prop · H4031d10 · 2016-09-20 00:00:00 — För att ett sådant arbete ska vara möjligt krävs bl.a. ett sys- tematiskt och strategiskt arbete med utgångs- punkt i den av godkända Strategin för att stärka barnets rättigheter i prop. 2009/10:232, bet.2010/11SoU3, rskr. 2010/11:35). Strategin är ett verktyg för staten, kommunerna och landstingen i arbetet med att förverkliga barnets rättigheter i men även inom EU och på övrig internationell nivå. Strategiska insatser inom EU och på annan internationell nivå Frågor som rör barnets rättigheter har lyfts av regeringen i många olika internationella sam- manhang. Nedan redogörs för några av regering- ens strategiska åtgärder på internationell nivå för att främja genomförandet av barnets rättigheter. Agenda 2030 och de globala hållbarhetsmålen antogs av FN och har sammantaget en direkt eller indirekt bäring på barns situation, nu och . De utgör också en viktig plattform för det internationella såväl som det nationella arbetet med att stärka efterlevnaden av barnets rättigheter. Flera av hållbarhetsmålen, till exempel om utbildning, jämställdhet och fredliga och inkluderande samhällen har bäring på alla barns rättigheter. Regeringens ambition är att ska vara ledande i genomförandet av Agenda 2030. I jämförelse med många andra länder har ett bra utgångsläge och vårt arbete med agendan ska stärka en hållbar utveckling i , men också i resten av världen. (Se vidare utg.omr 2 och utg.omr 7). Det svenska utvecklingssamarbetet (UO7) är en betydande givare på barnrättsom- rådet. Genom bilaterala, regionala och tematiska strategier går stöd till det nationella såväl som regionala och globala arbetet för att främja barns rättigheter och frågan har prioriterats upp i pro- cesserna med framtagande av nya strategier. Inom utvecklingssamarbetet ska alltigenom ett barnrättsperspektiv appliceras på de insatser där barn påverkas. deltar regeringen i det internation- ella arbetet med att inrätta ett Globalt Partner- skap för eliminering av alla former av våld och exploatering av barn, enligt flera av hållbar- hetsmålen i Agenda . Partnerskapet består av stater och andra aktörer som är beredda att göra åtaganden i linje med partnerskapets vision om en värld där varje barn, såväl flickor som pojkar, växer upp i frihet från våld och utnyttjande. Partnerskapets vision, mål och arbetssätt stämmer väl överens med planerade svenska målsättningar och satsningar inom området. Deltagandet i partnerskapet förväntas innebära 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 att får en arena för dialog, erfarenhetsut- byte och samarbete med såväl andra stater som civilsamhället, forskningsinstitutioner och näringsliv. Regeringen deltar aktivt i det internationella arbetet mot barnaga. I 49 av världens länder finns ett förbud mot alla former av barnaga. har tagit en proaktiv roll i det inter- nationella arbetet för ett fullständigt förbud mot barnaga i världens länder. anordnade en högnivåkonferens from Corporal Punishment i . har följt upp initiativ med ett liknande evenemang i , . Strategiska insatser för att stärka skyddet av barnets rättigheter inom EU och har inom ramarna för EU-samarbetet fortsatt att uppmärksamma behovet av en stra- tegi för att stärka skyddet av flickors och pojkars rättigheter inom unionen i enlighet med de råds- slutsatser som antogs . Frågan har bland annat varit på agendan i samband med möten med representanter för Europeiska kommissionen. har genom en representant i Euro- parådets expertkommitté om barnets rättigheter (DECS-ENF) aktivt bidragit i framtagandet av strategi för bar- nets rättigheter –2021, som antogs av minsterkommittén . I strategin –2021 ligger fokus dels på att implementera de standarder som har tagits fram inom , dels på att barnets rättigheter fortsatt systematiskt ska genomsyra all verksamhet, bl.a. tematiska och landbaserade granskningar av medlemsstaternas arbete med att genomföra olika konventioner. Ytterligare fokus kommer att ligga på att stödja medlemsstaterna samt uppföljningen av rekom- mendationer och slutsatser från gransknings- mekanismerna som rör barnets rättigheter. har i strategin särskilt prioriterat följande fem områden, jämlika möjligheter, del- aktighet för alla barn, ett liv fritt från våld, ett barnvänligt rättssystem och barns rättigheter i den digitala miljön. För att implementera den nya strategin har en ad-hoc kommitté inrättats (CAHENF). 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 tillträdde konvention om skydd av barn mot sexuell exploatering och sex- uella övergrepp, den så kallade Lanzarotekon- ventionen . Därefter har bidragit till implementeringen av konventionen i , bl.a. genom att delta i Lanzarotekom- mitténs arbete. har som uppgift att granska hur medlemsländerna lever upp till sina åtaganden enligt konventionen. Kommittén presenterar sina slutsatser till Ministerkommit- tén i tematiska rapporter. Kommitténs andra rapport för perioden –2016 om medlems- ländernas åtgärder för att genomföra konven- tionen samt kommitténs rekommendationer kommer att presenteras först för gruppen för mänskliga rättigheter inom för att sedan sändas vidare till . insatser har ännu inte granskats. har situationen för EU-medborgare och deras barn som vistas tillfälligt i , dvs. mindre än och som saknar uppe- hållsrätt, uppmärksammats. har och bör- jan av 2016 undertecknat bilaterala samarbetsav- tal med både och inom områden som rör social välfärd och trygghet, barns rättigheter samt jämställdhet. Syftet är att uppnå långsiktiga lösningar för att minska fattig- dom och främja social integration i hemländerna. Samarbetsavtalen implementeras genom ar- betsplaner som upprättats för respektive avtal för perioden –2017. För Rumäniensam- arbetet har även en gemensam arbetsgrupp till- satts bestående av tjänstemän från båda länder. Gruppen har träffats två gånger . För att finansiera projekt och initiativ under avtalen ska främst EU-fondsmedel användas. Strategiskt arbete på nationell, regional och lokal nivå Regeringen har initierat och genomfört flera åtgärder i syfte att främja implementeringen av bestämmelserna i . En viktig utgångspunkt är den av antagna stra- tegin om att stärka barnets rättigheter (prop. 2009/10:232). En annan grund för regeringens strategiska arbete är slutsatser och rekommendationer från för barnets rättigheter angående genomförande i En regeringsdelegation deltog den 13–i en dialog med barnrättskommittén i . Dialogen är en del av kontinu- erliga rapportering till kommittén i enlighet med bestämmelserna i . Utgångs- punkten var femte rapport till Kom- mittén om genomförande i åren 2007–2012. Kommittén välkomnade den konstruktiva dialogen med den svenska delegationen och såg mycket positivt på ge- nomförda reformer gällande bl.a. socialtjänst- lagen, diskrimineringslagen och skollagen, som genomförts i syfte att stärka barnets rättigheter. Kommittén välkomnade även regeringens på- började arbete med att göra till lag. Kommittén har därefter delgivit sina slutsatser och rekommendationer avseende det fortsatta arbetet med att stärka skyddet för bar- nets rättigheter i . Kommitténs slutsatser och rekommendationer kommer på så sätt att bidra till det nationella strategiska barnrätts- arbetet . Kommitténs slut- satser och rekommendationer berör även be- slutsfattare och yrkesverksamma på regional och lokal nivå och har översatts till svenska och bl.a. presenterats på regeringens webbplats för de mänskliga rättigheterna. Kommitténs rekom- mendationer rörde en mängd olika områden, bland annat uppmärksammades situationen för barn med funktionsnedsättningar, barns rätt till skydd mot sexuella övergrepp och våld samt juridiska status. Regeringen aviserade i regeringsförklaringen att arbetet med att göra till svensk lag skulle påbörjas. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv (dir. 2015:17) till (S 2013:08) om att lämna förslag till en lag om inkorporering av . överlämnade sitt betänkande till regeringen . Betänkandet har remitterats. I betänkandet läm- nas förslag på en lag om inkorporering av barn- konventionen och en rad åtgärder som behöver vidtas vid en inkorporering, liksom ett antal författningsförslag i övrigt. I utredningen konstateras att har nått långt i sitt strate- giska arbete, också i relation till länder som har inkorporerat . Trots detta har inte fått det genomslag i rättstillämpningen som man hade kunnat för- vänta sig. För att barnets rättigheter ska få önskat ge- nomslag krävs enligt utredningen, vid sidan av inkorporering, fortsatt transformering. Enligt utredningen krävs därutöver en kombination av olika åtgärder, såsom lagstiftning, information, utbildning och samordning mellan olika aktörer på olika nivåer i samhället. I betänkandet föreslås att regeringen genomför ett kunskapslyft för att höja kompetensen om och barnets rättigheter bland olika yrkesgrupper som arbetar i statliga och kommunala myndigheter. Utredningen lyfter också fram barns och ungas möjligheter att utkräva sina rättigheter. De konstaterar bl.a. att barn och unga inte får till- räcklig information om de rättigheter de har och föreslår att de myndigheter som är centrala för att säkerställa barnets rättigheter får i uppdrag att vidta åtgärder för att göra den egna verksam- heten känd, tillgänglig och anpassad för barn. Dessutom bör alla barn få information i sko- lan om vart de kan vända sig för att få stöd och hjälp om de befinner sig i en utsatt situation. har också haft i upp- drag att göra en kartläggning inom särskilt an- gelägna områden av hur tillämpningen av lagar och andra föreskrifter överensstämmer med barnets rättigheter enligt och de två fakultativa protokoll som tillträtt. De områden som utredningen efter en identifie- ringsprocess har funnit särskilt angelägna att kartlägga är: barn i migrationsprocessen, stöd och service till barn med funktionsnedsättning, barn som har bevittnat våld inom familjen och barn som har utsatts för våld inom familjen. Kartläggningen visar på en rad brister när det gäller genomslaget för barnets rättigheter enligt . Tydligast är bristerna i fråga om tillämpningen av principen om barnets bästa och barnets rätt att få uttrycka sina åsikter. Trots att det finns uttryckliga bestämmelser om bar- nets bästa i svensk lagstiftning på tre av kart- läggningsområdena är det vanligt att bedöm- ningen inte tar sin utgångspunkt i det enskilda 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 I stället bedöms barnets bästa utifrån generella uttalanden i förarbeten, poli- cydokument och andra riktlinjer. Såvitt gäller barns möjligheter att få komma till tals visar kartläggningen att det ofta inte förs samtal med barn och att det inte motiveras varför så ej skett. I de fall barn får komma till tals handlar samtalen i många fall om något annat än vad som är av relevans för att få fram ett fullgott beslutsunderlag. Utredningen föreslår mot denna bakgrund förtydliganden i utlänningslagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) kring barnets bästa och barnets möjlig- heter att få komma till tals. Vidare föreslås att motsvarande bestämmelser förs in i förvalt- ningslagen och förvaltningsprocesslagen. När det gäller barn som utsatts för våld inom famil- jen pekar utredningen på brister i det straffrätts- liga skyddet för barn i förhållande till barnkon- ventionen, både i själva lagstiftningen och i til- lämpningen. Utredningen lyfter också fram att barnkon- ventionen bör komma till uttryck i förarbeten i högre utsträckning. Om förslagen i ett be- tänkande har betydelse för barns rättigheter, ska konsekvenserna i det avseende anges i betänkan- det. En bestämmelse om detta föreslås tas in i 15 § kommittéförordningen. Författnings- förslagen föreslås träda i kraft . I regleringsbrevet fick Barnombuds- mannen i uppdrag att redovisa och motivera vilka kunskapsbehov och kunskapsluckor som myndigheten bedömer vara av störst strategisk betydelse. I rapporten pekade på ett antal utvecklingsområden. Det handlade bl.a. om att öka kunskapen om barnets rättigheter bland professionella som kommer i kontakt med barn, men även bland barn själva. Ett annat område var att utveckla arbetsmetoder som är inkluderande och anpassade efter barn, såväl flickor som poj- kar, för att få kunskap och bredare besluts- underlag. Rapporten betonade även behovet av att utveckla statistik om barns levnadsförhållan- den, där det saknas data som berör vissa grupper. Barns egna perspektiv på jämställdhet var ytter- ligare ett område som lyftes. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Barn ska få kunskap om sina rättigheter och vad de innebär i praktiken För att barnets rättigheter ska kunna tillgodoses är det nödvändigt att de känner till sina rättig- heter, vilket också är en av målsättningarna i Strategin för att stärka barnets rättigheter (prop. 2009/10:232). Regeringen anser att det är av vikt att öka alla barns kunskap om sina rättigheter och vad de innebär i praktiken. Det saknas en långsiktigt hållbar struktur som kan underlätta för skolor att genom utbildningen förmedla och förankra respekt för de grundläggande demo- kratiska principerna och de mänskliga rättighet- erna som det svenska samhället vilar på. Mot den bakgrunden gav regeringen i uppdrag att –2018 vidta kunskapshöjande insatser för barn och unga om sina rättigheter enligt barn- konventionen och vad de innebär i praktiken både inom skolan och inom andra områden. I uppdraget ingår att skapa en portal med infor- mation, färdiga lektionsupplägg och lärarhand- ledning för att underlätta skolans undervisning om barnets rättigheter. har ge- nomfört en kompletterande undersökning av lärares kunskaper om och om deras behov och förutsättningar för att undervisa om barnets rättigheter. Resultatet från under- sökningarna bekräftade att lärare har behov av färdiga lektionsupplägg och lärarhandledningar till elever på alla nivåer och i samtliga ämnen. Stärkt barnrätts- och ungdomsperspektiv på lokal och regional nivå Kommuner och landsting ansvarar för många av de verksamheter som rör barn och unga och är därmed viktiga aktörer vad gäller implemente- ringen av barnets rättigheter. Regeringen har uppdragit åt Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) och att –2016 stärka och sprida kunskap bland beslutsfattare och yrkesverksamma på kommun- och landstingsnivå om vad ett barnrätts- och ungdomsperspektiv innebär i såväl teori som praktik och hur man på ett meningsfullt sätt kan föra dialog med flickor och pojkar, unga kvinnor och unga män. lämnade och en delredovisning av uppdraget till regeringen. Inrättande av en barnrättsdelegation Civilsamhällets organisationer är viktiga aktörer i arbetet med barnets rättigheter och regeringen anser att dialogen med dessa aktörer är av stor vikt. har representanter från sådana organisationer inom barnrättsområdet regel- bundet träffat regeringsföreträdare. I syfte att finna en mer systematisk form för den dialog som barn-, äldre- och jämställdhetsministerns statssekreterare fört med civilsamhällesorganisa- tioner på barnrättsområdet fattade regeringen beslut om att inrätta en barn- rättsdelegation. Ökad kunskap om hur barn får sina rättigheter tillgodosedda Enligt målen för barnrättspolitiken ska alla barn, oavsett kön, få sina rättigheter tillgodosedda. Regeringen förlitar sig på flera system för att bevaka och följa upp i vilken utsträckning så sker. Genom uppföljningssystemet Max18 är det möjligt att via statistiska indikatorer följa om vissa grupper av barn får sina mänskliga rättig- heter tillgodosedda i samma utsträckning som gruppen barn i i stort. Tillsammans med och Barnombuds- mannens oberoende granskningar av genom- förandet av i erhålls på så sätt kunskap om huruvida det finns skäl att misstänka att vissa barn inte får sina rättigheter tillgodosedda. I Max18 presenteras statistik om bl.a. skol- resultat, psykisk ohälsa, relation till föräldrar och inflytande hemma, kränkande behandling i sko- lan, social barnavård, barn i ekonomisk utsatthet, brott mot barn och barn i rättsprocessen. Vissa indikatorer i systemet (men inte alla) är möjliga att analysera utifrån kön och olika bakgrunds- variabler såsom ålder, familjetyp och hem- kommun. På så sätt kan indikatorerna användas för att visa på skillnader mellan t.ex. pojkar och flickor, något som i sin tur kan tas i beaktande vad gäller utformande av insatser för att åtgärda skillnader (se vidare under nästa rubrik). Nedan redovisas ett urval av indikatorerna mot bakgrund av regeringens prioriteringar inom barnrättspolitiken. Skillnader mellan pojkar och flickor har utifrån Max18 tagit fram en temarapport om könsskill- nader i skolresultat och psykisk ohälsa. Av rapporten framgår att flickor i genomsnitt presterar bättre än pojkar i både och gymnasieskolan. De får bättre betyg och uppnår bättre resultat i prov som mäter kun- skapsnivån inom olika ämnen. Av indikatorn ”Andelen elever som har uppnått mål” framgår även att fler flickor än pojkar har betyg i alla ämnen som ingått i elevens utbild- ning. Diagram 8.1 Andelen elever som har uppnått mål Andel elever i procent Källa: Max18, Registret över slutbetyg, SCB Flickor rapporterar oftare än pojkar om både psykiska och psykosomatiska besvär och anser mer sällan än pojkar att de har bra hälsa. Flickor vårdas i högre grad än pojkar för självförvållade skador, medan pojkar är överrepresenterade i självmordsstatistiken. Pojkar och flickor dia- gnostiseras för olika psykiska sjukdomar och syndrom och vårdas inom olika delar av vård- kedjan. Indikatorn ”Barn med psykosomatiska be- svär” i Max18 visar andelen barn mellan som själva uppger att de har psykosoma- tiska besvär. Psykosomatiska besvär är här defi- nierat som att minst en gång ha huvud- värk, ont i magen eller svårt att somna. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 8.2 Andel barn med psykosomatiska besvär Andel barn i procent Källa Max18, Undersökningar av barns levnadsförhållanden (), SCB visar att det fort- farande finns kunskapsluckor för att kunna för- stå orsaken till könsskillnader i skolresultat och psykisk ohälsa. konstaterar också att det är viktigt att närmare belysa hur flickor och poj- kar själva upplever dessa könsskillnader. Rege- ringen har mot den bakgrunden uppdragit åt att inhämta barns och ungas egna erfarenheter av hur normer och vär- deringar om kön och könstillhörighet skapar och vidmakthåller hämmande könsroller och struk- turer. De erfarenheter och kunskaper som in- samlas om hur flickor och pojkar själva upplever ojämställdhet och hur de vill involveras och delta i jämställdhetsarbete ska spridas till relevanta myndigheter och aktörer inom ramen för Barn- ombudsmannens verksamhetsområde. Upp- draget ska redovisas . Barn med funktionsnedsättningar är en grupp av barn som är särskilt angelägen att uppmärk- samma ur ett rättighetsperspektiv. har i sina slutsatser och rekommen- dationer bl.a. efterlyst ökad kunskap om utsatt- heten bland barn med funktionsnedsättningar. för barnets rättigheter och för rättigheter för personer med funktionsnedsättning har uttryckt oro över dessa barns situation och bristen på statistik på området. I rekommendationerna från de två olika kommittéerna uppmanas bland annat att samla in uppgifter och statistik om våld mot barn med funktionsnedsättning. , Respekt, pekar också på den utsatthet för våld som drabbar flickor och pojkar med funktions- nedsättning och rekommenderar bl.a. att barnets 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 rättigheter bör tydliggöras i den nationella stra- tegin för funktionshinderpolitiken. Rapporten bygger på intervjuer med 55 pojkar och unga män samt 42 flickor och unga kvinnor i åldrarna som har erfarenhet av att leva med en funktionsnedsättning. Här uppmärksammas t.ex. att andelen pojkar med diagnoser är så hög som bland flickor, något som enligt delvis beror på att diagnoskriterierna är utvecklade för pojkars symptom. Av rapporten framkommer också att barnen och ungdomarna vill mötas med positiva förväntningar. De vill få information och vara delaktiga. De vill bli respekterade, få leva i trygg- het och slippa fördomar, kränkningar och våld i skolan såväl som Men verkligheten ser ofta annorlunda ut för dessa barn. slutsats är att det krävs genomgripande förändringar i attity- der, kunskap och lagstiftning om barnkonven- tionen ska förverkligas för barn med funktions- nedsättning. I grunden handlar det om att barn med funktionsnedsättning har samma rätt till en egen identitet, till utveckling och till skydd som alla andra barn. I årsrapporten ingår även en fördjupnings- studie baserad på en enkätstudie till 1 760 slumpmässigt utvalda rektorer på kommunala och fristående skolor om särskilt stöd i skolan. Särskilt stöd ska ges till alla elever som har behov av det. Av enkäten framgick att de flesta rektorer anser att arbetet med särskilt stöd överlag funge- rar bra. En del förbättringsområden kunde också identifieras, en del rektorer identifierade till ex- empel ett behov av större ekonomiska resurser och bättre samverkan mellan skola, huvudman och externa aktörer. Myndigheten har även tagit fram en förstudie om barn och unga med funktionsnedsättningar i syfte att kartlägga aktuell forskning, statistik och annan relevant kunskap inom området. För regeringens insatser för barn med funk- tionsnedsättning (se vidare utg.omr. 9 avsnitt 6). Barn som lever under ekonomisk och social utsatthet I Max18 finns flera olika indikatorer som gör det möjligt identifiera grupper av barn som lever under olika former av ekonomisk utsatthet. Ett exempel är indikatorn ”Andel barn i ekonomiskt utsatta familjer”, som är ett relativt mått som visar andelen barn som lever i de hushåll som har de lägsta inkomsterna i samhället. En annan indikator, ”Andelen barn som bor i familjer med låg inkomststandard” är istället ett mått på absolut ekonomisk utsatthet. Detta mått visar hur stor andel av barnen som lever i hushåll där inkomsterna inte räcker till för att betala boende och de mest nödvändiga levnadsom- kostnaderna. Av Max18 framgår att andelen barn i familjer med låg inkomststandard varierar över landet. Mellan kommuner varierar andelen mel- lan . En jämförelse visar att sedan 1990- talet har andelen barn som bor i familjer med låg inkomststandard minskat, för att sedan ligga på en förhållandevis jämn nivå . har emellertid andelen barn i ekonomiskt utsatta familjer, det vill säga barn som lever i familjerna med de lägsta inkomsterna i samhället, ökat. Grupper av barn med lägre levnadsstandard Max18 visar också att vissa grupper av barn har generellt en lägre levnadsstandard än andra barn, i både relativa och absoluta mått på ekonomisk utsatthet. Det gäller barn med ensamstående föräldrar, barn vars föräldrar har låg utbildnings- nivå, barn med utländsk bakgrund och barn som har bott mindre än i (se vidare utg.omr. 12 avsnitt 3.5). I följande diagram redovisas indikatorn an- delen barn i ekonomiskt utsatta familjer ned- brutet på olika familjetyper. Diagram 8.3 Andelen barn i ekonomiskt utsatta familjer Andelen barn i ekonomiskt utsatta familjer i procent per familjetyp Mor samt eventuell styvförälder Far samt eventuell styvförälder Källa Max18, Inkomst- och taxeringsregistret, SCB I syfte att vidareutveckla möjligheterna att på nivå kunna identifiera grupper av barn som lever under ekonomisk utsatthet be- slutade regeringen om medel till kommun för att utveckla indikatorer för eko- nomisk utsatthet för barn. har resulterat i att indikatorer tagits fram för att bättre kunna följa utvecklingen och arbetet på nivå. Projektet har bedrivits i nät- verksform och resultat och erfarenheter från projektet har spridits genom nätverk och på konferenser. har tillsammans med Kronofogden och uppmanat fordringsägare och ombud att inte skuldsätta barn, utan i stället ingå avtal med barnets vård- nadshavare. fick Krono- fogden in 68 ansökningar om betalningsföre- lägganden där barn har blivit skuldsatta, att jämföra med 242 ärenden . Enligt saknas data som berör vissa grupper av barn i Max18, inte minst gäller detta barn på flykt och som söker asyl. Det finns emellertid andra rapporter som belyser den svåra situation som dessa barn befinner sig i.