prop · H40362 · 2016-12-09 00:00:00 — underminerar främjandet av inkluderande och demokratiska samhällen. Även de etablerade demokratierna i världen står inför stora utmaningar när det gäller den process som krävs för att ständigt återvinna demokratin både som princip och som ett levande styrelseskick. Att verka för en kontinuerlig dialog om demokratin och dess innebörd är viktigt för att motverka att den urholkas och missbrukas. Demokratins grundläggande principer kan aldrig ifrågasättas. är det angeläget att fördjupa förståelsen för olika dimensioner av demokratin. I takt med den växande populism, desinformation och rasism som vi ser , inte minst i , är detta alltmer angeläget. Det är såväl en trovärdighetsfråga som ett sätt att skapa inkluderande samhällen, att på så sätt – med tydlig utgångspunkt i de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer – bemöta de krafter som motverkar en demokratisk utveckling. Välfungerande, jämställda och demokratiska samhällen är också en förutsättning för en ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbar utveckling. Ny forskning visar på tydliga samband mellan demokrati och folkhälsa, liksom mellan en fungerande demokrati där allmänna val genomförs på ett rättsäkert och rättvist sätt och ekonomisk tillväxt. lever stora delar av världens befolkning under förhållanden som inte motsvarar en skälig levnadsstandard och i många fall i extrem fattigdom. Det rör sig om utbredd arbetslöshet och brist på tillgång till sjukvård och utbildning, men också om brist på frihet, makt och inflytande. Främjandet av inkluderande, jämställda och demokratiska samhällen måste därför integreras i alla delar av utrikespolitiken och utvecklingssamarbetet. De globala hållbarhetsmålen utgör viktiga verktyg i sammanhanget. Regeringen avser att: yttrandefriheten i såväl multilaterala forum som bilaterala – verka för att stärka rätten i fråga om tillgång till information – arbeta för att stärka journalisters säkerhet bland annat genom att stärka ansvarsutkrävandet vid användning av våld, hot om våld och andra typer av trakasserier mot utövare av yttrandefriheten – verka för att öka tillgången till ett öppet, fritt och säkert internet där såväl yttrandefriheten som rätten till respekt för privatlivet – arbeta för att stärka med god förmåga att stå emot försök att sprida propaganda och desinformation, bland annat genom stöd till fria och oberoende medier och ökad medie- och informationskunnighet – betona vikten av yttrandefrihet och transparens, bland annat genom den offentliga diplomatin. Ett demokratiskt samhälle är avhängigt respekten för yttrande- och Att yttrandefriheten respekteras är en förutsättning för individers möjligheter att delta aktivt i politiska processer och att engagera sig i samhällsfrågor. Respekten för yttrande- och åsiktsfrihet är också en grundförutsättning för att en rad andra fri- och rättigheter ska kunna åtnjutas, såsom församlings- och föreningsfriheten och rätten till Yttrandefrihet innebär såväl åsiktsfrihet som frihet att söka, ta emot och sprida uppgifter och idéer av alla slag, i tal, i skrift och i tryck, i konstnärlig form eller genom annat valfritt uttrycksmedel. omfattar därmed långt mer än enbart det talade ordet och sträcker sig över en rad fält, såsom journalistik, medier, internet, reklam, politik, religion, kultur och utbildning. Detta inkluderar även rätten till Samtliga länder är ansvariga för att garantera att yttrandefriheten inte inskränks på otillåtna sätt, oavsett om landet i fråga har anslutit sig till en viss konvention eller inte. Staters inskränkningar av yttrande- och åsiktsfriheten drabbar ofta medier, konstnärliga uttryck och organisationer som tar upp politisk kritik, kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter, hbtq- personers åtnjutande av mänskliga rättigheter och frågor kopplade till utövande av religion. Det finns ett stort behov av att uppmärksamma och stärka yttrandefriheten i hela dess omfång, både för att skydda yttrandefriheten som sådan och för att ge stöd till aktörer som arbetar för de mänskliga rättigheterna. På alltför många platser inskränks möjligheterna att fritt uttrycka sig genom våld eller hot om våld, liksom möjligheten att söka och ta emot uppgifter, på otillåtna sätt. Säkerhet för journalister och bekämpande av straffrihet för dem som hotar eller utövar våld är områden som måste prioriteras i högre grad inom både multilaterala forum och enskilda länder. Hot, våld och även mord på journalister är ett växande problem som utgör ett hot mot det fria ordet och det demokratiska samtalet. Kvinnliga journalister är ofta Ansvarsutkrävandet för denna typ av brott behöver I väpnade konflikter världen över är journalister måltavlor för avrättningar, våld och hot om våld. utbildning, kultur, vetenskap och kommunikation, har ett särskilt mandat för arbete med pressfrihet och journalisters säkerhet. ansvarigt för koordineringen av för journalisters säkerhet och frågan om straffrihet. arbetar med att stärka säkerheten för journalister. Det handlar både om reaktiva och proaktiva åtgärder för att hantera och förebygga hot och våld, såsom stöd till utbildningsinsatser för att främja självständig och oberoende journalistik överlag. I många fall spelar rättsstatsproblematik, inte minst korruption, en central roll för journalisters säkerhet, varför dessa perspektiv måste vara levande i diskussioner på området. Internet och de nya medierna har i många samhällen blivit den främsta offentliga plattformen för samhällsdebatt och kommunikation. saknar fortfarande många människor, inte minst kvinnor, tillgång till ny teknologi och internet och de möjligheter detta innebär. ökad tillgång till ett fritt, säkert och öppet internet handlar därför inte enbart om främjandet av yttrandefriheten och de mänskliga rättigheterna, utan också om främjandet av jämställdhet och av en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Många stater använder säkerhetsproblem på internet för att motivera långtgående inskränkningar av människors rättigheter och argumenterar i sammanhanget för att säkerhet och rättigheter behöver balanseras. Denna utveckling har satt fokus på behovet av att motverka såväl brottslig verksamhet från individer som cyberattacker från statliga och statsstödda aktörer. Likaså har flera stater dessutom byggt upp kapacitet för att övervaka och förfölja MR-försvarare och politiska meningsmotståndare på internet även när dessa befinner sig utanför landets egna gränser. Den ökande mängden repressiv lagstiftning och reglering, som innefattar allt ifrån blockering av vissa webbplatser till regler som begränsar finansieringsmöjligheterna för individer, företag och organisationer, begränsar inte bara det fria ordet utan även människors möjlighet till deltagande i samhällslivet. En rättighetsbaserad ansats i alla diskussioner som rör digitaliseringens möjligheter och utmaningar är en förutsättning för att fler ska kunna få tillgång till ett fritt, öppet och säkert internet, och för att yttrandefriheten och övriga fri- och rättigheter ska kunna åtnjutas fullt ut. Det svenska arbetet i för mänskliga rättigheter för att fastslå att mänskliga rättigheter också är tillämpliga på internet har i sammanhanget varit särskilt viktigt. Likaså är de globala diskussionerna ominternets framtida styrning också centrala i en rättighetsbaserad internationell dialog om normer för en digital era. Arbetet med att främja yttrandefriheten i dess fulla bemärkelse, på internet och i övrigt, är avgörande också för att kunna bemöta tilltagande propaganda- och desinformationsverksamhet från såväl länder som terrorist- och extremistgrupper. Stöd till oberoende medier är centralt i sammanhanget. Stärkta insatser för att förbättra medie- och informationskunnigheten hos inte minst unga, liksom främjandet av ökad kunskap om och tillgång till teknik, medier och information i allmänhet utgör också en viktig del i detta arbete. Digitaliseringen och den kraftigt ökade mängden personlig information och kommunikation som sker över internet har också medfört en viktig diskussion om rätten till respekt för privat- och familjelivet i den digitala tidsåldern. I många delar av världen är internet och sociala medier en naturlig del av många barn och ungas vardag. Digitalisering innebär både möjligheter och utmaningar vad gäller frågor om barnets rättigheter. Frågor kring integritet, övervakning och säkerhet växer snabbt i betydelse. Den tekniska utvecklingen innebär att allt fler individer är uppkopplade mot internet, vilket genererar en stor mängd personliga data. Stater och företag kommer som en följd av detta att kunna få tillgång till en ännu mer detaljerad och komplett bild av våra liv än vad som är möjligt . Tillgången till och användningen av denna information måste därför vara förenlig med individers rätt till respekt för privat- och familjelivet liksom med de mänskliga rättigheterna i övrigt. En fördjupad debatt om rätten till privatliv i en digitaliserad tid är därför central. 2016/17:62 Det föränderliga och komplexa medielandskapet kräver flexibilitet och stöd till såväl stora som små aktörer. Det är viktigt att utvecklingssamarbetet håller jämna steg med och stöder den tekniska utvecklingen och dess betydelse för yttrandefriheten. 3.2Demokratiska politiska institutioner och processer Regeringen avser att: –stärka demokratiska politiska institutioner och processer genom information och dialog samt bidra till ett ökat förtroende för politiska partier –stödja valprocessers integritet och motverka att odemokratiska valprocesser används för att legitimera maktutövande –stärka alla människors samhälleliga deltagande, inflytande och aktörskap –bidra till en diskussion om en fördjupad demokratisyn. Fler länder än genomför flerpartival. Den formella övergången till regelbundet genomförda allmänna val är i sig värdefull, men har långt ifrån alltid följts av en fördjupning och konsolidering av de demokratiska processerna. På vissa håll undermineras valprocesser i syfte att legitimera och cementera makten hos en ledare eller ett parti. För varje val som manipuleras och missbrukas riskerar tilltron till demokratin att försvagas. Misstänkt valfusk har i flera länder utlöst breda folkliga protester, vilket visar att människor sätter värde på sin rättighet att kunna välja sina politiska företrädare på ett demokratiskt sätt. När val inte är rättssäkra och rättvisa riskerar det att leda till våld och väpnade konflikter. Fria och rättvisa val är en av grundstenarna i en demokrati, men val räcker inte för att skapa demokrati. understryker därför vikten av att människor kan delta i och påverka det samhälle de lever i genom politiskt eller samhälleligt engagemang även mellan allmänna val. demokratistöd syftar bland annat till att skapa förutsättningar för människor att hävda och aktivt utöva sina medborgerliga och politiska rättigheter och därigenom öka inflytandet över sina levnadsvillkor. Institutioner som International och Varieties of Democracy tillför fördjupad kunskap och förståelse för demokratins betydelse och ger därmed viktiga bidrag till den ständigt pågående globala diskussionen om demokratins utveckling. Politiska partier och parlament är svaga i många länder, men är avgörande institutioner för att kanalisera åsikter och prioriteringar i ett samhälle, och för att kunna lösa konflikter på fredlig väg. Valobservation genomförd av internationella och inhemska aktörer är ett sätt att stärka tilltron till valresultaten och något bidrar till genom valobservationsinsatser. Det är i första hand politiska partier som kan aggregera prioriteringar, förhandla och formulera övergripande politiska lösningar som lever upp till medborgarnas förväntningar. Det är genom politiska institutioner som människor väljer sina företrädare på lokal, regional och nationell nivå. Det minskade politiska engagemanget och bristande förtroendet för många partier, inte minst i , är en central utmaning för att stärka människors deltagande. Den långa svenska traditionen av kommunalt självstyre utgör en viktig erfarenhet att förmedla i detta arbete. Kommunala partnerskapsprogram mellan svenska kommuner och kommuner i samarbetsländer ska stimulera till långsiktiga självbärande relationer. I många länder försvagas de demokratiska institutionerna och rättsstaten av utbredd korruption. Korruption är ett stort hot mot den demokratiska samhällsutvecklingen då den underminerar rättsstatens legitimitet. Att motarbeta korruption är viktigt då ett korruptionsfritt samhälle är en av grundpelarna i en demokratisk och välfungerande rättsstat. Välfungerande, oberoende, effektiva, rättssäkra och transparenta samhällsinstitutioner och andra demokratiska strukturer möjliggör deltagande och ansvarsutkrävande. Detta är centralt för att nå demokratisk utveckling och inte minst för att möjliggöra för individer att kunna åberopa och nyttja sina mänskliga rättigheter. Demokratiska och rättssäkra strukturer är en förutsättning för en hållbar utveckling och ett viktigt led i att lyckas nå de globala målen. Det svenska och internationella utvecklingssamarbetet har en viktig roll i att stärka institutioner och system, med kapacitetsutveckling som en integrerad del. Rättsstatliga myndighetsstrukturer är viktiga för att människor ska känna tilltro till demokrati. Utan oberoende rättsliga myndigheter och institutioner riskerar valprocesser att utnyttjas för att legitimera auktoritära regimer. Det internationella utvecklingssamarbetet är ett exempel på ett verktyg som med fördel kan användas för att stärka demokratiska, politiska institutioner och processer, vilket också redan görs i stor utsträckning. Det behövs också information och dialog för att synliggöra och därigenom stärka de demokratiska institutionerna och processerna. Detta arbete är centralt i förebyggandet av konflikter såväl som återuppbyggnadsarbetet efter krig och konflikt. De svenska erfarenheterna av stabila, självständiga institutioner med tillhörande regelverk, ombudsmän, transparens, goda relationer mellan arbetsmarknadens parter, öppenhet och deltagande genom exempelvis offentlig miljöprövning, samhällsplanering, diskrimineringslagstiftning och riksrevisorerna är högintressanta för många länder och förtjänar att särskilt lyftas fram. En effektiv, rättssäker statsförvaltning binder samman ett samhälle och är centralt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. har stor erfarenhet av att bygga en självständig och god statsförvaltning. 3.3Det civila samhällets utrymme Regeringen avser att: –stödja och försvara en bredd av civilsamhällets organisationer och aktörer i syfte att stärka demokratin och människors deltagande –uppmärksamma och påtala försämringar vad gäller civilsamhällets möjligheter att agera i såväl multilaterala forum som bilaterala relationer –skydda, stödja och främja ett brett spektrum av MR-försvarare under hot –använda anpassade, flexibla, innovativa, effektiva och hållbara former för stöd inom utvecklingssamarbetet till ett civilsamhälle i omvandling och under ökat tryck, särskilt i auktoritärt styrda samhällen. Ett livskraftigt och pluralistiskt civilsamhälle, som ges utrymme att verka självständigt, är en förutsättning för ett demokratiskt samhälle. Det är också därför en så stor del av det svenska utvecklingssamarbetet kanaliseras till och genom civilsamhällets organisationer. Civilsamhället har en särskild roll som röstbärare och opinionsbildare för individer och grupper i en demokrati, liksom en viktig granskande funktion. Deltagande i det civila samhället genom exempelvis föreningsliv skapar mening, delaktighet och utveckling för många människor, och möjligheter att driva frågor på ett annat sätt än vad enskilda individer kan. Länder där civilsamhället ges utrymme att verka tenderar också att vara länder där korruptionen är lägre och där rättsstatens principer respekteras i högre grad. På så sätt skapar aktiva civilsamhällen incitament även för utvecklingssamarbete och utländska investeringar. ser vi hur civilsamhällets utrymme begränsas på många platser . Det sker genom repressiv lagstiftning, genom åtgärder som med terrorismbekämpning och nationell säkerhet som motiv har som avsikt att motverka demokratiska rörelser eller politisk opposition, genom administrativa åtgärder som försvårar möjligheterna till finansiering samt genom våld eller hot om våld. Ofta innebär begränsningar av det civila samhällets handlingsutrymme att en rad mänskliga rättigheter kränks, inte minst mötes- och yttrandefriheten. Det krympande utrymmet för civilsamhället är även märkbart på den internationella nivån, inte minst i multilaterala forum. Det handlar dels om att vissa länder ifrågasätter den demokratiska samhällsmodellen som sådan, dels om att medlemsländer i vissa organisationer motverkar insyn och engagemang från civilsamhällets sida. Detta är märkbart i bland annat arbete för de mänskliga rättigheterna, där vissa stater agerar för att begränsa civilsamhällets deltagande. En motsvarande negativ trend finns inom ASEAN. För del är det en viktig prioritering att motverka de krafter som på olika sätt försöker hitta vägar att stänga ute civilsamhället från sammanhang där de kan skapa stort mervärde, såsom inom multilaterala forum. Civilsamhällets utrymme måste därför vara ett tydligt ämne för den utrikespolitiska dialogen, såväl i multilaterala som bilaterala Vid sidan av ökade restriktioner för civilsamhället håller även formerna och förutsättningarna för dess verksamhet på att förändras i takt med globaliseringen och teknologisk utveckling. Dialogen kring och stärkandet av civilsamhället måste därför ske på alla fronter. På många platser har nya medier och internet blivit det enda reella alternativet för att bedriva exempelvis oppositionell debatt. Att genomgående verka för att stärka yttrandefriheten både analogt och digitalt är därför viktigt för att motverka civilsamhällets krympande utrymme. Civilsamhällets organisationer kan även utgöra ett skydd och stöd för andra civilsamhällesaktörer, både grupper och enskilda aktivister, som utsätts för våld och påtryckningar. Likaså är enskilda MR-försvarares roll nära sammanlänkad med civilsamhällets möjligheter att verka. Många stater försvårar i allt större utsträckning MR-försvarares arbete. Dessa individer eller grupper är ofta såväl del av civilsamhället som förkämpar för marginaliserade och utsatta grupper. MR-försvarares roll är därför central i upprätthållandet av ett livskraftigt civilsamhälle och något som ges utrymme i både och EU:s utvecklingssamarbete. Att stödja och försvara en bredd av civilsamhällets organisationer och aktörer i syfte att stärka demokratin och människors deltagande är en prioritering för . Såväl organisationer som verkar för mänskliga rättigheter, jämställdhet, demokrati och rättsstatens principer på nationell nivå som gräsrotsengagemang genom folkrörelser och föreningar för exempelvis skolfrågor, miljö- och klimatfrågor, idrottsrörelser, lärarförbund eller fackföreningar faller inom denna ram. Det gör även de nya former av politiskt engagemang, inte minst bland yngre människor, som drivs i nätverk på nätet och i mer informella grupperingar. Kulturlivets aktörer är viktiga inte bara som sådana, utan även som främjare av demokrati och social sammanhållning. Stödet till fristadskonstnärer kan i detta sammanhang ha stor betydelse. Att uppmärksamma och fortsätta att stötta enskilda MR-försvarare är av största vikt. finns behov av att prioritera MR-försvarare som är kvinnor och/eller hbtq-personer, då dessa på grund av såväl sitt engagemang som sitt kön, sin sexuella läggning eller sin könsidentitet löper särskilt stor risk att utsättas för kränkningar. I en fungerande demokrati kanaliseras medborgarnas åsikter och intressen genom politiskt deltagande till de politiska beslutsarenor som har till uppgift att besluta om och genomföra resursfördelningen i ett samhälle. Den svenska kvinnorörelsens arbete är ett exempel på att civilsamhällets arbete varit framgångsrikt genom att kvinnorörelsen medverkat i att driva jämställdhetsarbetet i framåt. Det är ofta genom kombinationen av ett starkt, mångfasetterat och engagerat civilsamhälle och lyhörda politiska institutioner som långsiktigt hållbara förändringar kommer till stånd. Stöd till civilsamhället kan också främja framväxten av politiska partier i länder där de senare saknas eller är mycket svaga. Sammantaget skapar detta nya utmaningar för utformningen av ett civilsamhällesstöd som är flexibelt, innovativt och effektivt. När förutsättningarna och möjligheterna för aktörer att verka i svåra miljöer ändras, begränsas och till och med omöjliggörs, behöver och andra givare hitta nya lösningar som trots detta möjliggör fortsatt stöd och finansiering. 4 Lika rättigheter för alla Principerna om varje människas lika värde och icke-diskriminering utgör ett fundament i skyddet och främjandet av mänskliga rättigheter. De mänskliga rättigheterna är sprungna ur idén att alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Likaså utgör principen om varje människas lika värde en av grunderna i en demokrati, förverkligad genom institutioner med uppgift att garantera bland annat likhet inför lagen, frihet från tortyr, tillgång på lika villkor till utbildning och arbetsmarknad. Till skydd för allas lika rättigheter finns bland annat principen om ickediskriminering i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och i konventionerna om de mänskliga rättigheterna. En stor del av världens stater har därtill ratificerat ett antal konventioner med syfte att ge skydd för särskilt utsatta individer eller för frågor som påkallat ett särskilt skyddsbehov. Till dessa hör bland annat konventionerna om barnets rättigheter, om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor samt om avskaffande av alla former av rasdiskriminering. Ifrågasättandet av de mänskliga rättigheternas allmänna giltighet liksom brister i efterlevnaden av konventionsåtaganden, på såväl landnivå som i multilaterala forum, utgör en stor utmaning. Vi ser hur rättigheternas odelbarhet ifrågasätts genom att exempelvis ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ställs emot de medborgerliga och politiska rättigheterna. Detta sker i syfte att undergräva rättigheternas universalitet eller begränsa individers åtnjutande av dem i specifika fall. Som en del av ifrågasättandet ser vi hur fri- och rättigheterna för individer men även för civilsamhällets aktörer begränsas alltmer. Detta leder ofta till direkt och utbredd diskriminering. Personer med funktionsnedsättning, såväl barn som vuxna, utsätts likväl för olika former av diskriminering, särskilt i länder med utbredd fattigdom. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning syftar till att främja, skydda och säkerställa det fulla och lika åtnjutandet av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Konventionen fokuserar på icke-diskriminering och listar nödvändiga åtgärder för att personer med funktionsnedsättning ska kunna åtnjuta såväl medborgerliga och politiska som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Personer som tillhör urfolk har varit utsatta för kränkningar . Problematiken har inte sällan en tydlig miljödimension, inte minst givet den nära koppling till land och natur som frågan om mänskliga rättigheter för urfolk har. Mineralutvinning och skogsavverkning i norra och delar av liksom olje- och gasutvinning på platser runtom i utgör några exempel. Många romer lever i svår fattigdom och social exkludering och upplever diskriminering och hinder mot fullt åtnjutande av mänskliga Det gäller i synnerhet tillgång till utbildning, sjukvård, bostad och arbetsmarknad. bedriver ett arbete med att förbättra förutsättningarna för ett mer effektivt genomförande av medlemsstaternas nationella strategier eller åtgärder inom ramen för för romsk inkludering.