prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — Ålderspensionsavgiften kan således inte reduce- ras. För vilka ändamål de olika avgifter som infly- ter som socialavgifter ska användas framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. 6.6.3.4Betalning av socialavgifter och allmän löneavgift Debitering och uppbörd av socialavgifter hante- ras av . Den som avser att bedriva näringsverksamhet och som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter ska enligt 7 kap. 1 och 2 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244) anmäla sig för registrering hos . Vid registreringen anges bl.a. företagsform och huruvida företagets verksam- het bedrivs på flera adresser. När det gäller arbetsgivare anges bl.a. första datum för löne- utbetalning, beräknat antal anställda och beräk- nad lönesumma . Om en uppgift som ligger till grund för registreringen ändras ska den som är registrerad underrätta om ändringen från det att ändringen inträffade. Den som är skyldig att betala arbetsgivar- avgifter ska också lämna en arbetsgivar- deklaration. I denna ska arbetsgivaravgifter redo- visas. En arbetsgivardeklaration ska lämnas för varje redovisningsperiod, vanligen . Med registreringen som underlag utfärdar förtryckta deklarationsblanketter för respektive kalendermånad. Deklarationerna ska för de flesta arbetsgivare vara avlämnade senast den 12 efter redovisnings- perioden med undantag för deklarationerna avseende som ska vara avlämnade senast den 17 efter redovisningsperioden. Redovisade arbetsgivar- avgifter ska vara inbetalda till som deklarationen ska vara avlämnad, dvs. i normalfallet den 12 efter redovisningsperioden. I arbetsgivardeklarationen redovisas avseende arbetsgivaravgifter samtliga avgiftspliktiga löner, förmåner och kostnadsavdrag. Därefter fördelas dessa på underlag för fulla arbetsgivaravgifter och reducerade avgifter, t.ex. på grund av att personal har fyllt . skyldige räknar själv fram sina avgifter genom att multiplicera sina respektive underlag med til- lämplig avgifts- eller löneskattesats och summerar resultaten. Från summan kan den avgiftsskyldige i vissa fall vara berättigad till avdrag. 6.6.3.5 Nedsättning av socialavgifter Nedsatta socialavgifter för personer som vid årets ingång har fyllt På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt och som omfattas av det reforme- rade pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, ska bara ålderspensionsavgiften och inte övriga socialavgifter betalas. Detta gäller även för dem som betalar egenavgifter. För personer som är födda eller tidigare tas inga socialavgifter ut. För personer som vid årets ingång har fyllt tas inte heller någon allmän löneavgift ut. Däremot tas särskild löneskatt ut . Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Arbetsgivare, enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag som är verksamma i vissa angivna kommuner i och västra (stödområde A) får göra avdrag vid beräkningen av socialavgifterna och den allmänna löneavgiften. Syftet med avdraget är att stimulera småföretagandet och att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre till- gång på service, låg befolkningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. Reglerna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och social- avgiftslagen (2000:980). Bestämmelserna innebär i huvudsak att företag som är verksamma i stöd- området ges ett avdrag av avgiftsunderlaget vid beräkningen av den all- männa löneavgiften, arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna. För arbetsgivare uppgår avdraget till högst och för enskilda näringsidkare till högst . Avdraget får inte tillsammans med avdra- get för personer som arbetar med forskning och utveckling (se nedan) medföra att avgifterna understiger ålderspensionsavgiften. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 infördes en nedsättning av egenavgifterna för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag i syfte att göra det mer attraktivt att starta, driva och utveckla företag (prop. 2009/10:178, bet. 2009/10:SfU16, rskr. 2009/10:278). Nedsätt- ningen uppgick till och var utformad som ett avdrag vid avgiftsberäkningen. Avdrag fick göras med högst . förstärktes nedsättningen genom att avdraget vid avgiftsberäkningen höjdes till av avgiftsunderlaget och det maximala avdrags- beloppet med till (prop. 2013/14:14, bet. 2013/14:SfU5, rskr. 2013/14:74). En förutsättning för avdrag är att överskottet av näringsverksamheten över- stiger och att den avgiftsskyldige vid årets ingång har fyllt 25 men inte . Avdraget får inte medföra att egenavgifterna understiger ålderspensionsavgiften. Nedsatta arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning och utveckling infördes ett skatteincitament för forskning och utveckling (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:FiU1, rskr. 2013/14:56). Vid beräkningen av arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning och utveckling ska avdrag göras av avgiftsunder- laget för dessa personer. Avdraget får inte med- föra att de avgifter som ska betalas understiger ålderspensionsavgiften. Det sammanlagda avdraget för samtliga personer som arbetar med forskning eller utveckling hos den avgifts- skyldige får inte överstiga . Vid bedömningen av avdragsrätten ska flera avgiftsskyldiga som ingår i samma koncern och som uppfyller villkoren för att få göra avdrag anses som en avgiftsskyldig. En förut- sättning för avdraget är att personerna har arbetat med forskning och utveckling i en viss utsträckning och att de vid årets ingång har fyllt 25 men inte . Allmänt om statligt stöd Artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) innehåller bestämmelser om statligt P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Artikel 107.1 i EUF-fördraget innehåller ett generellt förbud mot statligt stöd. Av artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget framgår dock att statligt stöd i vissa fall är eller kan vara för- enligt med den inre marknaden och i så fall tillåtet. Statsstödsreglerna vilar på ett system med förhandsgranskning. Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna anmäla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder till kommissionen. Medlemsstaterna får inte införa detta slag av stödåtgärder förrän kommissionen granskat åtgärderna. Det finns undantag från förhandsgransk- ningen. Ett undantag finns för stöd av mindre betydelse. Villkoren för att kunna lämna sådant stöd framgår i första hand av kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. För sektorn för primärproduktion av jordbruksprodukter (jordbrukssektorn) och fiskeri- och vattenbrukssektorn gäller särskilda regler, se kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom jordbruks- sektorn och kommissionens förordning (EU) nr 717/2014 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom fiskeri- och vattenbruks- sektorn. Förordningarna har direkt effekt. Det innebär att de villkor som följer av förordningarna ska tillämpas utan att någon särskild implementering i svensk lagstiftning sker. Närmare om kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse Kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse innebär i huvudsak följande. För att ett stöd ska anses vara ett stöd av mindre betydelse får det totala stöd som beviljas ett enda företag som huvudregel inte överstiga om tre beskatt- ningsår (det s.k. individuella taket), se artikel 3.2 i förordning nr 1407/2013. För t.ex. jordbruks- och fiskerisektorerna gäller lägre individuella tak (för jordbrukssektorn och för fiskeri- och vattenbrukssektorn), se artikel 3.2 i förordning nr 1408/2013 och artikel 3.2 i förordning nr 717/2014. Inom jordbruks-, fiskeri- och vattenbrukssektorerna finns dessutom s.k. nationella tak som inte får överskridas, se artikel 3.3 i förordning nr 1408/2013 och artikel 3.3 i förordning nr 717/2014. Perioden på tre beskattningsår fastställs på grundval av de beskattningsår som används av företaget i den berörda medlemsstaten, se t.ex. artikel 3.5 i förordning nr 1407/2013. Vid tillämpning av kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse omfattar begreppet ”företag” varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras. Ekonomisk verk- samhet utgörs i sin tur av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad. Det gäller oavsett om verksamheten bedrivs med vinstsyfte eller inte. Huruvida en stödmottagare ska anses vara ett företag i detta avseende avgörs från fall till fall. Med begreppet ”ett enda företag” avses inte endast företaget utan också andra företag som står i intressegemenskap med företaget på ett sådant sätt att de bör ses som en enhet, se t.ex. artikel 2.2 i förordning nr 1407/2013. Det inne- bär att begreppet ”ett enda företag” omfattar alla enheter som har minst ett av följande för- hållanden till varandra: a)Ett företag innehar majoriteten av aktie- ägar- eller delägarrösterna i ett annat företag. b)Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan. c)Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta företag eller enligt en bestämmelse i det företagets stiftelseurkund eller stadgar. d)Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag kontrollerar ensamt majorite- ten av aktieägarnas eller delägarnas röster i detta företag med stöd av ett avtal med andra aktie- ägare eller delägare i detta företag. Företag som har någon av de förbindelser som nämns i a–d via ett eller flera andra företag ska också anses vara ett enda företag. Huruvida sådan intressegemenskap föreligger avgörs från fall till fall. Kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse gäller företag inom flertalet sektorer, se t.ex. artikel 1 i förordning nr 1407/2013. Avgörande för bedömningen av vilken förord- ning om stöd av mindre betydelse som är til- lämplig, är den verksamhet som bedrivs i företaget, se t.ex. artikel 1.1 i förordning nr 1407/2013. Det innebär t.ex. att om ett företag bedriver verksamhet inom flera sektorer (som omfattas av kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse), t.ex. inom såväl skogs- som jordbrukssektorn, kan stöd av mindre betydelse lämnas enligt förordning nr 1407/2013 för skogssektorn under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, t.ex. genom åtskillnad mellan verksamheterna eller upp- delning av kostnaderna, ser till att verksamhet- erna inom de sektorer som undantas från til- lämpningsområdet för förordning nr 1407/2013 inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljats i enlighet med förordningen, se artikel 1.2 i förordning nr 1407/2013. Stöd får kumuleras under vissa förutsätt- ningar, se t.ex. artikel 5 i förordning nr 1407/2013. Den stödgivande myndighetens ansvar Den stödgivande myndigheten får lämna ett stöd av mindre betydelse bara om villkoren i kommissionens regelverk om stöd av mindre betydelse är uppfyllda, se t.ex. artikel 6.3 i för- ordning nr 1407/2013. I avsaknad av ett centralt register för stöd av mindre betydelse sker kon- trollen mot bakgrund av uppgifter från företagen, se t.ex. artikel 6.1 i förordning nr 1407/2013. Om stödet överskrider tillämpligt tal, omfattas det inte av regelverket, se t.ex. artikel 3.7 i förordning nr 1407/2013. Den stöd- givande myndigheten är skyldig att informera företagen om stödets karaktär av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till det regelverk som är tillämpligt, se t.ex. artikel 6.1 i förordning nr 1407/2013. 6.6.4Sänkta arbetsgivaravgifter när enmansföretag anställer Regeringens förslag: Enmansföretag som anställer en person ska under längst tolv kalendermånader i följd vara berättigade till en nedsättning av arbetsgivaravgifterna, den allmänna löneavgiften och den särskilda löne- skatten så att bara ålderspensionsavgift ska betalas. Nedsättningen ska vara tillfällig och gälla till utgången av 2021. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , (), , Förvaltningsrätten i , , , Arbets- givarverket och Statskontoret tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Ekonomistyr- ningsverket (ESV), , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys), FAR, Företagarna, i (LO), (), Akademikers () och () avstyrker förslaget. ESV, Föreningen och har invändningar av mer principiell natur med avse- ende på valet av metod för stödet till nyanställ- ningar. Arbetsförmedlingen förordar som ett alternativ till förslaget åtgärder som direkt riktar sig till individer som saknar anställning. , , Arbetsförmedlingen, Föreningen , och framhåller att förslaget är förenat med dödvikts- effekter medan Företagarna förespråkar en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna. Arbetsförmedlingen anför att tempo- rära marginella sysselsättningsstöd, som försla- get kan ses som, teoretiskt kan förväntas ha mer gynnsamma effekter än generella förändringar av arbetsgivaravgifterna. Vidare framhåller marknads- och utbildningspolitisk utvärdering (IFAU) att dödviktseffekterna begränsas när nedsättningen inte är generell utan i stället, som de anger denna vara fallet här, riktad. IFAU och Föreningen pekar på problem med undanträngningseffekter. IFAU anser bl.a. att förslaget kan leda till att produktion i enmansföretag i stödområde A kan komma att ersättas med motsvarande produktion utanför stödområdet. Riks- revisionen, ESV, , Föreningen , , och anser att förslaget ökar komplexiteten i socialavgiftssystemet. Enligt ökar därmed risken för att arbetsgivarna gör fel vid redovisningen. efterfrågar mer konkreta argu- ment för varför åtgärden är temporär. IFAU anser dock att det är positivt att åtgärden utökas till jämfört med det tidigare systemet med nedsatta arbetsgivaravgifter för enmansföretag P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 som anställer, som var tidsbegränsat . Många av de som kan komma att beröras av åtgärden kan behöva än 18 månader för att informera sig och anpassa sitt beteende till den. Vad som är en tillräcklig tids- utdräkt och hur denna förhåller sig till är det dock enligt IFAU svårt att uttala sig om. Skälen för regeringens förslag: Att anställa en första person i ett enmansföretag är för- knippat med vissa initiala kostnader, t.ex. i form av nya administrativa rutiner och utbildning av den nyanställde. Tillsammans med arbetsgivar- avgifterna på lönen kan det utgöra ett återhållande inslag i beslutet att anställa. Genom en nedsättning av arbetsgivaravgifterna och den allmänna löneavgiften så att endast ålderspens- ionsavgift ska betalas minskar den initiala kostnaden att anställa och fler enmansföretag kan förväntas anställa. När erfarenheterna av att ha en person anställd väl vunnits kan företagen i viss mån vara mer positiva till att anställa fler personer. Nya arbetstillfällen i dessa företag förväntas leda till minskad arbetslöshet och ökad sysselsättning. Avsikten med den föreslagna nedsättningen är inte att ge ett långsiktigt stöd för nyanställning i enmansföretag utan i stället att åstadkomma en lindring av de förhållanden i samband med nyanställning som enmansföretag kan uppleva som negativa. Nedsättningen bör därför ges under längst . På lön och andra ersättningar till arbetstagare som är eller äldre betalas särskild löneskatt i stället för andra arbetsgivaravgifter än ålders- pensionsavgiften. För att inte anställningar av äldre personer ska missgynnas bör nedsättningen också kunna avse löneskatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster. Personer som är födda eller tidigare omfattas inte av det nya ålders- pensionssystemet och betalar därför ingen ålderspensionsavgift. Eftersom särskild löneskatt omfattas av nedsättningen i sin helhet kommer ett enmansföretag som anställer en sådan person således att bli helt befriat från avgifter. ESV, Föreningen och har riktat principiella invändningar mot försla- get. Arbetsförmedlingen förordar som ett alterna- tiv till förslaget åtgärder som direkt riktar sig till individer som saknar anställning. Det finns redan ett antal riktade åtgärder för minskad arbetslös- het och ökad sysselsättning. Regeringen bedömer dock att det finns utrymme för ytter- Förslaget om nedsatta arbets- givaravgifter för den första anställda utgör, trots de principiella invändningar som ESV, Föreningen och riktar mot förslaget, en angelägen åtgärd som dessutom är riktad mot nyanställningar och gäller således inte befintliga anställningar. , , Arbetsförmedlingen, Föreningen , och framhåller att förslaget är förenat med död- viktseffekter medan Företagarna förespråkar en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna. Eftersom förslaget bara gäller nyanställningar och inte befintliga anställningar, bedömer regeringen att det är mer effektivt och träffsäkert än en generell nedsättning – dödviktsförlusten bedöms med andra ord vara mindre. Även framhåller att temporära marginella sysselsättningsstöd, som förslaget kan ses som, teoretiskt kan förväntas ha mer gynnsamma effekter än generella förändringar av arbetsgivaravgifterna. Att dödviktseffekterna begränsas när nedsättningen inte är generell, utan i stället, så som i detta fall, riktad, framhålls även av IFAU. Mer generella åtgärder, som Företagarna förespråkar, leder till större död- viktseffekter och är betydligt dyrare att genom- föra. , , , Föreningen , , TCO och Småföre- tagarnas anser att förslaget ökar komplexiteten i socialavgiftssystemet. Enligt ökar därmed risken för att arbets- givarna gör fel vid redovisningen. Regeringen har förståelse för att förslaget medför att social- avgiftssystemet blir något mer komplext. Enligt regeringens bedömning kan åtgärden dock inte anses mer komplicerad än att den kan hanteras genom upplysningar och information från . Nedsättningen ges dessutom bara för den först anställda och . efterfrågar mer konkreta argument för varför åtgärden är temporär. Mot bakgrund av situationen på arbetsmarknaden anser regeringen att det är motiverat med en tillfällig åtgärd för enmansföretag som anställer. Det tidigare systemet med nedsatta arbetsgivar- avgifter för enmansföretag som anställer var tidsbegränsat . Som IFAU påpekat kan dock många av de som kan komma att beröras av åtgärden tänkas behöva än 18 månader för att informera sig om och anpassa sitt beteende till den. Nedsättningen bör därför gälla t.o.m. utgången av 2021. IFAU menar att förslaget kan leda till att produktion i enmansföretag i stödområde A kan komma att ersättas med motsvarande produktion utanför stödområdet. Denna fråga behandlas i avsnitt 6.6.13. Förslaget föranleder 5 § i den nya lagen om sär- skild beräkning av vissa avgifter för enmans- företag –2021, se avsnitt 3.1. 6.6.5Vilken verksamhetsform ska omfattas? Regeringens förslag: avses enskilda näringsidkare som bedriver verksamhet utan anställda. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i , , Tillväxtanalys, , Föreningen , , Företagarna, och ifrågasätter begränsningen av stödet till nyanställningar till enskilda näringsidkare. Tillväxtanalys framhåller, i likhet med , Företagarna och , att det är rimligt att beslutet att anställa en första person föregås av en förändring av ett företags juridiska form från enskild näringsverksamhet till aktiebolag för att företagaren vill reducera den privatekonomiska risken av att bli arbets- givare. IFAU framhåller dock att den omständigheten att nedsättningen riktas till enskilda näringsidkare och att dessa endast kan tillgodogöra sig subventionen innebär att de kostnader som förslaget medför blir begränsade, som internationella erfarenheter antyder att dessa begränsningar inte utesluter positiva sysselsättningseffekter. Vidare anser IFAU att begränsningen till enskilda näringsidkare medför att definitionen av enmansföretag blir enklare. Skälen för regeringens förslag: Syftet med förslaget är att träffa företag som endast syssel- sätter företagaren själv. bedrivs sådan verksamhet i form av enskild näringsverksamhet, dvs. en fysisk person som bedriver sådan verk- P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 samhet som ska hänföras till inkomstslaget näringsverksamhet enligt inkomstskattelagen (1999:1229). Det förekommer emellertid också att verksamheter som endast sysselsätter före- tagaren själv bedrivs i andra juridiska former, t.ex. enmansaktiebolag. Förvaltningsrätten i , , Tillväxtanalys, , Föreningen , , Företagarna, och ifrågasätter begränsningen av stödet till nyanställningar till enskilda näringsidkare. Att nedsättningen före- slås begränsas till enskilda näringsidkare görs mot bakgrund av att enskilda näringsidkare anställer i lägre omfattning och att de i genomsnitt har en lägre förvärvsinkomst än andra företagare (ägare av aktiebolag och handelsbolagsdelägare). Att förslaget riktas mot personer med i genomsnitt lägre förvärvs- inkomst innebär att förslagets fördelningsprofil förbättras. Begränsningen till enskilda närings- idkare innebär att nedsättningen kommer att riktas mot mindre företag, eftersom omsätt- ningen i genomsnitt är lägre bland enskilda näringsidkare utan anställda än bland övriga företagare utan anställda. IFAU påpekar även att begränsningen till enskilda näringsidkare medför att definitionen av enmansföretag blir enklare och att den offentligfinansiella kostnaden hålls nere. Tillväxtanalys framhåller, i likhet med , Företagarna och , att det är rimligt att beslutet att anställa en första person föregås av en förändring av ett företags juridiska form från enskild näringsverksamhet till aktiebolag för att företagaren vill reducera den privatekonomiska risken av att bli arbetsgivare. Regeringen bedömer dock att när det gäller valet av verk- samhetsform får detta antas påverkas av flera olika faktorer. Enskilda näringsidkare som väljer att anställa en första person förutsätts ha beaktat konsekvenserna av detta ur flera aspekter. Förslaget minskar i det avseendet kostnaderna förenade med en första anställning och därmed det ekonomiska risktagandet. Förslaget föranleder 4 § lagen om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag –2021, se avsnitt 3.1. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 6.6.6Verksamheten bedrivs utan anställda Regeringens förslag: Enskilda näringsidkare ska anses bedriva verksamhet utan anställda om avgiftspliktig ersättning inte getts ut efter , eller den senare dag då verk- samheten startades, och fram till dess en ned- sättningsberättigad anställning påbörjas i verk- samheten. En sådan anställning kan påbörjas tidigast . Företag med verksamhet utomlands ska betraktas som ett enmansföretag bara om före- taget inte har utgett ersättning till någon person på ett sådant sätt att företaget hade varit skyldigt att betala arbetsgivaravgifter eller särskild löneskatt i om ersättningen hade getts ut för arbete i . Vid bedömningen av om avgiftspliktig ersätt- ning getts ut ska det bortses från ersättning som sammanlagt uppgår till högst till en och samma person. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens förslag: Avsikten med den föreslagna nedsättningen är att under- lätta för enmansföretag att anställa den första personen. Det är långt ifrån entydigt vad som avses med ett enmansföretags första anställning. För att i görligaste mån undanröja tolknings- problem bör därför nedsättningen kopplas till en omständighet som är relativt enkel att konsta- tera. Ett någorlunda enkelt och effektivt sätt kan vara att använda sig av en jämförelsedag.