prop · H303120 · 2016-03-30 00:00:00 — Det innebär att också skyldigheten för deltagare på marknaden för utsläppsrätter att lämna en förklaring enligt paragrafen börjar gälla först när de bestämmelser som är beroende av MiFID II ska börja tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Paragrafen innehåller bestämmelser om det insynsregister som Finans- inspektionen ska föra. I första stycket görs en följdändring med anledning av att anmälnings- skyldigheten för insynspersoner i stället för i lagen regleras i marknads- missbruksförordningen. Bestämmelsen rör de uppgifter som ska föra in i insynsregistret när de har anmälts enligt marknadsmissbruksförord- ningen. Hänvisningen till EU-bestämmelsen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning (se avsnitt 5.1). Övriga ändringar i paragrafen är av endast redaktionell art. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om att ska offentliggöra uppgifter om transaktioner genomförda av personer i ledande ställning och av deras närstående. Genom paragrafen införs i svensk rätt den möjlighet medlemsstaterna har att föreskriva en skyldighet för den behöriga myndigheten att offentliggöra uppgifter som enligt huvudregeln i förordningen annars skulle ha ankommit på emit- tenter, deltagare på marknaden för utsläppsrätter eller auktionsplatt- formar, auktionsförrättare och auktionsövervakare (artikel 19.3 tredje stycket i marknadsmissbruksförordningen). Bestämmelser om hur offentliggörandet ska ske kommer att finnas i tekniska standarder för genomförande som kommissionen antar. Bestämmelsen rör skyldighet att offentliggöra de uppgifter som har anmälts till insynsregistret enligt marknadsmissbruks- förordningen. Hänvisningen till EU-bestämmelsen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning (se avsnitt 5.1). Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att föra insider- förteckning. Ändringen innebär att de materiella bestämmelserna om skyldigheten för vissa aktiebolag att föra en förteckning över personer som har tillgång till insiderinformation ersätts med en upplysning om motsvarande bestämmelser i marknadsmissbruksförordningen. I förhållande till nu- varande bestämmelser om insiderförteckning innebär bestämmelserna i marknadsmissbruksförordningen att fler än aktiemarknadsbolagen är skyldiga att föra insiderförteckningar. Enligt förordningen omfattar skyl- digheten emittenter, deltagare på marknaden för utsläppsrätter och auktionsplattformar, auktionsförrättare och auktionsövervakare. Bestäm- melser i marknadsmissbruksförordningen som gäller deltagare på mark- naden för utsläppsrätter, auktionsplattformar, auktionsförrättare och auk- tionsövervakare ska börja tillämpas först (artikel 39.4 sista stycket i marknadsmissbruksförordningen). Som framgår av avsnitt 4.2 har dock kommissionen föreslagit att tidpunkten för tillämp- ningen av bestämmelser som i nationell rätt genomför MiFID II och de bestämmelser i marknadsmissbruksförordningen som är beroende av MiFID II ska skjutas upp , till (COM[2016] 56 final och COM[2016] 57 final). Bestämmelsen rör en upplysning om de bestämmelser som finns i marknadsmissbruksförordningen. Eftersom det är fråga om en upplys- ningsbestämmelse anges endast EU-förordningens namn och inte vilken 2015/16:120 lydelse av den som det hänvisas till, s.k. dynamisk hänvisning (se avsnitt 5.1). I 20 och 21 §§ finns bestämmelser om särskild avgift som ska tas ut av den som åsidosätter sina skyldigheter att föra insiderförteckning eller de skyldigheter som gäller beträffande sådana förteckningar enligt förord- ningen. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud för vissa personer att genomföra transaktioner med vissa finansiella instrument under en period av innan information som rör instrumenten har I artikel 3.1.1 i marknadsmissbruksförordningen finns en definition av finansiella instrument. Ändringen innebär att de materiella bestämmelserna om att den som har insynsställning i ett aktiemarknadsbolag inte får handla med aktier i bolaget under vissa perioder ersätts med en upplysning om motsvarande bestämmelser i marknadsmissbruksförordningen. förordningen omfattar alla som omfattas av definitionen av personer i ledande ställning (artikel 3.1.25 i marknadsmissbruksförordningen) i en Förbudet i förordningen omfattar till skillnad från det nuvar- ande förbudet inte de som är närstående till personer i ledande ställning. I 20 och 21 §§ finns bestämmelser om särskild avgift som ska tas ut av den som genomför transaktioner i strid med förordningen. Bestämmelsen rör en upplysning om de bestämmelser som finns i Eftersom det är fråga om en upplys- ningsbestämmelse anges endast EU-förordningens namn och inte vilken lydelse av den som det hänvisas till, s.k. dynamisk hänvisning (se avsnitt Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om övervak- I första stycket, som är nytt, anges att i är den behöriga myndigheten som avses i marknadsmissbruksförordningen. Det innebär att kommer att ha de befogenheter som den behöriga myndigheten har direkt på grund av förordningen. inspektionen blir t.ex. behörig att ta emot anmälningar av personer i ledande ställning (artikel 19.2 i marknadsmissbruksförordningen) och information om att en emittent har skjutit upp offentliggörandet av insiderinformation (artikel 17.4 sista stycket). Bestämmelsen rör vilken myndighet som i ska vara behörig myndighet enligt marknadsmissbruksförordningen. Det är av stor vikt för tilltron till det finansiella systemet och dess funktion att det finns en behörig myndighet vars befogenhet att agera inte kan ifrågasättas. Hänvisningen till EU-bestämmelsen är därför utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning (se avsnitt 5.1). Som Lagrådet påpekar finns det anledning att i samband med en ändring av förordningen uppmärksamma om den behöriga myndigheten enligt förordningen ges nya uppgifter och då överväga om den uppgiften lämpligen kan och bör anförtros den nu utpekade myndigheten, . Ändringen i andra stycket är en ren följdändring med anledning av ändringen i första stycket. I 18 § finns en upplysning om att får använda sina utredningsbefogenheter enligt 6 kap. 1 a § lagen om handel med finan- siella instrument för att utreda eventuella överträdelser av bestämmel- serna i förevarande lag och i marknadsmissbruksförordningen. I 20 och 21 §§ finns bestämmelser om särskild avgift som ska tas ut av den som åsidosätter sina skyldigheter enligt förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen innehåller en upplysning om befogenheter som Finansinspek- tionen har. Paragrafen kompletteras med en upplysning om att den frågerätt som har enligt 6 kap. 1 a § lagen om handel med finan- siella instrument även omfattar övervakning av marknadsmissbruksförordningen. Bestämmelsen rör en upplysning om bestämmelser om övervakningen av att marknadsmissbruksförordningen följs. Eftersom det är fråga om en upplysningsbestämmelse anges endast EU-förordningens namn och inte vilken lydelse av den som det hänvisas till, s.k. dynamisk hänvisning (se avsnitt 5.1). Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om de överträdelser för vilka Finans- inspektionen ska besluta att en särskild avgift ska tas ut. Bestämmelser om beräkning av särskild avgift finns i 21 §. Punkten 1, som motsvarar nuvarande punkten 4, avser åsidosättanden av skyldigheter som gäller beträffande insiderförteckning. Skyldigheten att föra insiderförteckning enligt marknadsmissbruksförordningen om- fattar fler än de som omfattas av den skyldigheten enligt nuvarande bestämmelser, se författningskommentaren till 10 §. Punkten 2, som delvis motsvarar nuvarande punkten 1, avser åsido- sättanden av skyldigheten att se till att de som tas upp i en insiderförteck- ning skriftligen bekräftar att de är medvetna om sina skyldigheter. I förordningen anges att bl.a. emittenter ska vidta alla rimliga åtgärder för att se till att de som tas upp i insiderförteckningen skriftligen bekräftar att de är medvetna om sina skyldigheter (artikel 18.2). Det är inte närmare reglerat vilka typer av åtgärder som avses. Punkten 3, som delvis motsvarar nuvarande punkterna 1 och 2, avser åsidosättanden av anmälningsskyldigheten för personer i ledande ställ- ning samt dem närstående personer. Anmälningsskyldigheten enligt marknadsmissbruksförordningen omfattar fler än de som omfattas av den skyldigheten enligt nuvarande bestämmelser, se författningskommen- taren till 3 §. Punkten 4, som delvis motsvarar nuvarande punkten 1, avser åsido- sättanden av skyldigheten att föra en förteckning över anmälnings- skyldiga personer och att underrätta dessa personer om anmälnings- Skyldigheten att föra en förteckning har inte någon direkt motsvarighet i nuvarande bestämmelser. Som påpekar åligger det personer i ledande ställ- ning, och inte emittenten, att underrätta sina närstående om anmälnings- skyldigheten. Enligt regeringens uppfattning finns det inte något behov av att, som förordar, dela upp punkten i flera punkter. De skyldigheter som de berörda ska fullgöra regleras i marknadsmiss- bruksförordningen (artikel 19). Skyldigheten att underrätta personer i ledande ställning om anmälningsskyldigheten ankommer på emittenter och deltagare på marknaden för utsläppsrätter (artikel 19.5 första styck- et). Skyldigheten att underrätta närstående personer om anmälningsskyl- digheten ankommer på personer i ledande ställning (artikel 19.5 andra stycket). Särskild avgift ska tas ut av den som åsidosätter någon av dessa skyldigheter. Punkten 5, som delvis motsvarar nuvarande punkten 3, avser över- trädelser av förbudet för personer i ledande ställning att genomföra transaktioner under vissa perioder. Tillämpningsområdet för förbudet enligt marknadsmissbruksförordningen omfattar även andra person- kategorier än dem som omfattas av förbudet enligt nuvarande bestäm- melser. Till skillnad från det nuvarande förbudet omfattas inte när- stående, se författningskommentaren till 15 §. Den ordning i vilken de olika överträdelserna anges i paragrafen ändras så att den motsvarar den ordning i vilken de berörda bestämmelserna anges i marknadsmissbruksförordningen. Bestämmelsen rör ingripanden mot personer som åsidosätter sina skyldigheter enligt marknadsmissbruksförordningen. Hänvisningen till EU-bestämmelserna är utformad på så sätt att den avser förordningen i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning (se avsnitt 5.1). Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkning av den särskilda avgift som ska tas ut enligt 20 §. De avgifter som ska tas ut ändras inte i förhållande till det som gäller för överträdelser av motsvarande bestämmelser i lagen. Ordningen i paragrafen ändras i enlighet med den ordning som anges i 20 §. Övriga ändringar är av redaktionell eller språklig art. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Punkten 1 anger när lagen träder i kraft. Detta datum överensstämmer med det datum när marknadsmissbruksförordningen ska börja tillämpas (artikel 39.2). Av punkten 2 följer att äldre bestämmelser ska tillämpas i fråga om anmälningsskyldighet som uppkommit före ikraftträdandet. Det innebär att nuvarande bestämmelser om t.ex. den tidsfrist inom vilken förändring av en insynspersons innehav ska anmälas till gäller för förändringar som har skett före ikraftträdandet. Av punkten 3 följer att förteckningar över personer som har tillgång till insiderinformation som har upprättats före ikraftträdandet ska sparas och överlämnas till i enlighet med äldre bestämmelser. 2015/16:120 Skyldigheten att uppdatera en sådan förteckning gäller dock inte längre när lagen träder i kraft. Från och med det datumet ska bestämmelserna om insiderförteckningar i marknadsmissbruksförordningen tillämpas när det gäller förteckningar som ska upprättas över personer som har tillgång insiderinformation. Av punkten 4 framgår att äldre bestämmelser gäller för överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 7.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument Paragrafen, som genomför artikel 1.3 i marknadsmissbruksdirektivet, innehåller undantag från bestämmelserna om insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan för handel som sker i återköpsprogram och på stabili- sering av värdepapper. Stabilisering av värdepapper kan ske genom handel med värdepapper eller relaterade instrument (artikel 5.4 i mark- nadsmissbruksförordningen). Definitioner av värdepapper och relaterade instrument finns i marknadsmissbruksförordningen (artikel 3.2 a och b). Ändringen görs endast som en följdändring med anledning av att beskrivningen av vilka program och åtgärder som undantas har flyttats från kommissionens genomförandeförordning om återköpsprogram till marknadsmissbruksförordningen och innebär inte någon ändring i sak. Bestämmelsen rör undantag från bestämmelserna om insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan. Hänvisningen till EU-bestämmelserna är utformad på så sätt att den avser förordningen i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning (se avsnitt 5.1). Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 7.8Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 8 kap. 45 § Ändringarna i paragrafen motsvarar ändringarna i 3 kap. 5 § sparbanks- lagen. Se författningskommentaren till den paragrafen. Europeiska unionens officiella tidning L 173/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av och rådets direktiv /6/EG och kommissionens direktiv /124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)En verklig inre marknad för finansiella tjänster är avgörande för ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen i unionen. (2)För en integrerad, effektiv och öppen finansmarknad krävs marknadsintegritet. Väl fungerande värdepappersmark nader som har allmänhetens förtroende är en förutsättning för ekonomisk tillväxt och välstånd. Marknadsmissbruk skadar finansmarknadernas integritet och allmänhetens förtroende för värdepapper och derivatinstrument. (3)och rådets direktiv /6/EG (4) fullbordade och uppdaterade unionens rättsliga ram för att skydda marknadens integritet. Med tanke på lagstiftningens, marknadens och teknikens utveckling sedan det direktivet trätt i kraft, som har medfört betydande förändringar av den finansiella miljön, bör det direktivet nu ersättas. En ny normativ rättsakt behövs också för att säkerställa att det finns enhetliga bestämmelser, tydliga centrala begrepp och en enhetlig regelbok i linje med slutsatserna från rapporten av av högnivågruppen för finansiell tillsyn inom EU, med som ordförande (nedan kallad Larosière gruppen). (1) EUT C 161, , s. 3. (2) EUT C 181, 21.6.2012, s. 64. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (EUT L 96, , s. 16). L 173/2 Europeiska unionens officiella tidning (4)En mer enhetlig och fastare ram måste fastställas för att bevara marknadens integritet, undvika potentiellt regle ringsarbitrage, säkerställa ansvarsskyldighet vid försök till manipulation och öka rättssäkerheten och förenkla lagstiftningen för marknadsaktörer. Denna förordning syftar till att på ett avgörande sätt bidra till en väl fun gerande inre marknad och bör följaktligen grundas på artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktions sätt (EUF-fördraget), såsom den tolkats i fast rättspraxis från Europeiska unionens domstol. (5)För att undanröja kvarvarande hinder för handel och motverka betydande snedvridning av konkurrensen till följd av lagstiftningsskillnader på nationell nivå, samt för att förhindra att andra hinder för handel och snedvridningar av konkurrensen uppstår, är det nödvändigt att anta en förordning som inför en mer enhetlig tolkning av unionens ramverk avseende marknadsmissbruk och som tydligare fastställer regler som ska tillämpas i alla medlemsstater. Marknadsmissbrukskraven får formen av en förordning, vilket säkerställer att de kraven är direkt tillämpliga. Detta bör säkerställa enhetliga villkor genom att förhindra uppkomsten av olikartade nationella krav till följd av inför livandet av ett direktiv. Denna förordning kommer att kräva att alla personer följer samma regler i hela unionen. Den kommer också att förenkla lagstiftningen och sänka företagens kostnader för att efterleva den, i synnerhet när det gäller företag som har gränsöverskridande verksamhet, och den kommer att bidra till att undanröja sned vridning av konkurrensen. (6)I kommissionens meddelande av om En ”Small Business Act” för uppmanas unionen och dess medlemsstater att utarbeta bestämmelser för att minska den administrativa bördan, att anpassa lagstiftningen till behoven hos emittenterna på marknader för små och medelstora företag och att underlätta tillgången till finansiering för dessa emittenter. Ett antal bestämmelser i direktiv /6/EG medför administrativa bördor för emittenterna, särskilt för emittenter av finansiella instrument som godkänts för handel på tillväxtmarknader för små och medelstora företag, och dessa bördor bör minskas. (7)Marknadsmissbruk är ett begrepp som omfattar olagliga beteenden på finansmarknaderna, och vid tillämpning av denna förordning bör begreppet anses omfatta insiderhandel, olagligt röjande av insiderinformation och mark nadsmanipulation. Sådant beteende hindrar fullständig öppenhet på marknaden som är en förutsättning för handel för alla ekonomiska aktörer på integrerade finansmarknader. (8)Tillämpningsområdet för direktiv /6/EG inriktade sig på finansiella instrument upptagna till handel på en reglerad marknad, eller för vilka det har lämnats in en ansökan om upptagande till handel på en sådan marknad. har man emellertid i allt högre grad handlat med finansiella instrument på multilaterala handels plattformar (MTF-plattformar). Det finns också finansiella instrument som handlas endast på andra typer av organiserade handelsplattformar (OTF-plattformar) eller endast över disk (OTC). Denna förordnings tillämpnings område bör därför utvidgas till att innefatta varje finansiellt instrument som handlas på en reglerad marknad, MTF- plattform eller OTF-plattform, och varje annat beteende eller annan handling som kan påverka ett sådant finansiellt instrument, oavsett om detta äger rum på en handelsplats eller inte. När det gäller vissa typer av MTF-plattformar, vilka liksom reglerade marknader bistår företag med att anskaffa eget kapital, gäller förbudet mot marknadsmiss bruk även när en ansökan om upptagande till handel på en sådan marknad har gjorts. Tillämpningsområdet för denna förordning bör därför inbegripa finansiella instrument för vilka en ansökan om upptagande till handel på en MTF-plattform har gjorts. Detta bör förbättra investerarskyddet, upprätthålla marknadens integritet och säkerställa att marknadsmissbruk av sådana instrument är entydigt förbjudet. (9)För att främja öppenhet bör operatörer av en reglerad marknad, en MTF- eller OTF-plattform omgående meddela sina behöriga myndigheter uppgifter om de finansiella instrument som de har tagit upp till handel, för vilka det har gjorts en ansökan om upptagande till handel eller som har handlats på deras handelsplatser. En andra anmälan bör göras om instrumentet är upptaget till handel. Sådana skyldigheter bör även gälla för finansiella instrument för vilka det inlämnats en ansökan om upptagande till handel på deras handelsplatser och finansiella instrument som har upptagits till handel innan denna förordning trädde i kraft. Anmälningarna, bör de behöriga myndigheterna lämna in till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (), och bör offent liggöra en förteckning över alla de anmälda finansiella instrumenten. Denna förordning tillämpas på finansiella instrument oavsett om de tas upp eller inte på den förteckning som offentliggörs av . (10)Det är möjligt att vissa finansiella instrument som inte handlas på en handelsplats utnyttjas för marknadsmissbruk. Detta inkluderar finansiella instrument vars pris eller värde är beroende av eller påverkar finansiella instrument som handlas på en handelsplats, eller vars handel påverkar priset eller värdet på andra finansiella instrument som Europeiska unionens officiella tidning L 173/3 handlas på en handelsplats. Exempel på när sådana instrument kan användas för marknadsmissbruk är bland annat insiderinformation om en aktie eller obligation som kan utnyttjas för att köpa ett derivat av denna aktie eller obligation, eller ett index vars värde är beroende av denna aktie eller obligation. När ett finansiellt instrument används som ett referenspris kan ett OTC-derivat utnyttjas för att dra fördel av manipulerade priser eller för att manipulera priset på ett finansiellt instrument som handlas på en handelsplats. Ytterligare ett exempel är en planerad emission av nya värdepapper som inte i övrigt omfattas av förordningens tillämpningsområde, men där handel med dessa värdepapper skulle kunna påverka priset eller värdet på existerande börsnoterade värdepap per som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. Denna förordning täcker även den situation där priset eller värdet på ett instrument som handlas på en handelsplats är beroende av ett OTC-instrument. Samma princip bör tillämpas på spotavtal avseende råvaror vars pris baseras på derivatets pris, samt på köp av spotavtal avseende råvaror till vilka finansiella instrument hänför sig. (11)Handel med värdepapper eller relaterade instrument för stabilisering av värdepapper eller handel med egna aktier i återköpsprogram kan vara berättigad av ekonomiska skäl och bör därför, under vissa omständigheter, undantas från förbuden mot marknadsmissbruk, förutsatt att handeln äger rum med beaktande av nödvändig öppenhet så att relevant information om stabiliseringen eller återköpsprogrammen offentliggörs. (12)Handel med egna aktier i återköpsprogram och stabilisering av ett finansiellt instrument som inte omfattas av undantagen enligt denna förordning bör inte i sig anses utgöra marknadsmissbruk. (13)Medlemsstater, medlemmar av Europeiska centralbankssystemet (ECBS), ministerier och andra myndigheter och specialföretag för en eller flera medlemsstater samt unionen och vissa andra offentliga organ eller personer som handlar på deras vägnar bör kunna föra penning- eller växelkurspolitik eller förvalta offentlig skuld utan begräns ningar, i den mån verksamheten utförts i allmänhetens intresse och endast inom ramen för den politiken. Inte heller bör begränsning ske av transaktioner eller handelsorder som utförs eller beteenden av unionen, ett speci alföretag för en eller flera medlemsstater, Europeiska investeringsbanken, Europeiska finansiella stabiliseringsfacili teten och Europeiska stabilitetsmekanismen eller en internationell finansiell institution inrättad av två eller fler medlemsstater för att anskaffa finansiering och ge finansiellt bistånd till förmån för sina medlemmar. Ett sådant undantag från denna förordnings tillämpningsområde kan, i enlighet med denna förordning, utvidgas till vissa offentliga organ med uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av offentlig skuld och centralbanker i tredje länder.