prop · H303115 · 2016-03-15 00:00:00 — blev situationen akut då anpassnings- programmet löpte ut och inte kunde fullgöra sina betalningsåtaganden. Situationen förvärrades när regeringen utlyste en folkomröstning till som resulterade i ett nej till EU:s förhandlingsbud och sedan blev tvingad att införa kapitalkontroller och att hålla bankerna stängda. Inte förrän den grekiska regeringen till stor del ändrat sin hållning till långivarnas krav kunde man vid ett extrainsatt eurotoppmöte den 12–enas om ett tredje stödprogram på . Detta innebar att kunde bli kvar i eurosamarbetet. hölls ett extra val i då den sittande koalitionen fick majoritet i parlamentet. Efter valet har situationen stabiliserats och regeringen har genomfört reformer, men utvecklingen framöver är fortfarande osäker. Diskussionerna om fördjupningen av den ekonomiska och monetära unionen fick ny aktualitet , delvis som en följd av Greklandskrisen. Inför presenterade kommissionens ordförande en rapport om färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union med åtgärder i två steg . presenterade kommissionen ett paket med flertalet av åtgärderna i steg 1, bl.a. förbättringar i den europeiska terminen, bättre verktyg för ekonomisk styrning och förstärkning av euroområdets representation utåt samt ett europeiskt insättningsförsäkringssystem för banker, dvs. det tredje steget i bankunionen. har ett starkt intresse av ett väl fungerande EMU. Regeringen har verkat för att hålla samman EU28 och att nya förfaranden ska vara öppna men frivilliga för icke-euroländer. I tillväxtöversikten som inleder den europeiska terminen och som presenterades är kommissionens prioriteringar för den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i linje med föregående år. Dessa är nya ansatser till investeringar, fullföljande av strukturella reformer för att modernisera våra ekonomier och en ansvarsfull finanspolitik. fördes intensiva förhandlingar om förordningen om inrättandet av Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi), en central del i kommissionens investeringsplan. Förordningen trädde i kraft och målet är att Efsi ska mobilisera långsiktiga investeringar, i huvudsak den privata sektorn, på i bl.a. infrastruktur och små och medelstora företag. Diskussioner har också ägt rum om den del av investeringsplanen som handlar om att förbättra investeringsklimatet genom t.ex. förenklade regleringar och ökad tillgång till långsiktig finansiering. presenterade kommissionen två strategier på inre marknadsområdet. en strategi för den digitala inre marknaden som innehåller 16 nyckelåtgärder som syftar till att få den fria rörligheten att fungera väl i en digital ekonomi. en strategi om uppgradering av den inre marknaden som innehåller 22 praktiska åtgärder som ska hjälpa små och medelstora företag att växa, främja Skr. 2015/16:115 innovation, låsa upp investeringar och stärka konsumenterna. Regeringen prioriterar åtgärder för att skapa hållbar tillväxt och fler och bättre jobb och stöder inriktningen på investeringar, strukturreformer och ansvarsfull finanspolitik i den årliga tillväxtöversikten. Regeringen har framgångsrikt verkat för att tillväxtöversikten nu tar upp de stora skillnader som finns mellan mäns och kvinnors arbetskraftsdeltagande inom EU och uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder för att öka kvinnors arbetskraftsdeltagande. Regeringen har i förhandlingarna säker- ställt att styrningen av Efsi är oberoende och effektiv och fonden kan därmed bli ett viktigt komplement till åtgärder på nationell nivå för att stärka konkurrenskraft och tillväxt samt bidra till en hållbar utveckling. En väl fungerande inre marknad är centralt och kommissionens strategier ligger väl i linje med regeringens målsättningar. har fokus ökat på de sociala frågorna i EU-arbetet till stor del p.g.a. den ekonomiska krisens konsekvenser. Kommissionen har föreslagit att sysselsättning och sociala resultat ska ges ökad betydelse i den europeiska terminen, vilket framgår av både EMU-paketet och tillväxtöversikten. Kommissionen har också aviserat att den under nästa år avser att presentera ”en pelare för sociala rättigheter” som ska innehålla både s.k. riktmärken och lagstiftning. Det planerade paketet om arbetskraftens rörlighet har dock blivit uppskjutet till 2016. Regeringen har arbetat aktivt för att den sociala dimensionen ska få ökad betydelse i EU-samarbetet. Det är positivt att ökad vikt ges åt sysselsättning och sociala frågor i den europeiska terminen och att arbetsmarknadens parter lyfts fram. Det är centralt att de nationella systemen för lönebildning och arbetsmarknadens parters roller respekteras. Regeringen verkar också för att principen om lika lön för lika arbete ska gälla enligt tillämpliga lagar och kollektivavtal i arbetslandet. 1.1Information till och överläggning och samråd med Enligt regeringsformen är regeringen skyldig att löpande informera om vad som sker inom ramen för EU-samarbetet. Denna informationsskyldighet regleras närmare i riksdagsordningen. Där anges att regeringen ska redovisa sitt agerande i EU för och lämna denna skrivelse om verksamheten i EU till . Enligt riksdagsordningen ska regeringen också informera om sin syn på de dokument som EU:s institutioner överlämnat till och som regeringen bedömer som betydelsefulla. överlämnades 65 faktapromemorior (86 ) i vilka regeringen har informerat om specifika förslag och regeringens syn på dessa. En anledning till att det har överlämnats färre faktapromemorior är att kommissionen, som planerat, presenterar färre förslag än . Om ett utskott begär det, har regeringen vidare en skyldighet att lämna upplysningar och avge yttranden till utskotten om EU-arbetet. Regeringen ska även överlägga med utskotten i de frågor om EU-arbetet 2015/16:115 som utskotten bestämmer. Överläggningar mellan regeringen och utskotten om EU-frågor har ägt rum (44 ). arbete med subsidiaritetskontroll av utkast till lagstiftningsakter har formaliserats sedan Lissabonfördraget trädde i kraft . Enligt ska EU på de områden där det råder delad befogenhet vidta åtgärder endast om målet med ett förslag inte kan uppnås av medlemsstaterna själva. Enligt riksdagsordningen ska pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot subsidiaritetsprincipen. Om det utskott som är ansvarigt för subsidiaritetsprövningen begär det, ska regeringen informera om sin bedömning av subsidiaritetsprincipen i det aktuella lagstiftningsutkastet. Om utskottet bedömer att ett lagstiftningsutkast strider mot subsidiaritetsprincipen, lämnar utskottet ett utlåtande till kammaren med förslag att ska anta ett motiverat yttrande till ordförandena i , rådet och kommissionen. har antagit ett motiverat yttrande. Regeringen har tagit del av det motiverade yttrandet. Regeringen har också tagit del av de tio utlåtanden om granskningar av EU-dokument, exempelvis grönböcker och meddelanden, som har behandlat. Enligt regeringsformen ska regeringen löpande samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för EU-samarbetet. Denna samrådsskyldighet fullgörs enligt riksdagsordningen med . ska hållas underrättad av regeringen om frågor som ska beslutas i rådet. Regeringen ska rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Regeringen ska vidare överlägga med i andra frågor om EU-arbetet när nämnden av särskilda skäl begär en sådan överläggning. Regeringen ska också rådgöra med nämnden inför möten och beslut i . ägde samråd rum inför samtliga möten i rådet och i . En samlad redovisning av de fall där röstat nej eller avstått från att rösta i rådet finns i skrivelsens bilaga 3. Vid mötet diskuterades tre frågor: situationen i , terrorism- bekämpning och ekonomiska frågor. Diskussionerna vid mötet fokuserade på den dramatiska utvecklingen i Hollande kom resande till direkt från där de hade förhandlat en fredsplan med president och Fredsplanen innehöll en rad åtgärder för att genomföra det s.k. , däribland eldupphör med början februari och tillbakadragande av tunga vapen. föreskrev också utökat självstyre för Lugansk- och Donetskregionerna. Förbundskansler och president . 2015/16:115 presenterade resultaten av förhandlingarna för övriga stats- och regeringschefer och framhöll att avtalet ingav hopp för som de kommande timmarna och dagarna skulle vara avgörande. president hade bjudits in till mötet. Diskussionen fokuserade på hur EU kunde stödja överenskommelsen. Stats- och regeringscheferna avsåg att noga följa genomförandet av de åtgärder som lanserades i och ytterligare åtgärder skulle övervägas om avtalet inte följdes. Vidare diskuterades kampen mot terrorism mot bakgrund av terrorist- attackerna i och EU:s stats- och regeringschefer antog ett uttalande. Uttalandet berörde olika politikområden och tog upp frågor som det förebyggande arbetet mot radikalisering, gränskontroll, informationsutbyte, passageraruppgifter, finansiering av terrorism och utrikespolitikens roll i arbetet mot terrorism. arbetade aktivt för att uttalandet skulle återspegla vikten av terrorismbekämpning i enlighet med de mänskliga rättigheterna. Dessutom fick en kort redogörelse av ordföranden för om de diskussioner som fördes bland om situationen i . hade också en kort diskussion om hur medlemsstaterna kunde stärka den ekonomiska styrningen i eurozonen. Europeiska rådets möte den 19– Vid mötet stod huvudsakligen tre frågor på dagordningen: den s.k. energiunionen, ekonomiska frågor och utrikesfrågor. Diskussionen om energiunionen skedde med utgångspunkt i kommissionens meddelande om en energiunion med en framåtsyftande klimatpolitik från . Meddelandet byggde på fem dimensioner: försörjningstrygghet, inre marknad, energieffektivisering, minskade klimatutsläpp och forskning, innovation och konkurrenskraft. Från att inledningsvis ha fokuserat på försörjningstrygghet åter- speglade de slutliga slutsatserna samtliga fem dimensioner i kommissionens meddelande, vilket välkomnade. Rådet fick i uppdrag att återrapportera till i dessa frågor . I slutsatserna framhölls vikten av snabbare genomförande av infrastrukturprojekt, existerande energilagstiftning och förstärkt juridiskt ramverk för försörjningstrygghet. För var det viktigt att slutsatserna betonade att försörjningstrygghet även kan uppnås genom ökad energieffektivistering. Slutsatserna angav även att en mer effektiv marknadsdesign för elmarknaden skulle utvecklas, och innehöll önskemål om förnyad lagstiftning för utsläppsminskningar, energieffektivisering och förnybara energikällor. I slutsatserna slogs det fast att ett styrsystem för uppföljning av 2030-målen gällande klimat- och energiarbetet inom EU skulle införas och stats- och regeringscheferna betonade vikten av att samordna de diplomatiska ansträngningarna inför klimattoppmötet COP 21. Stats- och regeringscheferna hade därutöver en diskussion om det ekonomiska läget i EU mot bakgrund av kommissionens tillväxtöversyn och landrapporter och ställde sig bakom de tre prioriteringarna i 2015/16:115 tillväxtöversynen. Inom ramen för diskussionen av de ekonomiska frågorna avhandlades även läget i förhandlingarna om det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar (TTIP). Slutsatserna manade till ansträngningar för att sluta ett ambitiöst, omfattande och ömsesidigt fördelaktigt avtal senast vid slutet av året. Stats- och regeringscheferna diskuterade även situationen i och relationen till . De betonade vikten av EU-enighet och antog slutsatser som tydligt kopplade de restriktiva åtgärderna mot till efterlevnaden av Minsköverenskommelserna som löpte till slutet av året. Nödvändiga beslut skulle fattas under de kommande månaderna. Slutsatserna angav också beredskap för att vid behov vidta ytterligare åtgärder. Vid mötet hölls även en diskussion om Östliga partnerskapet och rådet var enigt om att ge EU:s fulla stöd till detta och att relationerna med de sex partnerländerna skulle stärkas. Slutligen diskuterades krisen i . Den beskrevs samstämmigt som ett allvarligt hot mot internationell säkerhet och starkt stöd uttalades för FN:s ansträngningar. Det konstaterades att endast en politisk lösning kunde komma i fråga och att EU stod berett att samarbeta med andra länder i regionen och internationella aktörer i syfte att främja en nationell samlingsregering. Också migrationsfrågan berördes och vikten av EU- stöd till såväl ursprungs- som transitländer framhölls. gjorde även ett kort uttalande som fördömde de terrorattacker som ägde rum i dagen före mötet och uttryckte sitt stöd till landets ekonomiska och sociala utveckling. höll ett extrainsatt möte om migration med anledning av de många fartygskatastroferna i där ett stort antal människor drunknat på väg till . Diskussionen kretsade kring vad EU kunde göra både i form av akuta åtgärder och i det längre perspektivet för att rädda liv och ett uttalande antogs. Medlemsstaterna var eniga om att migrationsfrågan rörde hela EU och att EU solidariskt måste ta ansvar för att skapa en trovärdig migrationspolitik. Det fanns en samsyn om behovet av åtgärder för att upplösa de kriminella nätverken och ställa människosmugglarna inför rätta. Stats- och regeringscheferna var eniga om att åtgärder måste genomföras inom ramen för internationell rätt och eventuella insatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, vilken i sin tur skulle kräva ett tydligt mandat från antingen eller . Stats- och regeringscheferna framhöll vikten av ett brett samarbete med både ursprungs- och transitländer i norra för att åtgärda de bakomliggande orsakerna till migrationen. Det föreslogs att ett toppmöte mellan och skulle anordnas för att diskutera samarbete och åtgärder mot människosmuggling. med flera medlemsstater betonade vikten av att samtliga medlemsstater skulle delta i mottagandet av kvotflyktingar. drev frågan om behovet av fler lagliga vägar in i EU för människor i behov av skydd och på svenskt initiativ värnades rätten att söka asyl. Samtliga medlemsstater, inklusive , aviserade stöd till EU-operationerna och i för att öka kapaciteten för sök- och Åtgärder för att snabbt och effektivt genomföra det Skr. 2015/16:115 gemensamma EU-systemet för asyl samt akut stöd till flykting- hanteringen i medlemsstaterna kring sågs också som viktiga element i en mer solidarisk migrationspolitik. Stats- och regerings- cheferna enades vidare om att ett första projekt för vidarebosättning i skulle initieras med deltagande från medlemsstaterna på frivillig grund. Medlemsstaterna välkomnade att kommissionen skulle presentera ett meddelande om migration och noterade att en färdplan med åtgärder skulle tas fram till mötet i där en ny diskussion om migration skulle äga rum. Europeiska rådets möte den 25– Huvudfrågan på dagordningen var migration och efter en lång diskussion kunde stats- och regeringscheferna komma överens om att fler medlemsstater nu skulle ta emot människor på flykt genom omfördelning av asylsökande inom EU och vidarebosättning. På dagordningen stod även krisen i , den s.k. fem ordförandenas rapport om EMU- fördjupningen (presenterades av kommissionens ordförande tillsammans med ordförandena för , , och ), diskussion om den digitala inre marknaden samt säkerhets- och försvarsfrågor. Mötet var en uppföljning av det extrainsatta toppmötet om migration och den centrala frågan om solidaritet i flyktingmottag- ningen inom unionen stod i fokus. Som väntat gick meningarna isär bland medlemsstaterna om kommissionens förslag att omfördela 40 000 asylsökande från och . Även i frågan om vidare- bosättning av kvotflyktingar till EU:s medlemsstater rådde oenighet. Den springande punkten var om dessa åtaganden skulle vara tvingande eller frivilliga. Till slut kunde alla utom ett fåtal länder gå med på en ordning där medlemsstaterna frivilligt uppgav hur många av de 40 000 asylsökande från och som de kunde tänka sig att ta emot . Rådet skulle skyndsamt fortsätta arbetet för att kunna presentera konkreta åtgärder . Vidare anger slutsatserna från toppmötet att samtliga medlemsstater ska medverka till vidarebosättning för 20 000 personer i behov av skydd som befinner sig utanför EU. För del var det viktigt att alla medlemsstater deltog i omfördelningen och att slutsatserna innehöll skrivningar om detta. Liksom i tidigare diskussioner betonade rätten till asyl och vikten av att stå upp för mänskliga rättigheter. På svenskt förslag gjordes ändringar i slutsatserna där respekten för asylrätten betonades. Europeiska rådets möte ägde rum under ett dramatiskt skede i förhandlingarna mellan institutionerna och . Detta ledde till att stats- och regeringscheferna fick ägna åt att diskutera kris och vägen framåt. Vid mötet återrapporterade ordförande från det senaste mötet med och förhandlingarna med om ytterligare ett stödpaket till landet. Beskedet var att det fanns ett kompromissförslag från de tre institutionerna som granskades av inför fortsatta 2015/16:115 förhandlingar. Det var uppenbart att stod under starkt tryck för att gå med på en uppgörelse. Stats- och regeringscheferna tog vid mötet del av en presentation av den s.k. fem ordförandenas rapport om färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union (EMU). Rapporten innehåller långt- gående planer på hur EMU kan fördjupas fram . Därutöver hölls även en kort diskussion om tillväxtfrågor som den europeiska terminen och den digitala inre marknaden. premiär- minister gavs även tillfället att presentera ett antal för landet centrala frågeställningar inför kommande förhandlingar med EU- institutionerna och folkomröstningen om landets medlemskap i . Stats- och regeringscheferna diskuterade säkerhets- och försvarsfrågor. EU:s höga representant för utrikes- och säkerhetsfrågor närvarade och gavs uppdraget att till juni presentera en bred strategi för EU:s externa agerande. Behovet av att stärka EU:s civila och militära krishanteringsförmåga lyftes fram i diskussionen. Informellt möte mellan stats- och regeringscheferna höll ett extrainsatt möte med anledning av flyktingkrisen i och utanför . Ambitionen med mötet från Europeiska rådets ordförande sida var att få till stånd en förutsättningslös diskussion om det bredare sammanhanget i hanteringen av flyktingkrisen. En stor del av mötet ägnades åt diskussioner om en fördjupad dialog med ursprungs- och transitländer. Den kommande konferensen i den 11–framhölls som ett viktigt tillfälle att diskutera konkreta idéer, liksom konferensen om flyktingrutten genom och västra . Förutom behovet av närmare samarbete med , diskuterades situationen längs den s.k. Västra Balkan-rutten och det konstaterades att i synnerhet och tagit ett stort ansvar i hanteringen av flyktingströmmarna och var i behov av skyndsamt stöd. Stats- och regeringscheferna diskuterade behovet av att stärka EU:s yttre gränser och kom överens om att frigöra mer resurser, personal och utrustning för att kunna upprätthålla de externa gränserna. Frågor som återvändandepolitik och upprättandet av mottagningscenter för flyktingar, s.k. hotspots, i och togs även upp. Etablerandet av hotspots skulle få ordning och reda i mottagandet av flyktingar och det beslutades att de skulle finnas på plats senast . För regeringen var det viktigt att framföra att alla medlemsstater måste ta sitt ansvar och att det måste bli ordning och reda i flyktingmottagandet. framhöll under mötet också behovet av en mer aktiv roll för EU i krisen i och förordade upprättandet av en internationell kontaktgrupp till stöd för FN. Stats- och regeringscheferna kom överens om att öka EU-stödet till UNHCR och med för att hjälpa syriska flyktingar i , och . Hälften av biståndet skulle tas från EU:s budget och att den andra hälften skulle bestå av bidrag från medlemsstaterna. Ett gemensamt uttalande antogs också där stats- och regeringscheferna betonade vikten av samarbete och tillämpning av redan gällande regler, såsom Dublinförordningen och Skr. 2015/16:115 . Vid Europeiska rådets traditionella möte stod flyktingkrisen återigen högt på dagordningen. som toppmötet ägde rum förhandlade kommissionen fram en handlingsplan i flyktingfrågan med . Handlingsplanen välkomnades av . På toppmötet behandlades även fördjupningen av EMU med utgångspunkt i den s.k. fem ordförandenas rapport som presenterades av kommissionens ordförande tillsammans med ordförandena för , , och samt frågan om en brittisk folkomröstning om EU-medlemskapet. Stats- och regeringscheferna berörde därutöver situationen i och . Stats- och regeringscheferna diskuterade vad EU gjort och vad som återstår att göra för att hantera flyktingkrisen, både inom EU och i relation till andra länder. Frågor som diskuterades var bl.a. s.k. hotspots, Dublinförordningen och omfördelning av asylsökande inom EU. Det rådde en samsyn om att det nu var av största vikt att genomföra de beslut som redan fattats. framhöll även det stora ansvar som det tagit när det gäller asylsökande och att andra medlemsstater måste göra detsamma. drev, tillsammans med andra medlemsstater, frågan om ytterligare åtgärder i form av en permanent mekanism för omfördelning av asylsökande som kan aktiveras i kris. En majoritet medlemsstater motsatte sig kommissionens förslag om en sådan mekanism. Slutsatstexten justerades dock så att det framgick att diskussionen om kommissionens förslag skulle fortsätta. lyfte därutöver återigen fram frågan om behovet av fler lagliga vägar in i EU. Frågan om EU:s yttre gräns diskuterades också vid mötet. Medlemsstaterna var överens om att kontroll över EU:s yttre gräns var en förutsättning för ett välfungerande asylsystem och för att den fria rörligheten inom EU inte skulle hotas. betonade att gränsbevakning i grunden var ett nationellt ansvar och detta återspeglades också i slutsatstexten. När det gäller relationen till återrapporterade kommissionen från de förhandlingar som förts med den turkiska sidan om en gemensam handlingsplan på migrationsområdet. Många medlemsstater betonade att var ett nyckelland för en hållbar lösning på flykting- problematiken. Stats- och regeringscheferna välkomnade handlings- planen. För svensk del var det viktigt att framhålla att samarbete med borde utgå från tydliga förväntningar på fortsatta reformer och en fördjupad demokratisering. Vid mötet diskuterades situationen i och liksom den direkta kopplingen mellan utvecklingen i dessa länder och den pågående flyktingkrisen. Slutsatstexten om tydliggjorde bl.a. president ansvar för krisen liksom FN:s ansvar för den politiska processen. Stats- och regeringscheferna fick även en lägesrapport om EMU- fördjupningen och arbetet med den s.k. fem ordförandenas rapport från Man beslutade att skulle återkomma till frågan i Frågan om den brittiska folkomröstningen om EU- medlemskapet berördes endast kort vid mötet. Dessutom fick stats- och regeringscheferna under middagen mycket kort information om det senaste mötet i Normandie-formatet om Minsköverenskommelsen, vilken är en överenskommelse mellan stats- och regeringscheferna om hur EU ska arbeta för att krisen i ska lösas. Extrainsatt informellt möte med Det extrainsatta mötet ägde rum på i anslutning till toppmötet mellan och om migration med syftet att skaffa sig en gemensam lägesbild och följa upp de diskussioner och beslut om migration som hade förts . Stats- och regeringscheferna diskuterade samarbetet med andra länder, främst men också , och länderna på västra . Vidare diskuterades situationen i . Kommissionens vice ordförande gav en uppdatering av förhandlingarna med om en gemensam handlingsplan för migration. Kommissionen aviserade att den avsåg att presentera förslag till finansiering från EU till för att hantera flyktingkrisen. Vidare enades stats- och regeringscheferna om att hålla ett möte mellan och på högsta nivå . välkomnade detta och framhöll vikten av att samarbetet med byggde på anslutningsprocessen och därmed tydliga krav från EU:s sida.