard i stället ökat . Den reala inkomstökningen i mitten av inkomstfördelningen har gradvis höjt den relativa låginkomstgränsen. Eftersom inkomstökningen har varit lägre för grupper i den nedre delen av inkomstfördelningen har andelen med inkomster under gränsen ökat. Ökningen av andelen med låg ekonomisk standard enligt det relativa 60-procentsmåttet kan förklaras av ökningar i olika grupper under olika delperioder (se diagram 3.5). Exempelvis var det ökade andelar för pensionärer och ej sysselsatta i förvärvsaktiv ålder som i första hand bidrog till den förhållandevis kraftiga ökningen av andelen med låg ekonomisk standard 2005– 2010. över hela perioden –2014 har det relativa bidraget till andelen med låg ekonomisk standard ökat för pensionärer och ej sysselsatta, 2015/16:100 Bilaga 2 minskat för sysselsatta och studerande samt varit för barn 0–19 år.13 Diagram 3.5 Olika gruppers bidrag till andelen med låg relativ ekonomisk standard 1995–2014 Anm.: Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Risken för låg relativ ekonomisk standard har ett tydligt samband med individers ålder och arbetsmarknadsanknytning. Om ingen hushållsmedlem arbetar heltid är risken för låg ekonomisk standard betydande. Bland unga vuxna 20–, varav många är studerande, är andelen med låg ekonomisk standard avsevärt högre än för personer i åldern 30–(se diagram 3.6). Andelen sjunker med stigande ålder fram till arbetsmarknadsutträdet i samband med pensionering. Därefter ökar andelen med låg ekonomisk standard med stigande ålder. Dock finns det betydande skillnader mellan olika pensionärshushåll (se diagram 3.7). Exempelvis har sammanboende pensionärer en avsevärt lägre andel med låg relativ ekonomisk standard än ensamstående pensionärer. Ensamstående, framför allt kvinnor med barn, är en grupp där andelen med låg ekonomisk standard är förhållandevis stor, särskilt jämfört med gruppen sammanboende med eller utan barn (se diagram 3.8). Utrikes födda, i synnerhet personer med kort vistelsetid i , har lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet än inrikes födda. De löper därmed en betydligt större risk för ekonomisk utsatthet än inrikes födda (se diagram 3.9). 13 Gruppernas bidrag utgörs av produkten av andelen utsatta inom gruppen och gruppens befolkningsandel. Gruppernas befolkningsandelar förändras relativt lite, varför förändringarna huvudsakligen kan tolkas som förändringar av andelen ekonomiskt utsatta inom grupperna. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 3.6 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014 efter ålder 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 95 100 Anm.: Individer grupperade i ettårsklasser. Data: TRIF 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.7 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014, 65–74 år 65–74 år 65–74 år Anm.: Horisontell linje visar andelen med låg relativ ekonomisk standard i hela befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.8 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014 efter hushållstyp, 20–64 år utan barn med barn utan barn med barn utan barn med barn Anm.: Horisontell linje visar andelen med låg relativ ekonomisk standard i hela befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.9 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014 efter vistelsetid i 0–3 år 4–10 år 11–20 år Utrikes födda, vistelsetid Anm.: Horisontell linje visar andelen med låg relativ ekonomisk standard i hela befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Varaktighet i den nedersta delen av inkomstfördelningen När inkomstfördelningen analyseras i olika studier är det fördelningen av hushållens disponibla årsinkomster som avses. Den fördelning som observeras ett visst år beror dock till viss del på att individers årsinkomster varierar till följd av tillfälliga händelser, såsom föräldraledighet, studier, arbetslöshet eller husförsäljning. Men den årsvisa fördelningen avspeglar också mer långsiktiga förhållanden som inte jämnas ut över tiden, t.ex. skillnader mellan individer som reflekterar olikheter i yrkesval eller socialt betingade skillnader i chanserna till en god inkomstutveckling över livet. I diagram 3.10 visas var de som ingick i inkomstgrupp 1 (tiondelen med lägst inkomster) 2009 befann sig i inkomstfördelningen – 2014.14 Många personer befinner sig i inkomstgrupp 1 ett givet år till följd av att de har tillfälligt låga inkomster. hade lämnat inkomstgrupp 1 och flyttat uppåt i fördelningen. hade lämnat inkomstgrupp 1. kan det konstateras att rörligheten uppåt är begränsad. En klar majoritet, ca tre fjärdedelar, av individerna som lämnade inkomstgrupp 1 hade inte lämnat den nedre halvan av fördelningen. 14 För att mäta inkomströrlighet krävs att individers inkomster kan följas under flera perioder. I detta avsnitt utnyttjas därför SCB:s s.k. LINDA- databas (se underbilagan för en utförligare beskrivning av databasen). Diagram 3.10 Placering i inkomstfördelningen –2014 för personer som ingick i inkomstgrupp 2009 Inkomstgrupp 2–3 Inkomstgrupp 4–5 Inkomstgrupp 6–7 Inkomstgrupp 8–10 Anm.: Data: 2009–2014. Källor: och egna beräkningar. Varaktigheten i inkomstgrupp 1 varierar mellan olika grupper.15 De pensionärer som befinner sig i inkomstgrupp 1, företrädesvis äldre ensamstående kvinnor, har en betydligt högre varaktighet i inkomstgruppen än övriga grupper. Den främsta orsaken till detta är att pensionärernas inkomster är förhållandevis orörliga över tiden (inkomstnivåerna bestäms i stort av de inkomster som genererades under den förvärvsaktiva delen av livet). Utrikes födda är en annan grupp som har ett förhållandevis långsamt utflöde ur inkomstgrupp 1. Varaktigheten i den nedersta delen av inkomstfördelningen tycks också ha ökat något för utrikes födda sedan mitten av 1990- talet. Förskjutningen från arbetskraftsinvandring mot ökad flyktinginvandring är sannolikt en viktig förklaring till denna utveckling. Ekonomisk utsatthet i ett internationellt perspektiv Det har tagits fram ett direkt mått på levnadsstandarden inom ramen för 2020. Den direkta indikatorn avser att fånga frånvaron av varor och tjänster och oförmågan att delta i vardagliga aktiviteter som uppfattas som socialt nödvändiga, s.k. svår materiell deprivation eller mycket låg materiell standard.16 15Se den fördelningspolitiska redogörelsen ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100 bilaga 2) för en utförligare redovisning av hur varaktigheten i inkomstgrupp 1 varierar mellan olika grupper. 16Svår materiell deprivation definieras som att individen saknar förmåga inom minst fyra av nio områden: att möta oväntade utgifter, att åka på en veckas semesterresa, att betala skulder, att äta en måltid med kött, kyck- 2015/16:100 Bilaga 2 Tabell 3.1 Ekonomisk utsatthet inom EU Andelar i procent och förändring i procentenheter standard (relativ 60) -1,6 -0,4 -1,0 -0,6 -0,5 -0,6 -6,2 -5,1 -2,1 -6,9 -12,2 0,72) -23,4 -1,3 -19,0 -20,1 3,42) -10,23) -24,64) Anm. 1: I tabellen rangordnas länderna efter andelen med mycket låg materiell standard 2014. För detta mått finns det bara jämförbara länderdata . Anm. 2: 1) Data saknas. 2) Data saknas för ; i stället används data . 3) Data saknas ; i stället används data . 4) Data saknas ; i stället används data . Källa: (EU-SILC). Andelen individer med mycket låg materiell standard varierar kraftigt mellan olika EU-län- der, från till (se tabell 3.1). Lägst andel finns i , , och de övriga nordiska länderna, medan den högsta andelen finns i vissa av de nyare medlemsländerna, som och . Detta avspeglar till stor del skillnader i levnadsstandard mellan länderna. –2008 sjönk andelen med mycket låg materiell standard i tre fjärdedelar av medlemsstaterna. – 2014 har andelen i stället ökat i mer än hälften av medlemsstaterna. I har andelen minskat ling eller fisk , att hålla hemmet tillräckligt varmt, att ha en tvättmaskin, att ha en färg-tv, att ha en telefon och att äga en bil. 2015/16:100 Bilaga 2 kontinuerligt, från 2010 och till 2014. Skillnaden mellan olika länder är mindre om den ekonomiska standarden mäts med relativa inkomstmått. Den mest aktuella inkomststatistiken från avser . An- delen med en inkomst understigande av den nationella medianinkomsten varierar mellan . Låga andelar finns bl.a. i , och i de nordiska länderna. De högsta andelarna finns i , och . hade , tillsammans med , den lägsta andelen personer med låg relativ ekonomisk standard. Därefter har andelen ökat snabbt i , och 2013 hade den tionde lägsta andelen bland EU-länderna. 4Fördjupning: Pensionärernas ekonomiska situation Personer en heterogen grupp. Den ekonomiska standarden skiljer sig kraftigt åt mellan olika personer. I åldrarna 65–är den genomsnittliga ekonomiska standarden över genomsnittet för befolkningen, men standarden minskar sedan kraftigt med stigande ålder (se diagram 2.3). Allra lägst genomsnittlig ekonomisk standard i befolkningen har personer i åldrarna och uppåt. Totalt sett är personer den åldersgrupp som har haft den svagaste inkomstutvecklingen –2014 (se diagram 2.1). Förklaringarna till dessa mönster handlar huvudsakligen om den demografiska utvecklingen och om pensionernas utformning. Befolkningen är en stor och växande grupp.17 fanns det ca 1,9 miljoner personer som var . Av dessa var ca 1,0 miljoner kvinnor och ca 900 000 män. En bidragande orsak till att andelen äldre ökar är att 17 Av praktiska skäl benämns i detta avsnitt samtliga personer som är som pensionärer, även om somliga fortfarande förvärvsarbetar och inte har någon ålderspension. Det finns även ålderspensionärer som är , år men denna grupp är exkluderad från analysen. den genomsnittliga medellivslängden ökar (se tabell 4.1). Att det finns betydligt fler kvinnor än män bland de äldre beror främst på att kvinnor lever än män. –ökade den förväntade livslängden från 76,2 till för män och från 81,5 till för kvinnor. Medellivslängden beräknas fortsätta att öka . Tabell 4.1 Förväntad återstående livslängd vid födseln och Förväntad livslängd, år Återstående livslängd vid födseln Återstående livslängd vid 65 år är av särskilt intresse. Orsaken är att de flesta typer av inkomstbaserad pension påverkas av den genomsnittliga återstående livslängden vid pensioneringen. Exempelvis är inkomstpensionen direkt kopplad till den förväntade tiden som pensionär. Fler år som pensionär innebär att pensionskapitalet behöver fördelas på fler år. –ökade den förväntade återstående livslängden från 19,7 till för kvinnor och från 16,0 till för män. Det är en ökning med för kvinnor och för män. Dynamiken i inkomstutvecklingen och inkomstfördelningen för de äldre bestäms till stor del av hur olika typer av pensioner indexeras (räknas upp ).18 Inkomstpension och tilläggspension räknas upp genom s.k. följsamhetsindexering. Detta innebär att de normalt räknas upp i takt med den genomsnittliga pensionsgrundande inkomsten minus den s.k. på . Avdraget för finansierar en högre nivå på inkomstpensionen vid pensione- 18 För en mer detaljerad redogörelse av innehållet i det här avsnittet, se , Indexering av pensionerna, PM7616. ringen i utbyte mot en lägre uppräkning under pensionstiden.19 För att inkomstpensionssystemet garanterat ska kunna finansiera de framtida pensionsutbetalningarna med oförändrade regler oavsett demografisk eller ekonomisk utveckling, finns det en s.k. automatisk balansering. Denna innebär att den årliga indexeringen minskas tills den finansiella stabiliteten i pensionssystemet är återställd. har balanseringen bidragit till en långsammare ökning av inkomstpensionen, men när balansen nu har återställts så har den i stället bidragit till en snabbare ökning. Den kraftiga ökningen 2016, en uppräkning av inkomstpensionen , förklaras delvis av detta. Avräkningen av innebär att inkomstpensionen i genomsnitt utvecklas långsammare än de förvärvsaktivas inkomster.20 Detta medför att gapet mellan de förvärvsaktivas och pensionärernas inkomster successivt vidgas ju som går efter pensioneringen. Efter t.ex. som pensionär har gapet vuxit till . Detta medför också att medianinkomsten i befolkningen, och därmed även gränsen för låg relativ ekonomisk standard, kommer att växa snabbare än pensionen. En följd av detta är att risken för ekonomisk utsatthet rent mekaniskt ökar med ökande ålder. (se diagram 3.6). Denna eftersläpning jämfört de förvärvsaktivas inkomster gäller även för de typer av pensioner och förmåner som endast är prisindexerade, t.ex. garantipensionen. medför det minskade prisbasbeloppet att garantipensionen minskar . Premiepensionens indexering påverkas inte av balanseringen, utan beror av utvecklingen på värdepappersmarknaden. För övriga typer av allmän, avtalad och privat pension sker den årliga uppräkningen på olika sätt för olika typer av pension. De olika typerna av indexering gör att olika pensionärer får olika stor uppräkning beroende på hur inkomsten är sammansatt av olika typer av pension. Följsamhetsindexeringen har sedan införandet 2001 inneburit en ungefär lika stor ökning av in- 2015/16:100 Bilaga 2 komstpensionen som en uppräkning med prisbasbeloppet (se diagram 4.1). Utfallet för olika individer varierar dock beroende på vilket år pensioneringen skedde. I och med den balanseringsperiod som inleddes kom följsamhetsindexeringen att släpa efter prisindexeringen, men den höga uppräkningen 2016 innebär att gapet nu har slutits. Diagram 4.1 Följsamhetsindexering och prisbasbeloppets utveckling Källor: och . Inkomstutvecklingen för gruppen pensionärer som helhet är inte detsamma som den inkomsttillväxt som möter den enskilde pensionären. Den reala inkomstförbättring som redovisas i t.ex. diagram 2.1 ovan beror till stor del på att de nytillkomna pensionärerna har högre pension än de redan pensionerade. För de som redan har gått i pension har inkomstutvecklingen varit betydligt svagare. Detta framgår av diagram 4.2, som visar utvecklingen –2014 för pensionärer tillhörande olika årsklasser (eller födelsekohorter). För gruppen pensionärer som helhet ökade medianinkomsten med 1995–2014. Medianinkomsten för olika årsklasser utvecklades betydligt svagare. För personer med ålderspension födda –1929 respektive 1930–ökade medianinkomsten . 19För pensionärer under räknas tilläggspensionen upp med prisbasbeloppet. 20Givet att balanseringen inte är aktiverad. Källor: och egna beräkningar.Pensionärernas ekonomiska standardAnm. : Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 4.2 Inkomstutveckling –2014 för olika Inkomstnivå kronor (priser) Diagram 4.3 Antal personer i olika inkomstgrupper 2014, efter ålder 65–74 år 75–84 år Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 4.4 Antal personer i olika Personer som är förekommer i inkomstgrupper 2014, efter kön och hushållstyp hela inkomstfördelningen, men de är vanligast förekommande i inkomstgrupp 2–4 (se diagram 4.3 och diagram 4.4). Det finns dock skillnader mellan äldre och yngre pensionärer, mellan en- samstående och sammanboende samt mellan kvinnor och män i åldersgruppen. I de lägre in- komstgrupperna är det främst äldre ensamstå- ende pensionärer, i synnerhet kvinnor. boende är vanligare i de högre inkomstgrup- De äldres ekonomiska standard är således i 1 2 3 4 hög grad beroende av om de är ensamstående Inkomstgrupp (ekvivalerad disponibel inkomst) Anm.: Data: 2014. pensionärerna 2014 var kvinnor och Källor: och egna beräkningar. män (se tabell 4.2). Tabell 4.2 Antal personer 2014, efter ålder, andel är högre än kvinnornas beror på att män ofta lever tillsammans med kvinnor som är yngre Antal personer och könsfördelning i procent Kvinnor utgör en större andel av de en- samstående och denna andel ökar med stigande Orsaken är att sammanboende kvinnor ofta överlever sina män. I gruppen och äld- re utgör kvinnor av de ensamstående. 65–74 år 75–84 år 65–74 år 75–84 år De yngre pensionärerna 65–fördelar sig förhållandevis jämnt över inkomstfördelningen och har en ekonomisk standard som ligger i nivå med genomsnittet i befolkningen. Gruppen består av nyblivna pensionärer och en del förvärvsarbetar fortfarande, helt eller delvis. Många som går i pension får också tidsbegränsade utbetalningar av avtalspension, t.ex. efter pensioneringen. De äldre pensionärerna är betydligt mer koncentrerade till den nedre delen av inkomstfördelningen. En genomsnittlig äldre pensionär () har av en yngre pensionärs (65– ) ekonomiska standard. Av diagram 4.3 framgår att inkomstspridningen bland pensionärer minskar med stigande ålder. Detta framgår ännu tydligare av diagram 4.5 (män) och diagram 4.6 (kvinnor) som visar hur inkomsterna för olika åldersgrupper är fördelade över intervall om . Inom alla åldersgrupper finns en koncentration vid ca . Detta har att göra med grundskyddet i pensionssystemet som är i denna storleksordning.21 Med stigande ålder minskar antalet pensionärer, och kurvorna i diagrammen förskjuts nedåt. Skillnaden mellan antalet män och kvinnor blir allt större med stigande ålder på grund av att kvinnor i genomsnitt lever . Med stigande ålder blir fördelningen också mer sammanpressad. Detta gäller i synnerhet för kvinnor, vilket beror på att allt fler med stigande ålder kommer att ligga nära gränsen för inkomstprövade grundskyddsförmåner, t.ex. garantipension och bostadstillägg för pensionärer (). I gruppen pensionärer har kvinnor i genomsnitt lägre ekonomisk standard än män. Förutom att kvinnorna i genomsnitt är äldre, och oftare ensamstående än männen, så återspeglar deras pension också skillnader mellan könen i fråga om lön, arbetstid och yrkeslivets längd. Detta är tydligast bland de äldsta kvinnorna, som är den grupp som har minst ekonomiska resurser. I senare generationer har skillnaderna i kvinnors och mäns arbetsmarknadsbeteende minskat. Detta kommer att leda till minskade skillnader i pension mellan kvinnor och män. 21 Det finns ingen entydig gräns utan nivån beror på individens skatt, hushållstyp, boendekostnad, vistelsetid i landet etc. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 4.5 Fördelning av ekonomisk standard 2014 för män i olika åldersgrupper () 65–74 år 75–84 år Ekvivalerad disponibel inkomst (kronor, priser) Anm.: Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 4.6 Fördelning av ekonomisk standard 2014 för kvinnor i olika åldersgrupper () 65–74 år 75–84 år Ekvivalerad disponibel inkomst (kronor, priser) Anm.: Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Ekonomisk utsatthet bland pensionärer –ökade andelen personer med låg relativ ekonomisk standard (dvs. andelen med en ekonomisk standard understigande av medianen) i befolkningen som helhet (se diagram 3.4 ovan). Detta gäller även för de äldre. Ökningen har varit större för pensionärerna än för åldersgruppen 20–(se diagram 4.7).