prop · H4031d18 · 2016-09-20 00:00:00 — Anslaget för dessa utbildningar har inte utnyttjats fullt. Överfö- ringen mellan de olika regelverken har påverkat medelsförbrukningen. Avsikten med det nya regelverket är att säkerställa att konst- och kul- turutbildningar som har bedrivits enligt förord- ningen om statligt stöd till kompletterande ut- bildningar ska kunna fortsätta att bedrivas i hu- vudsakligen samma omfattning. Eftersom antalet deltagare 2015 totalt sett är ca 1 300 färre än året innan finns det skäl att noga följa utvecklingen och hur anslaget används. har myndigheten arbe- tat intensivt med att implementera SeQF. Ar- betet har handlat om att sprida information om referensramen som infördes men även om att utarbeta rutiner för att hantera de ansökningar om nivåplacering som myndig- heten fr.o.m. ansvarar för att bedöma. Regeringen bedömer att införandet av en nationell referensram och dess princip om läran- deresultat är ett viktigt instrument som ökar förståelsen för kvalifikationer som utfärdas av olika aktörer i . Det är förhoppningen att en nationell referensram kan underlätta vali- dering, öka individens möjligheter till livslångt lärande, stimulera rörligheten på arbetsmark- naden och underlätta övergångar mellan arbete och utbildning. För att dessa mål ska uppnås är myndighetens arbete med att implementera referensramen, 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 skapa rutiner för kvalitativa och likvärdiga be- dömningar av ansökningarna och målgruppsan- passad informationsspridning avgörande. Det är viktigt att olika målgrupper får kännedom om, och förtroende för, referensramen och de beslut om nivåplacering som myndigheten fattar. Myndigheten för har inte längre i uppdrag att samordna och främja valide- ring på nationell nivå. Att främja branschernas medverkan i valideringsarbetet och stödja branscherna i frågor som bl.a. rör kvalitetssäk- ring av validering är dock även fortsättningsvis en relevant uppgift för myndigheten. Branscher- nas modeller för validering utgör en viktig del i den nationella strukturen för validering. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 7 Universitet och högskolor och högskolor omfattar utbildning och forskning vid statliga universitet och högskolor samt utbildning och forskning vid enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina. Inom området finns anslag för universitet och högskolor, enskilda utbildningsanordnare, ersättning för klinisk utbildning och forskning samt anslag för och Universitets- och högskolerådet. Verksamhet vid redovisas under utg.omr. 23, men för att ge en fullständig bild av högskoleutbildning och forskning redovisas i vissa fall uppgifter om även under utg.omr. Det finns 14 statliga universitet och 17 statliga högskolor. Därutöver finns det enskilda utbildningsanordnare, varav fyra har tillstånd att utfärda examina på forskarnivå, nämligen , i , Stiftelsen och . Ett antal enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda vissa examina på grundnivå och avancerad nivå, medan fyra enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda endast psykoterapeut- examen. Uppgifterna i avsnittet avser såväl statliga universitet och högskolor som enskilda utbildningsanordnare som omfattas av högskolelagen (1992:1434), om inte något annat anges. Målet för verksamhetsområdet är att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla en internationellt sett hög kvalitet och bedrivas effektivt. 7.3.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Följande indikatorer används för att redovisa resultat inom området: –resultatet av kvalitetsutvärderingar, –beslut om tillstånd att utfärda examina, –andelen disputerade lärare vid universitet och högskolor, –prestationsgrad i utbildning på grundnivå och avancerad nivå, –genomströmning i utbildning på forskarnivå, –vetenskaplig produktion, och –förmåga att attrahera externa medel för forskning. I övrigt redovisas i avsnittet ett urval av resultat för att beskriva universitets och högskolors utveckling. All individbaserad statistik redovisas uppdelat på kön, om dessa uppgifter är tillgängliga. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Redovisning av indikatorernas utveckling Indikator: kvalitets- utvärderingar Inom ramen för det nationella kvalitetssäkrings- systemet för högskoleutbildning har i en fyraårscykel 2011–2014 utvärderat utbildning som leder till en examen på grundnivå eller avancerad nivå. Varje utbildning har getts ett omdöme på en tregradig skala. Totalt har Universitetskanslers- ämbetet fattat beslut om 2 088 utbildningar, varav av utbild- ningarna har fått det högsta omdömet mycket hög kvalitet och bristande kvalitet. I fråga om de utbildningar som har fått omdömet bristande kvalitet har eller högskolan fått på sig att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits. Därefter har Uni- versitetskanslersämbetet gjort en förnyad granskning för att pröva om lärosätet ska få behålla examenstillståndet eller om det ska återkallas. har ämbetet fattat beslut om 229 utbildningar som har fått omdömet bristande kvalitet. Av dessa bedömdes 200 utbildningar uppfylla kvalitetskraven för högskoleutbildning. För tre utbildningar bedömdes lärosätena inte ha vidtagit tillräckliga kvalitetshöjande åtgärder och Universitets- kanslersämbetet beslutade att återkalla examens- tillstånden. I 26 fall hade lärosätena själva lagt ner utbildningarna. har analyserat effekterna av kvalitetsutvärderingarna vid universitet och högskolor (Universitets- kanslersämbetet, 2015:21). Analysen visar på kvalitetsdrivande effekter när det gäller åtgärder som berör utbildningarnas upplägg och genom- förande, till exempel i form av förstärkt metod- undervisning. På en mer övergripande nivå nämns ökat fokus på kvalitetsarbete, ökad sam- verkan mellan olika utbildningar inom lärosätena och ökad medvetenhet om målen för en examen. Ytterligare information om utfallet av utvär- deringarna finns tillgänglig på Universitets- kanslersämbetets webbplats. kvalitetsutvär- deringar 2011–2014 avser utbildningar som leder till en examen. Universitet och högskolor ger därutöver ett stort antal utbildningar och kurser som utan att ingå i ett huvudområde kan utgöra övriga kursfordringar i en generell examen, och som därmed inte omfattas av ämbetets ordinarie utvärderingar. har därför haft i uppdrag att även utvärdera ett urval av dessa kurser för att säkerställa att de uppfyller kraven på högskoleutbildning enligt högskole- lagen (1992:1434). Av de 28 kurser på grundnivå som granskades 2014 bedömdes fem inte uppfylla kraven i högskolelagen och berörda lärosäten skulle därför lämna in en åtgärdsredovisning. Lärosätena valde själva att avveckla fyra av dessa kurser. För en kurs har lärosätet lämnat en åtgärdsredovisning till som efter sakkunniggranskning har bedömt att kursen uppfyller kraven för utbildning på grundnivå. Indikator: beslut om tillstånd att utfärda examina Tabell 7.1 Prövning av tillstånd att utfärda examina 2015 Generella examina på forskarnivå Generella examina på avancerad Generella examina på grundnivå Konstnärliga examina på avancerad Konstnärliga examina på grundnivå Som en del av kvalitetssäkringssystemet ingår den prövning av ansökningar om tillstånd att utfärda examina som Universitetskanslers- ämbetet genomför. Med prövning avses här både de ansökningar som ämbetet fattar beslut om och den prövning som resulterar i yttranden inför regeringens beslut om examenstillstånd efter ansökan från enskilda utbildnings- anordnare. har myndigheten prövat 27 ansökningar om tillstånd att utfärda examina, en minskning med fem ansökningar innan. Utfallet framgår av tabell 7.1. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Indikator: Andelen disputerade lärare vid universitet och högskolor Andelen disputerade lärare uppgick , varav kvinnor och män, vilket är en ökning om jämfört med andelen . Ökningen har skett både vid högskolorna, som har gått från disputerade 2015, och vid universiteten, där andelen disputerade har ökat från till . Störst andel disputerade lärare bland de statliga universiteten och högskolorna hade disputerade lärare varav kvinnor och män, och disputerade lärare varav kvinnor och män. Indikator: Prestationsgrad i utbildning på grundnivå och avancerad nivå Tabell 7.2 Prestationsgrad /11–2013/14 (inkl. juridik) Prestationsgrad är ett mått som beräknas som kvoten mellan avklarade poäng, omräknat till helårsprestationer, och antalet studenter som varit registrerade under det aktuella läsåret, omräknat i helårsstudenter. Prestationsgraden beräknas så att varje students avklarade poäng kan kopplas till studentens (individens) registreringspoäng. Måttet består av de poäng som de aktuella studenterna har tagit samt de tre därpå följande terminerna. Prestationsgraden var för samtliga helårsstudenter /14, vilket var högre än föregående år. Detta innebär att prestationsgraden har ökat . Kvinnorna uppvisar en högre prestationsgrad än männen, mot männens . Skillnaden i prestationsgrad är stor mellan olika studie- former. Prestationsgraden för program som leder till en yrkesexamen var /14. Kvinnor har även för dessa utbildningar en högre prestationsgrad mot männens . De lägsta prestations- graderna förekommer för fristående kurser som studeras på distans där genomsnittet var för samtliga studenter, för kvinnor och för män. Indikator: Genomströmning i utbildning på forskarnivå De som avlade en doktorsexamen hade en genomsnittlig nettostudietid på . Det innebär att utfallet nästan stämmer med den nominella studietiden för en doktorsexamen som uppgår till . För doktorander som avlade licentiatexamen uppgick den genomsnittliga nettostudietiden till . var bruttostudietiden, dvs. den totala tiden i utbildningen utan hänsyn tagen till aktivitetsgrad, för doktors- examen och för licentiatexamen. Andelen doktorandnybörjare som avlägger examen har t.ex. ökat från av doktorandnybörjarna bland doktorandnybörjarna 2010. En förklaring till denna förändring kan vara att forskarutbildningsreformen som genomfördes bl.a. innebar att lärosätena enbart fick anta doktorander med garanterad försörjning för hela studietiden. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 infördes den nya examenskategorin konstnärliga examina på forskarnivå. De konstnärliga doktoranderna utgör mindre än en halv procent av samtliga doktorander och är här sammanräknade med övriga doktorander. Indikator: Vetenskaplig produktion För uppgifter i fråga om vetenskaplig produktion, se avsnitt 8.3.2 Svensk forskning i internationell jämförelse. Indikator: Förmåga att attrahera externa medel för forskning Lärosätenas intäkter för forskning från nationella och internationella forsknings- finansiärer uppgick till och intäkterna från uppdragsforskning, avgifter och finansiella intäkter uppgick till . Jämfört med föregående år var detta en intäktsökning med från nationella och internationella forsknings- finansiärer samt en intäktsminskning med från avgifter och finansiella intäkter räknat priser. Kort beskrivning av verksamheten De totala kostnaderna för verksamheten vid statliga universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare uppgick till , vilket motsvarar av BNP. Verksamheten omfattar utbild- ning på grundnivå, avancerad nivå och forskar- nivå samt forskning. De direkta statliga anslagen till dessa lärosäten uppgick till . Utöver de direkta stats- anslagen finansierar staten verksamhet vid statliga universitet och högskolor via olika statliga myndigheter, framför allt genom forskningsråden. Sammantaget är av verksamheten vid statliga universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare statligt finansierad. Högskolesektorn är den enskilt största statliga verksamheten sett till antalet anställda. var antalet anställda 75 000 motsvarande ca 60 700 årsarbetskrafter, varav var kvinnor och var män. Antalet årsarbetskrafter beräknas utifrån omfattningen av personers anställning med hänsyn tagen till tjänstledigheter. och högskolor är statliga myndigheter och styrs i första hand av högskole- lagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100). För enskilda utbildningsanordnare ställs i lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina motsvarande krav på utbildningen som gäller för statliga universitet och högskolor enligt 1 kap. högskolelagen. Regeringen styr också statliga universitet och högskolor via årliga regleringsbrev. Relationerna med de enskilda utbildningsanordnarna regleras utöver i den nämnda examenstillståndslagen genom avtal med vissa av utbildningsanordnarna och villkor för medel i regleringsbrev. Inom ramen för detta har samtliga lärosäten stor frihet att bestämma över sin verksamhet. Lärosätena återrapporterar utfallet av sin verksamhet till regeringen i första hand i sina årsredovisningar. Merparten av återrapporte- ringen inom verksamhetsområdet ansvarar dock för. Myndigheten publicerar en årsrapport som syftar till att ge en samlad bild av utvecklingen inom högskoleområdet. För en fördjupad beskrivning av verksamheten hänvisas till denna och till myndighetens övriga statistik. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Rätten att utfärda examina följer antingen av författning eller av särskilda beslut av regeringen eller . och högskolor tilldelas huvuddelen av sina resurser via ett anslag för utbildning på grundnivå och avancerad nivå och ett anslag för forskning och utbildning på forskarnivå. För utbildning på grundnivå och avancerad nivå tilldelas respektive lärosäte ett s.k. takbelopp som är den ersättning lärosätet kan få för att utbilda studenter. Lärosätet beslutar i hög grad självt om sitt utbildningsutbud. Ersättningen beräknas dels utifrån antalet helårsstudenter, dvs. antalet registrerade studenter, dels utifrån antalet helårs- prestationer, dvs. det antal högskolepoäng studenterna presterar . Ersättningen beror också på vilket utbildningsområde som helårsstudenterna och helårsprestationerna hänförs till. Olika utbildningsområden genererar olika ersättningsbelopp och respektive kurs klassificeras av lärosätet till ett utbildnings- område beroende på kursens ämnesinnehåll. När det gäller forskning får universitet och högskolor, utöver det anslag som varje lärosäte tilldelas för forskning och utbildning på forskarnivå, en stor andel av sina forsknings- medel i form av bidrag från statliga forsknings- finansiärer. Dessa medel fördelas i konkurrens. Vidare tillkommer medel från icke-statliga forskningsfinansiärer. Offentliga medel utgör merparten av lärosätenas intäkter, men av intäkterna 2015 utgjordes av annat än offentliga medel. Diagram 7.1 Lärosätenas totala intäkter samt intäkter för utbildning på grundnivå och avancerad nivå respektive forskning och utbildning på forskarnivå 2005–2015 Miljarder kronor (priser) Forskning och utbildning på forskarnivå Utbildning på grundnivå och avancerad nivå 05 06 07 Källa: . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.3 Antal helårsstudenter samt resurser för utbildning och forskning vid universitet och högskolor 2015 anslag (mkr) forskarnivå (mkr) 24 148 () 27 332 () 24 636 () -7,4 28 508 () -0,1 -12,4 -1,4 -0,1 -3,3 -1,6 -1,2 -0,4 -1,4 -0,8 5 060() -0,4 -0,4 -3,4 -1,4 Anm.I tabellen redovisas inte vissa mindre enskilda utbildningsanordnare. Vid dessa lärosäten fanns ca 4 500 helårsstudenter varav var kvinnor. 1Försvarshögskolan och har inga takbelopp varför inte detta redovisas i tabellen. Redovisning av andra bedömningsgrunder Universitet och högskolor ansvarar för att verk- samheten håller hög kvalitet både i utbildningen och i forskningen. Av lärosätenas årsredovis- ningar framgår att det vid merparten av universitet och högskolor finns riktlinjer, mål och handlingsplaner för kvalitetssäkringsarbetet och att ett stort antal insatser har gjorts . slutförde Universitetskanslers- ämbetet den cykel med utbildningsutvärderingar som påbörjades . gavs en arbets- grupp i uppdrag att biträda Utbildningsdeparte- mentet i arbetet med att föreslå hur kvalitets- säkringssystemet för högre utbildning bör utformas. En promemoria med förslag om ett nytt nationellt kvalitetssäkringssystem remiss- behandlades (U2015/01626/UH). överlämnade regeringen skrivelsen Kvalitetssäkring av högre utbildning (skr. 2015/16:76) till . I skrivelsen presenterar regeringen sina bedömningar av hur ett ramverk för ett nytt nationellt kvalitets- säkringssystem ska utformas. Bland annat framgår att systemet bör bestå av fyra komponenter: examenstillståndsprövning, granskning av lärosätens kvalitetssäkringsarbete, utbildningsutvärdering och tematiska utvärderingar. gav regeringen i uppdrag att vidareutveckla och implementera det nya kvali- tetssäkringssystemet (U2016/01349/UH). kostade Universitetskanslers- ämbetets arbete med kvalitetssäkring ca . Motsvarande kostnad var ca . Den lägre kostnaden beror bl.a. på att ämbetet på grund av att utvärderingscykeln var avslutad inte genomförde några utbildningsutvärderingar . I gengäld nästan fyrdubblades antalet genomförda uppföljningar av utbildningar som fått omdömet bristande kvalitet. Ämbetet bedrev också ett metodutvecklingsarbete när det gäller prövningar av examenstillstånd. Dessutom påbörjades metodutvecklingen för ett nytt kvalitetssäkringssystem. Bland annat genom- fördes en pilotutvärdering av forskarutbildning. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Fler kvinnor än män studerar på grundnivå och avancerad nivå i högskolan. Även valet av ämnesområde skiljer sig mellan könen. Tydligast var under /15 skillnaden inom ämnesområdet vård och omsorg där av helårsstudenterna var kvinnor och var män. Inom ämnesområdet teknik var av helårsstudenterna kvinnor och män. Även när det gäller de anställda vid universitet och högskolor finns det skillnader. Av de 18 440 doktoranderna var kvinnor och män. Bland de utländska doktoranderna var skillnaderna större. Antalet utländska doktorander uppgick till ca 7 300 individer, varav var kvinnor och män. Könsfördelningen varierar mellan olika anställningskategorier i högskolan, men för samtliga kategorier utom professorer ligger andelen kvinnor respektive män inom intervallet 40–. Av adjunkterna var kvinnor och män . Det är den enda anställningskategori där majoriteten av de anställda är kvinnor. Av lektorerna var andelen kvinnor och andelen män . Av professorerna var kvinnor och män. Inom de flesta anställningskategorierna är andelen kvinnor bland de nyanställda större än bland dem som redan är anställda. Inom den forskande och undervisade personalen fanns det också könsrelaterade skillnader i fråga om anställningsform. Totalt sett var det en större andel av de anställda kvinnorna än av männen som 2015 hade tidsbegränsad anställning, . Ytterligare uppgifter om fördelningen av kvinnor och män i utbildning på grundnivå och avancerad nivå, i utbildning på forskarnivå samt bland den forskande och undervisande personalen finns redovisade under respektive del i resultatredovisningen. Regeringens strategi för att genomföra de jämställdhetspolitiska målen är jämställdhets- integrering, dvs. att jämställdhetsperspektiv integreras i alla politikområden och i alla led av beslutsfattande, planering och utförande av verk- samheter. och Universitets- och högskolerådet ingår numera i utvecklingsprogrammet för jämställdhets- integrering i staten (JiM), vilket innebär att de 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 har fått i uppdrag att redovisa en plan för jämställdhetsintegrering som ska genomföras –2018. Se vidare utg.omr. Även de statliga universiteten och högskolorna har fått i uppdrag att ta fram och genomföra en plan för arbetet med jämställdhetsintegrering –2019. har fått i uppdrag att fungera som stödfunktion till de statliga lärosätena, och Stiftelsen . Utbildning på grundnivå och avancerad nivå Summan av universitets och högskolors takbelopp för utbildning på grundnivå och avancerad nivå uppgick till ca . Därutöver tilldelades universitet och högskolor för särskilda åtaganden. Ett särskilt åtagande är en uppgift som ett universitet eller en högskola har särskild finansiering för och som inte avräknas mot lärosätets takbelopp. För ytterligare information om hur resurstill- delningssystemet för utbildning på grundnivå och avancerad nivå i högskolan fungerar se faktarutan Kort beskrivning av verksamheten. var det totala utfallet ca vilket motsvarar av takbeloppet. hade 17 lärosäten en överproduktion, vilket innebär fler studenter än vad som ryms inom takbeloppet. I tabell 7.4 redovisas sökande, inklusive obehöriga sökande, och antagna till högskole- utbildning . Antalet sökande utan tidigare högskolestudier minskade jämfört med föregående höst och uppgick till 131 000 personer, varav var kvinnor och män. Andelen utan tidigare högskolestudier har minskat i åldrarna 19, 20 och , men det är fortfarande 19-åringarna som står för den största andelen av ansökningarna. Tabell 7.4 Sökande och antagna till högskoleutbildning på grundnivå och avancerad nivå (hösttermin)1 Antagna (hösttermin) 1 Inklusive obehöriga sökande. Det totala antalet sökande till utbildnings- program och kurser minskade jämfört med . Majoriteten av de sökande var kvinnor och denna fördelning bland de sökande har varit i stort sett oförändrad . Antalet kvinnor och män som antogs till högskoleutbildning var nästan oförändrat i jämförelse med föregående år. Av de antagna till högskoleutbildning på grundnivå och avancerad nivå var kvinnorna i majoritet. Fördelningen mellan kvinnor och män bland de antagna har varit i stort sett densamma . Antalet högskolenybörjare, dvs. studenter som registrerats vid högskole- utbildning i , var omkring 1 400 färre /15 jämfört med föregående läsår. Andelsmässigt var minskningen lika stor för kvinnor och män, . Antalet inresande studenter som var nybörjare uppgick till omkring 21 800 personer, vilket var 500 fler jämfört med föregående läsår. /15 var medianåldern för samtliga högskolenybörjare (inklusive inresande studenter) vilket är en ökning med jämfört med föregående läsår. Exkluderas de inresande studenterna var medianåldern för kvinnor och medianåldern för män . till hela studentgruppen minskade medianåldern för registrerade studenter från till mellan läsåren 2005/06–2014/15. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.5 Högskolenybörjare, helårsstudenter och registrerade studenter –2015 Källa: SCB/. 1Uppgifterna avser läsår, 2015 innebär /15. Totalt fanns det ca 294 400 helårsstudenter . Antalet helårsstudenter minskade med ca 1 000 helårsstudenter jämfört med föregående år. Andelen kvinnor uppgick till och andelen män till . Fördelningen mellan kvinnor och män har varit i stort sett densamma . Antalet registrerade studenter var något lägre än föregående hösttermin. Också bland de registrerade studenterna var antalet kvinnor större än antalet män. En förklaring till detta, som och lyfter fram i rapporten och examinerade på grundnivå och avancerad nivå 2013/14 (UF 20 ), är att kvinnor i högre utsträckning än män söker sig till högskolan för att läsa ett program som leder till en yrkesexamen.. Även kvinnornas bättre studieresultat i gymnasieskolan kan vara en förklaring till den högre andelen kvinnor i högskolan. Därutöver återkommer kvinnor i större utsträckning än män till nya studieperioder i högskolan. /15 fanns det 110 100 distans- studenter. Jämfört med /14 minskade antalet distansstudenter med 100 individer. Andelen kvinnor bland studenterna som studerar på distans var något större än andelen kvinnor bland samtliga registrerade studenter, respektive . Av gruppen studenter i distansutbildning läste två tredjedelar enbart distansbaserad utbildning. Övriga studenter i distansutbildning kom- binerade studier på distans med campusbaserad utbildning. Det finns regionala skillnader i övergångs- frekvens till högskoleutbildning. Spridningen i påbörjad högskoleutbildning till och med var stor mellan länen, från i till i . I samtliga län är övergångs- frekvensen högre bland kvinnor. Skillnaden mellan länen har samband med flera bakomliggande faktorer. Den sociala samman- sättningen av befolkningen i länen är en viktig faktor, eftersom benägenheten att påbörja högskolestudier har ett samband med social bakgrund.