prop · H303174 · 2016-04-28 00:00:00 — Ett sådant hänsynsta gande bör normalt inte leda till en förmånligare behand ling än den som de ger sina egna medborgare, utan att det påverkar medlemsstaternas möjligheter att införa eller behålla förmånligare bestämmelser. (42)I detta sammanhang bör ansträngningar göras för att i synnerhet komma till rätta med sådana problem som hindrar personer som beviljats internationellt skydd att i praktiken ha tillgång till arbetsmarknadsrelaterade ut bildningsmöjligheter och fortbildning, bland annat avse ende ekonomiska hinder. (43)Detta direktiv är inte tillämpligt på ekonomiska förmåner från medlemsstaterna som beviljas för att främja utbild ning. (44)Man bör överväga att vidta särskilda åtgärder för att på ett effektivt sätt lösa de praktiska svårigheter som perso ner som beviljats internationellt skydd ställs inför när det gäller att bestyrka utländska akademiska eller yrkesmäs siga examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis, särskilt när dessa svårigheter beror på att personerna i fråga saknar nödvändig dokumentation eller inte kan bära de kostnader som är förknippade med erkännande förfarandena. (45)Särskilt för att undvika socialt lidande är det lämpligt att personer som beviljats internationellt skydd tillhandahålls tillräckliga sociala förmåner och medel för uppehälle, utan diskriminering och inom ramen för det sociala stö det. När det gäller socialt stöd bör villkoren och de när mare föreskrifterna för tillhandahållande av grundläg gande förmåner till personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande fastställas i den nationella lagstiftningen. Möjligheten att begränsa sådant stöd till att omfatta endast grundläggande förmåner bör tolkas så att detta begrepp omfattar åtminstone minimiinkomst stöd, bistånd vid sjukdom eller graviditet samt föräldraer sättning, i den mån dessa förmåner beviljas medborgare i enlighet med nationell rätt. (46)Tillträde till hälso- och sjukvård, såväl fysisk som psykisk vård, bör garanteras personer som beviljats internationellt skydd. (47)Integrationsprogram för personer som innehar flyktings tatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande bör så långt möjligt vara utformade på ett sätt som tar hänsyn till dessa personers särskilda behov och den speciella situation som de befinner sig i, inbegripet i förekom mande fall språkundervisning och tillhandahållande av information om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med deras skyddsstatus i den berörda med lemsstaten. (48)Genomförandet av detta direktiv bör utvärderas regelbun det med särskilt beaktande av utvecklingen av medlems staternas internationella skyldigheter när det gäller nonrefoulement samt utvecklingen av arbetsmarknaderna i medlemsstaterna och av de gemensamma grundläggande principerna för integration. (49)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa normer för medlemsstaternas beviljande av internationellt skydd till tredjelandsmedborgare och statslösa personer, för en enhetlig status för flyktingar och person som upp fyller kraven för att betecknas som subsidiärt skydds behövande, och för innehållet i det beviljade skyddet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemssta terna och de därför, på grund av direktivets omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprin cipen i artikel 5 i . I enlighet med propor tionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (50)I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll (nr 21) om och ställning med av seende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fo gat till och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem. (51)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om ställning, fogat till och EUF-för draget, deltar inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på . (52)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som inne bär en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv /83/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet. (53)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter avseende den tidsfrist för införlivande av direktiv /83/EG i nationell lagstiftning som anges i bilaga I del B. Europeiska unionens officiella tidning L 337/13 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att införa normer för när tredje landsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar och person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet. I detta direktiv gäller följande definitioner: a)internationellt skydd: flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehövande enligt definitionerna i leden e och g. b)person som beviljats internationellt skydd: person som har be viljats flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehö vande i enlighet med definitionerna i leden e och g. c): konventionen om flyktingars rättsliga ställning undertecknad i , ändrad genom New York-protokollet av . d)flykting: en tredjelandsmedborgare som med anledning av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, religion, nationalitet, politisk åskådning eller tillhörighet till viss samhällsgrupp befinner sig utanför det land där han eller hon är medborgare och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av det landets skydd, eller en statslös person som av samma skäl som nämnts ovan be finner sig utanför det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill återvända dit och som inte omfattas av artikel 12. e)flyktingstatus: en medlemsstats erkännande av en tredje landsmedborgare eller en statslös person som flykting. f)person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande: en tredjelandsmedborgare eller statslös per son som inte uppfyller kraven för att betecknas som flyk ting, men där det finns grundad anledning att förmoda att den berörda personen, om han eller hon återsänds till sitt ursprungsland, eller, i fråga om en statslös person, till det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort, skulle utsättas för en verklig risk att lida allvarlig skada enligt artikel 15 och som inte omfattas av artikel 17.1 och 17.2 och som inte kan, eller på grund av en sådan risk inte vill begagna sig av det landets skydd. g)status som subsidiärt skyddsbehövande: en medlemsstats erkän nande av en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som en person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande. h)ansökan om internationellt skydd: en ansökan om skydd som ges in till en medlemsstat av en tredjelandsmedborgare eller statslös person och där det finns skäl att anta att personen söker flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehö vande och att denne inte uttryckligen ansöker om en annan typ av skydd som ligger utanför detta direktivs tillämp ningsområde och som kan omfattas av en separat ansökan. i)sökande: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som har ansökt om internationellt skydd och vars ansökan ännu inte har lett till ett slutligt beslut. j)familjemedlemmar: följande familjemedlemmar till den per son som beviljats internationellt skydd, om dessa familje medlemmar befinner sig i samma medlemsstat i fråga om ansökan om internationellt skydd och under förutsättning att familjen existerade redan i ursprungslandet: —Make eller maka till den person som beviljats interna tionellt skydd eller hans/hennes ogifta partner i en sta digvarande relation, om lagstiftningen eller sedvanerät ten i den berörda medlemsstaten behandlar ogifta par på samma sätt som gifta enligt dess lagstiftning om tredjelandsmedborgare. —Underåriga barn till sådana par som avses i första strecksatsen eller till den person som beviljats interna tionellt skydd, på villkor att de är ogifta, och oavsett om de fötts inom eller utom äktenskapet eller adopte rats enligt nationell lagstiftning. —Fadern, modern eller någon annan vuxen som ansvarar för den person som beviljats internationellt skydd enligt lag eller praxis i den berörda medlemsstaten om den som beviljats internationellt skydd är underårig och ogift. k)underårig: en tredjelandsmedborgare eller en statslös person . l)ensamkommande barn: en underårig som anländer till en medlemsstats territorium utan att vara i sällskap med en vuxen som enligt lag eller praxis i den berörda medlems staten ansvarar för honom eller henne, så länge vederbö rande inte faktiskt tas om hand av en sådan person; be greppet omfattar också en underårig som lämnas ensam utan medföljande vuxen efter det att han eller hon rest in på en medlemsstats territorium. L 337/14 Europeiska unionens officiella tidning m)uppehållstillstånd: tillstånd som utfärdats av myndigheterna i en medlemsstat i enlighet med den statens lagstiftning och som ger en tredjelandsmedborgare eller statslös person rätt att uppehålla sig på dess territorium. n)ursprungsland: det land eller de länder där en person är medborgare eller, i fråga om statslösa personer, tidigare haft sin vanliga vistelseort. Medlemsstaterna får införa eller behålla förmånligare bestäm melser för att fastställa vem som ska betraktas som flykting eller som en person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande och för att fastställa innebör den av internationellt skydd, förutsatt att de är förenliga med detta direktiv. BEDÖMNING AV ANSÖKNINGAR OM INTERNATIONELLT Bedömning av fakta och omständigheter 1.Medlemsstaterna får betrakta det som den sökandes skyl dighet att lägga fram alla faktorer som behövs för att styrka ansökan om internationellt skydd. Det är medlemsstaternas skyldighet att i samarbete med den sökande bedöma de relevanta faktorerna i ansökan. 2.De faktorer som det hänvisas till i punkt 1 utgörs av den sökandes utsagor och alla handlingar som den sökande förfogar över angående den sökandes ålder, bakgrund, inklusive relevanta släktingars bakgrund, identitet, nationalitet(er), tidigare bosätt ningsland(-länder) och -ort(er), tidigare asylansökningar, resvägar och resehandlingar samt orsakerna till ansökan om internatio nellt skydd. 3.Bedömningen av en ansökan om internationellt skydd ska vara individuell, och följande ska beaktas: a)Alla relevanta uppgifter om ursprungslandet vid den tid punkt då beslut fattas om ansökan, inbegripet lagar och andra författningar i ursprungslandet samt det sätt på vilket dessa tillämpas. b)De relevanta utsagor och handlingar som den sökande har lämnat, inklusive information om huruvida sökanden har varit eller kan bli utsatt för förföljelse eller allvarlig skada. c)Sökandens personliga ställning och förhållanden, inklusive faktorer som bakgrund, kön och ålder, så att det kan bedömas huruvida de handlingar den sökande har blivit eller skulle kunna bli utsatt för, på grundval av sökandens per sonliga omständigheter, skulle innebära förföljelse eller all varlig skada. d)Om den sökande efter att ha lämnat ursprungslandet ägnat sig åt en verksamhet, vars enda syfte eller vars huvudsyfte var att skapa de nödvändiga förutsättningarna för att ansöka om internationellt skydd, ska man bedöma om denna verk samhet skulle utsätta den sökande för förföljelse eller allvar lig skada om han eller hon återvänder till landet. e)Om man rimligen kan förvänta sig att den sökande begagnar sig av skyddet i ett annat land där han eller hon kan hävda medborgarskap. 4.Det faktum att den sökande redan har varit utsatt för förföljelse eller annan allvarlig skada, eller för direkta hot om sådan förföljelse eller sådan skada, är en allvarlig indikation på att den sökandes fruktan för förföljelse är välgrundad eller att det finns en verklig risk för att han eller hon kommer att lida allvarlig skada, såvida det inte finns goda skäl till att anta att sådan förföljelse eller allvarlig skada inte kommer att upprepas. 5.När medlemsstaterna tillämpar principen att det är den sökandes skyldighet att styrka sin ansökan om internationellt skydd, och den sökandes uppgifter inte kan styrkas av skriftliga eller andra bevis, ska sådana uppgifter inte behöva bekräftas om följande villkor är uppfyllda: a)Sökanden har gjort en genuin ansträngning för att styrka sin ansökan. b)Alla relevanta faktorer som den sökande förfogar över har lagts fram och en tillfredsställande förklaring har lämnats till varför andra relevanta faktorer saknas. c)Sökandens uppgifter befinns vara sammanhängande och rim liga och strider inte mot tillgänglig specifik och allmän infor mation som rör den sökandes ärende. d)Sökanden har ansökt om internationellt skydd , såvida inte sökanden kan framföra goda skäl till varför han eller hon inte gjort det. e)Sökandens allmänna trovärdighet är fastställd. Internationellt skyddsbehov ”sur place” En välgrundad fruktan för förföljelse eller en verklig risk för att lida allvarlig skada kan grunda sig på händelser som har ägt rum efter det att sökanden lämnade ursprungslandet. Europeiska unionens officiella tidning L 337/15 2.En välgrundad fruktan för förföljelse eller en verklig risk för att lida allvarlig skada kan grunda sig på verksamhet som sökanden ägnat sig åt sedan han eller hon lämnade ursprungs landet, i synnerhet om det kan fastställas att den verksamhet som åberopas är ett uttryck för och en fortsättning på åsikter eller en inställning som sökanden hade i ursprungslandet. 3.Utan att det påverkar får medlems staterna besluta att en sökande som lämnar in en efterföljande ansökan normalt inte ska beviljas flyktingstatus om risken för förföljelse grundar sig på omständigheter som den sökande genom eget beslut har skapat efter att ha lämnat ursprungs landet. Aktörer som utövar förföljelse eller tillfogar allvarlig skada Aktörer som utövar förföljelse eller tillfogar allvarlig skada om fattar a)staten, b)parter eller organisationer som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium, c)grupper som inte företräder staten, om det kan bevisas att aktörer enligt leden a och b, inklusive internationella orga nisationer, är oförmögna eller ovilliga att tillhandahålla skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt artikel 7. Aktörer som ger skydd Skydd mot förföljelse eller allvarlig skada kan endast ges av a)staten, eller b)parter eller organisationer, inklusive internationella organisa tioner, som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium, förutsatt att dessa är villiga och kapabla att erbjuda skydd i enlighet med punkt 2. Skydd mot förföljelse eller allvarlig skada måste vara verk samt och inte av en tillfällig natur. Ett sådant skydd ges normalt när aktörerna enligt punkt 1 a och b vidtar rimliga åtgärder för att förhindra att en person förföljs eller lider allvarlig skada, bl.a. genom att ombesörja att det finns ett effektivt rättssystem för avslöjande, åtal och bestraffning av handlingar som innebär förföljelse eller allvarlig skada, och när sökanden har tillgång till detta skydd. När medlemsstaterna bedömer om en internationell orga nisation kontrollerar en stat eller en betydande del av statens territorium och ger skydd enligt punkt 2, ska de beakta all vägledning som kan finnas i relevanta unionsakter. Medlemsstaterna får som ett led i bedömningen av en ansökan om internationellt skydd besluta att en sökande inte är i behov av internationellt skydd om han eller hon i en del av ursprungslandet a)inte känner någon välgrundad fruktan för förföljelse eller löper någon verklig risk för att lida allvarlig skada, eller b)har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt definitionen i artikel 7, och han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i den delen av landet och rimligen kan förväntas bosätta sig där. Vid prövning av om en sökande känner en välgrundad fruktan för förföljelse eller löper en verklig risk för att lida allvarlig skada, eller har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada i en del av ursprungslandet i enlighet med punkt 1, ska medlemsstaterna, när de fattar beslut om ansökan, beakta de allmänna omständigheter som råder i den delen av landet och sökandens personliga förhållanden i enlighet med artikel 4. För detta ändamål ska medlemsstaterna se till att exakt och aktuell information inhämtas från relevanta källor, såsom och Europeiska stödkontoret för asylfrå gor. FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR ATT BETRAKTAS SOM FLYKTING För att betraktas som förföljelse enligt lydelsen i artikel 1 A i krävs att handlingarna i fråga a)är tillräckligt allvarliga till sin natur eller på grund av sin upprepning för att innebära en allvarlig överträdelse av de grundläggande mänskliga rättigheterna, särskilt de rättigheter från vilka det inte går att göra undantag enligt artikel 15.2 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättig heterna och de grundläggande friheterna, eller b)är en ackumulation av olika åtgärder, däribland sådana över trädelser av de mänskliga rättigheterna som är tillräckligt allvarliga för att påverka en individ på ett liknande sätt som i led a. L 337/16 Europeiska unionens officiella tidning Förföljelse, enligt punkt 1, kan bl.a. ta sig uttryck i a)fysiskt eller psykiskt våld, inklusive sexuellt våld, b)rättsliga, administrativa, polisiära och/eller judiciella åtgärder som i sig är diskriminerande eller som genomförs på ett diskriminerande sätt, c)åtal eller straff som är oproportionerliga eller diskrimine rande, d)ett avslag i fråga om rättsligt överklagande som resulterar i ett oproportionerligt eller diskriminerande straff, e)åtal eller straff för vägran att utföra militärtjänst i en konflikt om fullgörandet av militärtjänst skulle innefatta brott eller handlingar som omfattas av skälen för undantag i artikel 12.2, f) köns- eller barnspecifika handlingar. Enligt artikel 2 d måste det finnas ett samband mellan de skäl som anges i artikel 10 och den förföljelse som anges i punkt 1 i den här artikeln eller avsaknaden av skydd mot sådan förföljelse. Medlemsstaterna ska ta hänsyn till följande faktorer vid bedömningen av skälen till förföljelsen: a)Begreppet ras ska särskilt omfatta hudfärg, härkomst eller tillhörighet till en viss etnisk grupp. b)Begreppet religion ska särskilt omfatta teistiska, icke-teistiska och ateistiska trosuppfattningar, deltagande i eller avstående från deltagande i formella privata eller offentliga gudstjänster, enskilt eller tillsammans med andra, samt andra religiösa handlingar eller åsiktsyttringar, eller former av personligt eller gemensamt handlande grundat på eller påbjudet genom någon trosriktning. c)Begreppet nationalitet ska inte bara omfatta medborgarskap eller avsaknad av medborgarskap, utan ska särskilt omfatta tillhörighet till en grupp som definieras genom dess kul turella, etniska eller språkliga identitet, gemensamma geogra fiska ursprung eller politiska bakgrund eller dess förbindelser med befolkningen i en annan stat. d)En grupp ska anses utgöra en särskild samhällsgrupp, särskilt när —gruppens medlemmar har en gemensam väsentlig egen skap eller en gemensam bakgrund som inte kan ändras eller har en gemensam egenskap eller övertygelse som är så grundläggande för identiteten eller samvetet att de inte får tvingas avsvära sig den, och —gruppen har en särskild identitet i det berörda landet eftersom den uppfattas som annorlunda av omgivningen. Beroende på omständigheterna i ursprungslandet kan en sär skild samhällsgrupp omfatta en grupp grundad på en gemen sam egenskap, t.ex. sexuell läggning. Sexuell läggning får inte tolkas så att det innefattar handlingar som anses brottsliga enligt medlemsstaternas nationella lagstiftning. Vid bedöm ningen av om en person ska anses tillhöra en viss samhälls grupp eller när ett karakteristiskt drag hos en sådan grupp ska fastställas ska vederbörlig hänsyn tas till könsrelaterade aspekter, inbegripet könsidentitet. e)Begreppet politisk åskådning ska särskilt inbegripa när någon har en åsikt, tanke eller tro i en fråga som rör de potentiella aktörer som utövar förföljelse enligt artikel 6 och deras po litik eller metoder, oavsett om sökanden har handlat i linje med denna åsikt, tanke eller tro. Vid bedömningen av huruvida en sökande har en välgrun dad fruktan för förföljelse är det irrelevant huruvida sökanden faktiskt har de egenskaper i fråga om ras, religion, nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller politisk åskådning som är skälet till förföljelsen, om en sådan egenskap tillskrivs den sökande av den som utövar förföljelsen. En tredjelandsmedborgare eller en statslös person ska upp höra att vara en flykting om han eller hon a)av fri vilja på nytt begagnar sig av det lands skydd vari han eller hon är medborgare, eller b)efter att ha förlorat sitt medborgarskap av fri vilja förvärvar det på nytt, eller c)förvärvar ett nytt medborgarskap, och kommer i åtnjutande av det landets skydd, eller d)av fri vilja återvänder för att bosätta sig i det land som han eller hon lämnat eller fortsatt att uppehålla sig utanför på grund av fruktan för förföljelse, eller Europeiska unionens officiella tidning L 337/17 e)kan fortsätta att vägra att begagna sig av skyddet i det land där han eller hon är medborgare eftersom de omständigheter som ledde till att han eller hon erkändes som flykting inte längre föreligger, eller f)utan att äga medborgarskap i något land, kan återvända till det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelse ort, eftersom de omständigheter som ledde till att han eller hon erkändes som flykting inte längre föreligger. 2.Vid tillämpningen av punkt 1 e och f ska medlemsstaterna beakta huruvida omständigheterna har ändrats så väsentligt och varaktigt att flyktingens fruktan för förföljelse kan anses välgrundad. 3.Punkt 1 e och f ska inte tillämpas på flyktingar som kan åberopa tungt vägande skäl grundade på tidigare förföljelse för att inte vilja begagna sig av det lands skydd vari han eller hon är medborgare eller, om det är fråga om en statslös person, det land där han eller hon tidigare hade sin varaktiga vistelseort. 1.En tredjelandsmedborgare eller en statslös person kan inte anses som flykting om a)han eller hon omfattas av artikel 1 D i , som handlar om skydd eller bistånd från andra organ eller kontor inom än UNHCR; om sådant skydd eller bistånd av något skäl har upphört, utan att de berörda personernas ställning har fastställts slutgiltigt i en lighet med de relevanta resolutioner som antagits av , ska dessa personer automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv, b)han eller hon av de behöriga myndigheterna i bosättnings landet tillerkänns samma rättigheter och skyldigheter som följer med medborgarskap i det landet eller rättigheter och skyldigheter som motsvarar dessa. 2.En tredjelandsmedborgare eller en statslös person kan inte anses som flykting om det finns synnerliga skäl för att anta att a)han eller hon har förövat ett brott mot freden, en krigsför brytelse eller ett brott mot mänskligheten, såsom dessa de finieras i de internationella instrument som har upprättats för att beivra sådana brott, b)han eller hon har förövat ett grovt icke-politiskt brott utan för tillflyktslandet innan vederbörande fick tillträde till det landet som flykting, vilket innebär den tidpunkt då uppe hållstillstånd utfärdades på grundval av beviljad flyktingstatus; särskilt grymma handlingar, även om de be gåtts i förment politiskt syfte, får betecknas som allvarliga icke-politiska brott, c)han eller hon har gjort sig skyldig till gärningar som strider mot syften och grundsatser enligt inled ningen och artiklarna 1 och 2 i stadga.