prop · H303150 · 2016-03-21 00:00:00 — Annorlunda kan det förhålla sig om ett vanligt namn eller enbart ett förnamn, används i kombination med t.ex. ett fotografi av en person med det namnet eller adressuppgift till någon med det namnet. Uppgifterna sammantagna kan då vara tillräckliga för att identifiera en viss person. Även sådana fall där ett fotografi av en person förekommer i kombination med ett uppdiktat namn kan omfattas av bestämmelsen. Avgörande är om de använda identitetsuppgifterna var för sig eller tillsammans är tillräckliga för att peka ut en viss person. Det krävs inte att alla uppgifter är helt korrekta för att rekvisitet ska vara uppfyllt. Ett stavfel i en ansökningshandling behöver exempelvis inte betyda att uppgifterna inte ska anses vara tillräckligt tydliga och precisa. Uppgifter som bara medelbart och typiskt sett efter ytterligare efterforskning kan leda fram till en viss person, t.ex. en bils registreringsnummer, faller som regel utanför begreppet identitetsuppgifter. Endast levande fysiska personers identitetsuppgifter skyddas av straffbestämmelsen. För straffansvar krävs att identitetsuppgifterna används olovligen. Därigenom utesluts från det straffbara området sådant användande som sker med samtycke av den vars identitetsuppgifter används eller, för någon som saknar full rättshandlingsförmåga, t.ex. barn, den som är behörig företrädare för en sådan person. Ett samtycke ska för att vara giltigt även avse att någon genom att använda identitetsuppgifterna ska utge sig för att vara den person som uppgifterna tillhör och vara allvarligt menat. Frågan om verkan av samtycke från någon som inte har full rättshandlingsförmåga får bedömas i enlighet med vad som i allmänhet gäller för verkan av rättshandlingar. Det innebär bl.a. att även en underårig eller en person med nedsatt beslutsförmåga kan lämna samtycke till att hans eller hennes identitetsuppgifter används förutsatt att han eller hon är tillräckligt mogen och kapabel att förstå innebörden av samtycket. En bedömning får göras i det enskilda fallet. Samtycket kan vara antingen uttalat eller tyst. Ett tyst samtycke behöver inte manifesteras på något sätt, men om saken kommer under rättslig prövning och samtycke förnekas, får dock krävas att det finns något som tyder på att samtycke funnits. Den som uppsåtligen använder sig av en annan persons identitet med dennes godkännande kan i vissa fall göra sig skyldig till andra brott, t.ex. missbruk av urkund enligt 15 kap. 12 §, men inte till olovlig identitetsanvändning. Med rekvisitet utger sig för att vara honom eller henne avses att gärningsmannen ger sken av att vara den person vars identitetsuppgifter används. I detta ligger att det ska finnas en risk att gärningsmannen vilseleder tredje man om att identitetsuppgifterna används av eller härrör från den person som identitetsuppgifterna tillhör. Att utge sig för att vara någon annan genom att använda en annan persons identitetsuppgifter kan ske på många olika sätt. Det kan vara skriftligt på olika vis, men också muntligen t.ex. via telefon eller vid ett personligt sammanträffande. Som exempel kan nämnas att skicka in en låneansökan i annans namn till ett kreditinstitut eller att uppge en annan persons identitet när man hämtar ut en försändelse på ett utlämningsställe, men också att i annans namn på internet upprätta eller använda ett konto på sociala medier eller skriva en 2015/16:150 kommentar i ett kommentarsfält på en hemsida. förekommer på en hemsida som omfattas av tryckfrihetsförordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens skydd kan ansvar enligt förevarande paragraf dock inte komma ifråga om kommentarerna granskas i förväg av den som ansvarar för sidan före publicering (s.k. modererade Då gäller istället den särskilda regleringen för Olovlig identitetsanvändning är inget tryck- Om det av sammanhanget eller av andra förhållanden i det enskilda fallet framgår att det inte kan vara fråga om den person som identitetsuppgifterna ger sken av, är rekvisitet utger sig för att vara honom eller henne inte uppfyllt. I parodi och satir används andras identitetsuppgifter, men det framgår regelmässigt av situationen och sammanhanget att det är just parodi och satir och inte fråga om att någon utger sig för att verkligen vara den som parodin eller satiren avser. Användandet av identitetsuppgifterna riskerar i sådana fall inte att leda till att någon blir vilseledd om identiteten. Så är inte heller fallet om den som använder någon annans identitetsuppgifter gör det så klumpigt att det saknar all trovärdighet. En ytterligare förutsättning för straffansvar är att förfarandet ger upphov till skada eller olägenhet för den vars identitetsuppgifter Med skada menas ekonomisk skada, vilket innefattar beaktansvärd fara för slutlig förlust. Med olägenhet menas obehag eller nackdel, även när detta tar sig andra uttryck än i risk för ekonomisk Det krävs att obehaget som det olovliga användandet gett upphov till objektivt sett är påtagligt. En sådan olägenhet föreligger i normalfallet om någon olovligen använder en annan persons identitetsuppgifter för att begå ett förmögenhetsbrott. Även den vars identitetsuppgifter har använts vid t.ex. ett bedrägeribrott som stannat på försöksstadiet kan ha drabbats av en olägenhet. Mot bakgrund av att allt fler människor som en naturlig del av sina liv använder internet och sociala medier kan det, om någon på sociala medier utger sig för att vara en annan person genom att t.ex. upprätta ett användarkonto, föreligga en olägenhet redan genom att kontot skapats och finns tillgängligt på internet då enbart förekomsten av ett sådant ”falskt” konto hos den drabbade kan inge en påtaglig känsla av utsatthet och obehag. Olägenhet kan vidare föreligga om någon utger sig för att vara en annan person genom att skriva kommentarer i ett s.k. kommentarsfält t.ex. för att tillskriva denne extrema åsikter. betydelse för om olägenhetskravet är uppfyllt är således bl.a. Även återkommande relativt harmlösa kommentarer kan nå upp till kravet på olägenhet i form av obehag inför att någon satt i system att i olika sammanhang lämna kommentarer i den Med olägenhet avses vidare praktiska besvär som att bestrida betalningskrav och ta kontakt med undvika betalningsanmärkningar när gärningsmannen exempelvis tagit upp lån i den drabbades namn eller att spärra sin kreditupplysning hos olika kreditupplysningsföretag för att freda sig mot fortsatt brottslig användning av identitetsuppgifterna. Något krav att användningen av identitetsuppgifterna ska ha inneburit skada eller olägenhet uppställs inte. Tillräckligt är att användningen av uppgifterna medfört sådan verkan. Bedömningen om skada eller olägenhet föreligger behöver alltså inte hänföras till tidpunkten för ingreppet. Det är tillräckligt att användningen av uppgifterna medför skada eller olägenhet efter användningen t.ex. i form av en utgift. För straffansvar krävs att samtliga gärningsmoment täcks av gärningsmannens uppsåt. Straffet är böter eller fängelse i högst . I många fall av olovlig identitetsanvändning torde straffet kunna stanna vid böter. Om den olovliga identitetsanvändningen orsakat stor skada eller omfattande olägenhet torde straffvärdet för användningen av uppgifterna vara så högt att det ligger på fängelsenivå. Den som olovligen använder flera personers identiteter bör som utgångspunkt dömas för flera brott, eftersom handlandet utgör en kränkning av varje persons integritet. Den som olovligen använder samma persons identitet bör också anses ha begått flera brott, utom i fall där utnyttjandet med beaktande av tid och rum och övriga omständigheter kan anses utgöra samma gärning. Straffbestämmelsen om olovlig identitetsanvändning kan ofta förväntas ingå som ett led i andra brott, främst förmögenhetsbrott. Den kan också ha ett överlappande tillämpningsområde med andra straffstadganden, såsom exempelvis i vissa fall vid brukande av falsk urkund, falsk tillvitelse och missbruk av urkund (14 kap. 10 § respektive 15 kap. 7 § första stycket och 12 § första och andra styckena). Det kan därför förutses att konkurrenssituationer kommer att vara vanliga i rättstillämpningen. Allmänna regler om konkurrens gäller. Utgångspunkten är således att domstolen ska döma i konkurrens för olovlig identitetsanvändning och det brott som har begåtts med hjälp av den olovliga identitetsanvändningen, om dessa brott har olika skyddsintressen. Det innebär att om olovlig identitetsanvändning utgör ett led i ett bedrägeribrott döms som utgångspunkt för båda brotten i konkurrens. Utgör den olovliga identitetsanvändningen, eventuellt tillsammans med andra omständigheter, skäl för att bedöma ett bedrägeri som grovt döms som utgångspunkt endast för grovt bedrägeri. Den olovliga identitetsanvändningen bör dock – på samma sätt som gäller vid konkurrens mellan förfalskningsbrott och bedrägeri – nämnas i domslutet (lagkonkurrens med citering). Genom att olovlig identitetsanvändning citeras även om det konsumeras av det grova brottet tydliggörs att det brottet inkluderas och att den vars identitet utnyttjats är att betrakta som målsägande. Av detta skäl bör olovlig identitetsanvändning citeras även om också ett annat brott, t.ex. urkundsförfalskning, citeras. Vid konkurrens med andra brott mot den person vars identitetsuppgifter har använts, t.ex. ofredande och förtal (4 kap. 7 § respektive 5 kap. 1 och 2 §§), bör endast dömas för det brott som framstår som det huvudsakliga. Av skadeståndslagen (1972:207) följer att skada som orsakas genom olovlig identitetsanvändning kan vara ersättningsgill. Hemfridsbrott eller olaga intrång som inte är grovt, kränkande fotografering eller förberedelse till sådant brott, olovlig identitetsanvändning, ofredande som inte förövats på allmän plats, intrång i förvar, olovlig avlyssning som inte förövats på allmän plats eller förberedelse till sådant brott får åtalas av åklagare endast om målsäganden anger brottet till åtal eller om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Detsamma gäller olaga tvång genom hot att åtala eller ange annan för brott eller att om annan lämna menligt meddelande samt försök eller förberedelse till sådant brott. Paragrafen har ändrats genom att den föreskrivna begränsningen i åtalsrätten har utvidgats till att omfatta även olovlig identitetsanvändning enligt 6 b §. Dessutom har en redaktionell ändring gjorts. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3. Sammanfattning av betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85) En annan form av bedrägeri som också ofta begås systematiskt är bedrägeri genom s.k. identitetsstöld. Gärningsmannen använder då olovligen någon annans identitetsuppgifter och utger sig för att vara honom eller henne, i syfte att vilseleda en tredje person att t.ex. bevilja lån eller leverera varor. Avsikten är att kostnaderna för lånet eller varorna ska belasta den vars identitetsuppgifter har använts. Förfarandet leder till stora problem för de personer vilkas identiteter använts olovligen. Dessa får i de flesta fall lägga ned och åtskillig möda på att försöka undgå betalningsskyldighet och att stoppa fortsatt användning av identitetsuppgifterna. Även den som är försiktig med sina identitetsuppgifter riskerar att drabbas av att någon annan använder hans eller hennes identitet, eftersom uppgifterna är lättillgängliga i vårt öppna samhälle. Förutom i vissa speciella fall är det inte straffbart i sig att olovligen använda en annan persons identitet. I de fall där olovlig användning av annans identitet utgör ett led i ett bedrägeri riktar sig bedrägeriet mot den som beviljar lån eller levererar varor. Då är det inte givet att den vars identitet har använts betraktas som målsägande. Normalt får den drabbade själv försöka reda ut situationen utan hjälp och utan möjlighet att kräva ersättning för sina kostnader inom ramen för den straffrättsliga processen. De alternativ till kriminalisering som finns eller skulle vara tänkbara att införa, bl.a. civilrättsliga åtgärder i form av skadestånd, är enligt utredningens mening inte tillräckliga för att lösa problemen med identitetsstöld. Möjligheterna till försäkringsersättning är inte heller något godtagbart alternativ till straffrättslig upprättelse. Utredningen föreslår därför att olovlig användning av andras identitetsuppgifter straffbeläggs som ett särskilt brott som benämns identitetsintrång. En straffbestämmelse ger skydd mot den integritetskränkning som olovlig användning av annans identitetsuppgifter innebär och ger den drabbade bättre möjligheter att ta tillvara sin rätt. Kriminaliseringen gör det också lättare för samhället att på ett tidigt stadium ingripa mot vissa systematiska former av bedrägeri. Straffansvaret föreslås omfatta sådana uppgifter som kan användas för att identifiera en fysisk person som är i livet. I första hand är det fråga om uppgifter som personnummer, samordningsnummer, namn, adress och liknande. Dessutom krävs för straffansvar att gärningsmannen använder identitetsuppgifterna för att utge sig för att vara den person som uppgifterna avser och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för honom eller henne. Straffbestämmelsen bör placeras i 4 kap. BrB. Identitetsintrång föreslås bli ett icke gradindelat brott med en straffskala som utgår från böter och har ett maximistraff fängelse. Försök och förberedelse till identitetsintrång bör inte vara straffbart. Om ett identitetsintrång har utgjort ett led i ett annat brott med ett annat skyddsintresse, t.ex. bedrägeri, är utgångspunkten att man ska döma för båda brotten i konkurrens. Vid grova brott bör däremot identitetsintrånget normalt konsumeras men bör nämnas i domslutet. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om att det i lagen ska införas en ny paragraf, 4 kap. 9 d §, med följande lydelse. Den som genom att olovligen använda en annan persons identitetsuppgifter utger sig för att vara honom eller henne och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för den vars identitetsuppgifter används, döms för identitetsintrång till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft den …….. Yttrande över betänkandet har avgetts av ombudsmän, hovrätt, Hovrätten över och , Attunda tingsrätt, Lunds tingsrätt, , , Justitiekanslern, myndigheten, , , Rikspolis- styrelsen, Kriminalvården, , Brottsförebyggande rådet, , , , , , , Datainspektionen, sitet (och Samhällsvetenskapliga fakulteten), Lunds universitet (), , Transport- styrelsen, , , Svenskt näringsliv, Företagarna, , Svensk Försäkring, Svenska , Biluthyrarna , Fastighetsägarna , Finans- bolagens förening, Förenade Bolag, , , Svensk Inkasso, och Visita – Svensk besöks- Yttrande har också inkommit från . i har avstått från att yttra sig. Svar har inte inkommit från , Hennes & , , (.SE), Svenska Natur- skyddsföreningen, , Jordbruksarren- datorers Förbund, , Upplysningscentralen och Sammanfattning av promemorian Komplettering av förslagen i SOU 2013:85 Stärkt straffrättsligt skydd för egendom avseende olaga förföljelse I promemorian föreslås att straffbestämmelsen om olaga förföljelse i 4 kap. 4 b § ska utvidgas till att omfatta även gärningar som utgör identitetsintrång. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 4 kap. 4 b § ska ha följande lydelse. Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6.ofredande enligt 4 kap. 7 §, 7.identitetsintrång enligt 4 kap. 9 d §, 6 kap. 10 §, 6 kap. 10 §, 1 § eller försök till sådant brott, 1 § eller försök till sådant brott, åverkan enligt 12 kap. 2 § åverkan enligt 12 kap. 2 § första stycket, eller första stycket, eller 10. överträdelse av kontaktför- bud enligt 24 § lagen (1988:688) bud enligt 24 § lagen (1988:688) döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanserna (promemorian) Efter remiss har yttrande över promemorian lämnats av ombudsmän, , Hovrätten över och , Attunda tingsrätt, , , , , , , , (), (), och . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 4 kap. 4 b och 11 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 4 kap. 9 d §, av följande lydelse. Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6. ofredande enligt 4 kap. 7 §, enligt 4 kap. 9 d §, 6 kap. 10 §, 6 kap. 10 §, 1 § eller försök till sådant brott, 1 § eller försök till sådant brott, åverkan enligt 12 kap. 2 § 10. åverkan enligt 12 kap. 2 § första stycket, eller första stycket, eller kontaktförbud enligt 24 § lagen kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . Den som genom att olovligen använda en annan persons identitetsuppgifter utger sig för att vara honom eller henne och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för honom eller henne, döms för olovlig identitetsanvändning till böter eller fängelse i högst . 3 Senaste lydelse 2013:366. Hemfridsbrott eller olaga intrång Hemfridsbrott eller olaga intrång som inte är grovt, kränkande som inte är grovt, kränkande fotografering eller förberedelse till fotografering eller förberedelse till sådant brott, ofredande som inte som inte förövats på allmän plats förövats på allmän plats, intrång i eller förberedelse till sådant brott, förvar, olovlig avlyssning som inte ofredande som inte förövats på förövats på allmän plats eller allmän plats eller intrång i förvar förberedelse till sådant brott eller får åtalas av åklagare endast om målsäganden anger brottet till åtal åtalas av åklagare endast om eller om åtal är påkallat från målsäganden anger brottet till åtal eller om åtal är påkallat från olaga tvång genom hot att åtala eller ange annan för brott eller att olaga tvång genom hot att åtala eller ange annan för brott eller att förberedelse till sådant brott. förberedelse till sådant brott. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2013:366. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Straffrättsligt skydd mot olovlig identitetsanvändning Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 4 kap. 9 d § Genom paragrafen införs ett nytt brott i , olovlig identitetsanvändning. Straffbestämmelsen syftar till att motverka missbruk av identitetsuppgifter och ge skydd mot den integritetskränkning det innebär att få dessa utnyttjade. För straffansvar ska krävas att någon utger sig för att vara en annan person genom att olovligen använda den personens identitetsuppgifter och därigenom ger upphov till skada eller olägenhet för honom eller henne. Paragrafen har placerats efter 8–9 c §§, som innehåller straffbestämmelser om ansvar för brytande av post- och telehemlighet, intrång i förvar, olovlig avlyssning och dataintrång. Allmänt kan sägas att de inledande paragraferna i kapitlet avser att skydda mot integritetsintrång genom kränkningar av den personliga friheten, medan bestämmelserna om t.ex. hemfridsbrott, kränkande fotografering och ofredande tar sikte på att skydda den personliga integriteten mot andra former av angrepp. Bestämmelserna i 8–9 c §§ ska i första hand motverka integritetsintrång genom att skydda förtroliga meddelanden och elektronisk kommunikation. Den nu föreslagna bestämmelsen har en sådan utformning att den bör placeras i anslutning till bestämmelserna om hemfridsbrott, kränkande fotografering och ofredande, som en ny 6 b § eller 7 a §. Om paragrafen flyttas föranleder det ändringar även i förslagen till ändringar i 4 b och 11 §§ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , , , , , Hellmark , , Ygeman, A , , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, , , Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2015/16:150 Straffrättsligt skydd mot olovlig identitetsanvändning