prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — Eftersom bolagsskatten tas ut på företagsnivå – inte på ägare eller anställda – är det svårt att göra en uppskattning av förslagets effekter för jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. Privatper- soners ägande av företag sker i stor utsträckning genom andra företag, t.ex. olika aktörer inom pensionssystemet (indirekt ägande). När det gäller det direkta ägandet är män (16,) överrepresenterade i förhållande till kvinnor (12,). Av ar- betskraftsundersökning () att döma är män () överrepresenterade i förhållande till kvinnor () i fråga om de som arbetar i näringsgrenar som delas in som ”finansiell verk- samhet och företagstjänster”. Sammanfattnings- vis bedöms förslaget inte påverka jämställdheten mellan kvinnor och män negativt. Förslaget i avsnitt 6.10.3 påverkar inte jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Som nämnts ovan när det gäller det direkta ägandet av företag är män (16,) över- representerade i förhållande till kvinnor (12,). Mot den bakgrunden kan försla- get i avsnitt 6.10.4 – som underlättar för affärs- mässigt betingade förvärv av underskottsföretag genom nyemission – förväntas gynna män i något högre grad än kvinnor. efterlyser en bedömning av behovet av speciella informationsinsatser i fråga om för- slagen i avsnitt 6.10.2–6.10.4. Förslagen ökar kostnader för information och granskning i viss utsträckning. Några speciella informationsinsatser bedöms inte behövas. Till- kommande utgifter för ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förvaltningsrätten i och Kammar- rätten i anser att förslaget i avsnitt 6.10.4 ökar tillströmningen av mål i allmän för- valtningsdomstol. Regeringen delar remissin- stansernas bedömning att förslaget ökar måltill- strömningen i viss utsträckning. Det är emeller- tid mycket svårt att göra en beräkning av den förväntade ökningen av måltillströmningen, sett mot bakgrund av att ventilen ges en ny utform- ning. I övrigt, dvs. i fråga om förslagen i avsnitt 6.10.2 och 6.10.3, förväntas måltillströmningen vara mycket begränsad. Sammanfattningsvis för- väntas måltillströmningen på grund av förslagen i avsnitt 6.10.2–6.10.4 vara begränsad. De mer- kostnader i form av tillkommande mål som för- slagen leder till, ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. efterlyser en redogörelse för alterna- tiva lösningar i fråga om förslagen i avsnitt 6.10.2–6.10.4 och en bedömning av om det vid utformningen av förslagen behöver tas särskild hänsyn till små företag. Det gäller framför allt förslaget i avsnitt 6.10.2. En nära till hands liggande alternativ lösning till förslaget, som ut- formats som ett avdragsförbud för ränta på vissa efterställda skulder, skulle enligt regeringens me- ning kunna vara att införa en schablonintäkt för de företag som omfattas av förslaget. skulle en schablonintäkt förutsätta ett mycket komplext regelverk, som är svårt att tillämpa för och företagen. Regeringen bedömer att det vid utformningen av förslaget inte behö- ver tas särskild hänsyn till små företag i finans- sektorn. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 efterlyser en bedömning av om för- slagen i avsnitt 6.10.2–6.10.4 är förenliga med . Enligt regeringens bedömning är för- slagen i överensstämmelse med , t.ex. reglerna om fri rörlighet och statsstöd i För- draget om Europeiska unionens funktionssätt. 6.11Avdragsrätt för representations- måltider – slopad avdragsrätt vid inkomstbeskattning 6.11.1 Ärendet och dess beredning har i en hemställan till Finans- departementet föreslagit ändringar av avdrags- rätten för ingående mervärdesskatt som avser representation samt slopande av avdragsrätten för representation vid inkomstbeskattningen (dnr Fi2015/01362/S2). har remitterat en promemoria med förslag om ändrade regler för avdragsrätt avseende representation. Förslagen i promemorian avser både mervärdesskatt och inkomstskatt. Promemorians lagförslag finns i bilaga 11, avsnitt 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i Fi2016/00776/S2). I detta avsnitt behandlas förslaget om ändrade regler för avdragsrätt avseende representation vid inkomstbeskattningen. Avdragsrätten för mervärdesskatt som avser representations- måltider behandlas i avsnitt 6.23. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen i bilaga 11, avsnitt 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11, avsnitt 4. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. 6.11.2 Bakgrund och gällande rätt Avdrag för ingående mervärdesskatt på utgifter för representation och liknande ändamål får inte göras i andra fall än när utgifterna får dras av vid inkomstbeskattningen. lagen (1999:1229), förkortad IL, får avdrag för andra och högre beloppsgränser avseende avdrag för mervärdesskatt på måltider för representa- tion, t.ex. vid restaurangbesök. Högre beloppsgränser tillämpades också vid avdrag för mervärdesskatt som avser utgifter för enklare förtäring i samband med demonstrationer och visningar. Se vidare avsnitt 6.23.4 om detta. Rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, kallat mervärdesskattedirektivet, innebär att får behålla de avdrags- begränsningar som fanns vid EU-inträdet. En sådan avdragsbegränsning får dock inte utökas (dom Metropol och Stadler, C- 409/99, EU:C:2002:2, punkt 46). Mot bakgrund av detta har ansett att avdrags- begränsningen för representationsmåltider har utökats i förhållande till vad som gällde vid EU-inträde. De högre beloppsgränser som har funnits vid men även efter EU-inträdet får därför användas vid beräkning av avdrag för ingående mervärdesskatt som avser represen- tationsmåltider och förtäring i samband med demonstrationer och visningar (ställningstaganden , dnr 131 222261-14/111, 131 222261-14/111 och 131 222275-14/111). Eftersom beloppsgränserna för mervärdesskatten har förändrats vid olika tillfällen medför ställnings- taganden att olika beloppsgränser tillämpas i olika situationer. Beloppsgränserna för mervärdesskatten blir också andra än den som gäller vid inkomstbeskattningen (exklusive mervärdesskatt). Enligt 16 kap. 2 § IL får utgifter för representation och liknande ändamål dras av bara om de har samband med närings- verksamheten, såsom då det uteslutande är fråga om att inleda eller upprätthålla affärsförbindelser eller liknande eller då utgifterna avser jubileum eller personalvård. Avdraget får inte överstiga vad som kan anses skäligt. För utgifter för lunch, middag eller supé får avdraget inte överstiga per person och måltid med tillägg för mervärdesskatt till den del denna inte ska dras av enligt 8 kap. eller återbetalas enligt 10 kap. Den faktiska utgiften kan vara större, men i den delen får avdrag alltså inte göras. Bestämmelsen om avdrag för representation (16 kap. 2 § IL), tillämpas även i inkomstslagen tjänst och kapital (12 kap. 1 § respektive 42 kap. 2 § IL). föreslår i sin hemställan att mervärdesskattelagen ändras så att avdrag för ingående skatt som hänför sig till utgifter för representation bara får göras om det är skäligt och inte i något fall med ett högre belopp än den mervärdesskatt som belöper på exklusive mervärdesskatt per person och tillfälle eller per gåva. Beloppet bör enligt omfatta alla slags kostnader (mat, alkoholhaltiga och icke alkoholhaltiga drycker, teaterbiljetter, lokalhyror etc.). Vad gäller inkomstskatt föreslår att avdragsrätten för utgifter för representation slopas helt. syfte med förslagen är att få en reglering som överensstämmer med och som är enkel att tillämpa. 6.11.4Avdragsrätten slopas, utom för enklare förtäring som avser lunch, middag, supé eller annan förtäring, utom för enklare förtäring av mindre värde. Ändringen träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Merparten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , , , , , vid , , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, , , , kommun, kommun, , kommun och . Några av de kommuner som har yttrat P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 sig konstaterar att de inte är skattpliktiga för inkomstskatt och därför inte påverkas av förslaget, som förslaget emellertid berör även kommunala bolag. Ungefär en tredjedel av de remissinstanser som har yttrat sig närmare över förslaget avstyrker det. Företagarna, , Näringslivets Skattedelegation, Föreningen , , Srf konsulterna och Visita. förordar av förenklingsskäl sitt eget förslag som innebär ett avdragsförbud för all typ av representation, men delar promemorians bedömning att avdrag ska finnas för enklare förtäring. Några instanser – vid och Srf konsulterna – förordar att nuvarande ordning med avdrag för förtäring i samband med representation lämnas oförändrad, medan Visita anser att rätten till avdrag bör utvidgas, i ett första steg till ett belopp (per måltid och person) som i reala termer motsvarar nivå på avdraget. Även () menar att det borde övervägas att i stället höja nivån på avdragsrätten, för att åstadkomma en harmonisering med vad som föreslås för mervärdesskattens del. Kommuner och Landsting uppger, liksom , att de varken kan av- eller tillstyrka förslaget eftersom det inte är tillräckligt utrett. pekar på negativa respektive positiva sidor med förslaget. Till de förra hör att representation blir dyrare för företagen, till de senare att verket bedömer att förslaget kommer att medföra en förenkling av reglerna. Bland kritiken mot förslaget återfinns i huvudsak följande synpunkter. Förslaget avviker från den allmänna principen om avdrag för inkomsternas förvärvande och bibehållande. Förenkling kan ifrågasättas som skäl för förslaget, som leder till ett ökat skatteuttag från företagen, utan att detta kommer dem tillgodo på något annat sätt. Konsekvensanalysen är bristfällig i olika avseenden. Bland annat behandlas inte de indirekta effekter det kan ha, t.ex. för restaurangbranschen. Inte heller behandlas förslagets större effekter för enskilda näringsidkare, i jämförelse med aktiebolag. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Synpunkter av ovan angivet slag framförs av vid , , , , Näringslivets Skattedelegation, Föreningen näringsliv, Företagarna, konsulterna och Visita. ser vissa brister i förslagets konsekvensutredning, bl.a. i fråga om motiveringen till syftet med förslaget, effekter för indirekt berörda företag, t.ex. restauranger, andra kostnader och annan påverkan på företagens verksamhet, respektive påverkan i andra avseenden, eftersom menar att det inte kan uteslutas att sådan finns. , Näringslivets Skatte- delegation, och Visita efterlyser en analys av förslagets effekter för bl.a. restaurangbranschen och förstnämnda även för branscher involverade i s.k. eventverksamheter. Några remissinstanser efterfrågar även en del klargöranden i enlighet med följande. anser att det bör klargöras att själva omfånget av vad som i detta sammanhang utgör representation inte förändras genom förslaget. Srf konsulterna och anser att det bör klargöras att den föreslagna inskränkningen av avdragsrätten för förtäring inte kommer att medföra förmånsbeskattning av sådan intern representation som inte leder till sådan beskattning. , Srf konsulterna och anser att det bör klargöras hur sammansatta företeelser i form av t.ex. sponsors- eller eventpaket, som kan innehålla mer än bara förtäring, ska behandlas. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 6.23 finns det skäl att se över beloppsgränserna för mervärdesskatt vid representation för att förenkla tillämpningen och för att reglerna ska vara förenliga med mervärdesskattedirektivet. Det finns emellertid inte några EU-rättsliga skäl för att förändra reglerna om avdrag för representation vid inkomstbeskattningen. Med justeringar av beloppsgränserna för mervärdesskatt upp- kommer dock en situation där olika beloppsgränser gäller på respektive område. Företagen måste alltså förhålla sig till olika beloppsgränser för avdrag avseende en och samma utgift. Det försvårar den praktiska hanteringen och blir svåröverskådligt och svårtillämpat. Det finns därför anledning att se över även rätten till avdrag för representation vid inkomstbeskattningen, i syfte att åstadkomma en reglering som förenklar och som fungerar praktiskt tillsammans med avdragsrätten för mervärdesskatt. En del av kritiken mot promemorians förslag tar sin utgångspunkt i konstaterandet att förslaget avviker från den allmänna principen om avdrag för inkomsternas förvärvande och bibehållande. Det gör redan gällande rätt, som även i andra avseenden kan innehålla regleringar som avviker från principiella utgångspunkter (jfr regeringens skrivelse Redovisning av skatte- utgifter (skr. 2015/16:98)). Regeringen anser för sin del att man, även med principiella utgångspunkter i åtanke, måste vara beredd att låta såväl rättsliga som praktiska och ekonomiska överväganden få genomslag vid den översyn som har kommit att aktualiseras på grund av förändringarna på mervärdesskattens område och som, även om det rör två skilda skatteområden, bör baseras på en helhetssyn i detta fall. Resonemangen i den remitterade promemorian relaterar till förslag som har lämnats av i den hemställan som omnämns i avsnitt 6.11.3. Den reglering som föreslår påverkar rätten till avdrag för alla former av representation. För mervärdesskattens del innebär förslaget att det införs en enhetlig beloppsgräns och för inkomstskattens del att rätten till avdrag helt slopas. Ett annat alternativ i den senare delen – som nämner men avfärdar – är att gränsen höjs till samma nivå som föreslås för mervärdesskatteavdraget. Detta alternativ skulle innebära ytterligare utökade möjligheter till avdrag vid sidan av de som föreslås för avdraget avseende mervärdesskatt men även jämfört med de som redan har uppkommit till följd av ställningstaganden. Ett sådant alternativ är i första hand beroende av finansiering men kräver också lagtekniska och ändamålsrelaterade överväganden. I promemorian görs bedömningen att något alternativ med den inriktningen inte är motiverat för att hantera den situation som har föranlett förslag. förslag har i stället fått tjäna som utgångspunkt för de fortsatta överväganden som görs i promemorian. Regeringen ansluter sig till dessa och gör således följande bedömning. En helt slopad rätt till avdrag för alla former av representation vid inkomstbeskattningen ger upphov till gränsdragningsproblem med avseende på vad som omfattas av ett sådant undantag i jämförelse med huvudregeln (16 kap. 1 § IL), enligt vilken alla utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad. Frågor som saknade betydelse så länge avdraget höll sig inom beloppsgränserna (inklusive begränsningen till skäligt belopp) kommer att accentueras och ställas på sin spets, eftersom de plötsligt blir av avgörande betydelse för själva avdragsrätten. Det kan t.ex. handla om gränsen mellan personalkostnad och intern representation respektive avdragsrätt för marknadsföring jämförd med extern representation. Som ett annat exempel på uppkommande frågor kan nämnas i vilken mån t.ex. löner och avskrivningar i vissa fall ska anses som kostnader för representation som träffas av ett totalt avdragsförbud. Vid sidan av uppkommande rättsliga frågor uppkommer problem i den praktiska hanteringen. Ett vardagligt exempel på detta kan t.ex. vara när affärsbesökare i samband med ett möte för att inleda eller upprätthålla affärs- förbindelser bjuds på enklare förtäring som med avseende på personalen utgör en inte skattepliktig personalvårdsförmån (11 kap. 12 § IL) och som i den delen utgör en avdragsgill kostnad för arbetsgivaren. Om förstnämndas förtäring å andra sidan inte får dras av (i egen- skap av inte avdragsgill representation), så måste denna rätteligen särskiljas från de . Med ett totalt avdragsförbud kommer situationer likt denna att behöva hanteras i praktiken, så att avdragsförbudet kan efterföljas i den fortsatta administrativa hanteringen. Övervägande skäl talar för att en begränsning av avdragsrätten för representation dels inte utsträcks mer än vad som kan anses nödvändigt för att åstadkomma eftersträvad förenkling, dels att det sker på ett sätt som minimerar upp- komsten av nya gränsdragningsfrågor som i sin tur kräver en lösning. Så bedöms vara fallet om ett avdragsförbud utformas så att det endast omfattar förtäring, utom sådan som ett företags personal kan tillhandahållas utan att det uppstår en skattepliktig förmån, dvs. sådana personal- vårdsförmåner som anges i 11 kap. 12 § IL. En avdragsbegränsning med denna innebörd knyter an till en etablerad ordning i en befintlig reglering och bör således inte ge upphov till P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 några nya gränsdragningsfrågor eller tillämpningsproblem. Srf konsulterna och , som bland andra avstyrkt förslaget, tar upp frågan om avdrag respektive förmånsbeskattning för förtäring i samband med konferens eller utbildning och efterlyser klargöranden av vad förslaget innebär på dessa punkter. Även är inne på dessa frågor och uppger i sitt remissvar att det tolkar hänvisningen till 11 kap. IL så att den enbart avser den typen av förtäring och att det således inte ska göras en ny bedömning av begreppet representation. uppger att kortare interna kurser och informationsmöten vid bedömningen av kostförmån enligt 11 kap. 2 § IL räknas som intern representation och inte aktualiserar förmånsbeskattning av deltagarna, som en måltid vid sådana tillfällen inte räknas som intern representation vid bedömningen enligt 16 kap. 2 § IL, utan är fullt avdragsgill. Enligt bör det klargöras att intern representation enligt 11 kap. 2 § IL, i form av exempelvis kortare interna kurser och informationsmöten, inte heller fortsättningsvis kommer att omfattas av representations- begreppet i 16 kap. 2 § IL. Regeringen konstaterar att vad således har anfört är riktigt. Det förhållandet att rätten till avdrag för representation enligt 16 kap. 2 § IL föreslås knyta an till förtäring som är av det slaget att den kan utgöra en personal- vårdsförmån enligt 11 kap. 12 § IL, medför inte att omfånget av vad som i och för sig utgör representation (där förtäring av olika slag kan förekomma) enligt förstnämnda bestämmelsen förändras på något sätt. Omvänt påverkar förslaget inte heller omfånget av vad som kan utgöra en personalvårdsförmån. Några remissinstanser har ställt frågan vad som gäller utgifter för sammansatta event som kan innehålla olika delar – t.ex. dels i form av aktiviteter (teater, idrottsevenemang, etc.), dels i form av förtäring. Regeringen konstaterar att när det gäller event, sponsorpaket eller andra företeelser där flera tjänster kan ingå, så medför förslaget inte några förändringar förutom att avdragsrätten för förtäring i samband med representation inskränks till att omfatta sådan förtäring som skulle kunna utgöra en personalvårdsförmån. Med ovanstående sagt kan tilläggas att regeringen inte delar P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 vid universitets farhåga att förslaget att begränsa avdragsrätten för förtäring (ät- eller drickbart) i samband med representation – med den utformning det föreslås få – skulle medföra några särskilda gränsdragningsproblem med ett ökat antal skatteprocesser som följd. Flera av de remissinstanser som är kritiska mot förslaget uppger att det leder till ökade skattemässiga kostnader för företagen, som inte uppvägs av den minskade administrativa bördan. Några instanser menar också att den administrativa bördan över huvud taget inte kan anses minska, eftersom företagen kan välja mellan att yrka avdrag för representations- kostnader, enligt de olika beloppsgränser som gäller, eller avstå från detta genom att i deklarationen återföra sådana bokförda kostnader. Regeringen konstaterar att ett sådant synsätt inte överensstämmer med det gängse, enligt vilket även dispositioner som är frivilliga för de skattskyldiga bidrar till den administrativa bördan. Den administrativa bördan ökar med varje alternativ som de skattskyldiga ställs inför och således har anledning att överväga, innan de bestämmer sig för något av dem. I detta fall måste den som inte vill göra avdrag för aktuella representationskostnader dessutom återföra dessa kostnader i deklarationen, eftersom de ska kostnadsföras i redovisningen, som annars kommer att ligga till grund för beskattningen i det här avseendet. , vars uppgift det är att särskilt granska konsekvensanalysen av lämnade förslag, har inte haft något att invända i denna del, utan uppger att promemorians redovisning av de minskade administrativa kostnaderna för förslaget är godtagbar. Minskade administrativa kostnader indikerar i sig en förenkling för företagen. har emellertid anfört att redogörelsen för konsekvenserna av att ingenting görs, dvs. det s.k. nollalternativet, är bristfällig. Det kan därför konstateras att en konsekvens av nollalternativet är att omtalade minskning av den administrativa bördan delvis uteblir. En annan är att de offentligas skatteintäkter påverkas negativt om den enda ändring som görs är den som före- slås för mervärdesskattens del (se avsnitt 6.23). Mot ovanstående bakgrund föreslås en lagändring som innebär att utgifter för förtäring bara ska dras av om det är fråga om förfriskningar och annan enklare förtäring som inte kan anses som måltid och som är av mindre värde. Ändringen i inkomstskattelagen föreslås, på motsvarande sätt som ändringen i mervärdesskattelagen, träda i kraft . Förslaget föranleder en ändring av 16 kap. 2 § IL, se avsnitt 3.12. Förslaget bedöms öka skatteintäkterna med införandeåret och därefter . Intäktseffekten uppstår genom minskad avdragsrätt vid inkomstbeskattningen. I avsnitt 6.23 föreslås å andra sidan en utökad avdragsrätt för mervärdes- skatt, som sedd för sig, minskar statens skatte- intäkter något. Den nuvarande regleringen i mervärdes- skattelagen ger intryck av att avdragsrätten vid representationsmåltider är begränsad till mervärdesskatten på en utgift som högst är . I tillämpningen medges dock avdrag med högre belopp eftersom en beloppsgräns på inte är förenlig med mervärdes- skattedirektivet. I den nuvarande tillämpningen finns flera olika beloppsgränser för avdrag som avser representationsmåltider. En förändring behövs därmed både i syfte att göra reglerna förenliga med och för att få enklare och mer överskådliga regler avseende representationsavdrag. I detta avsnitt har de föreslagna ändringarna i inkomstskattelagen behandlats. De ändringar som föreslås beträffande mervärdesskattelagen behandlas i avsnitt 6.23. Som framgår ovan och av nämnda avsnitt har alternativ till den föreslagna regleringen övervägts. Dessa har dock bedömts innebära större förändringar än vad som är nödvändigt för att dels lösa det uppkomna EU-rättsliga problemet, dels åstadkomma en förenkling. Det s.k. nollalternativet för inkomstskattens del skulle i kombination med ändringarna av mervärdesskatteavdraget leda till ett offentlig- finansiellt intäktsbortfall. I jämförelse med det förslag som lämnas skulle företagens skattebörda vara lägre med nollalternativet, som den administrativa bördan skulle vara högre. I deklarationerna för inkomstskatt eller mervärdesskatt specificeras inte avdraget vare sig för representationskostnader i allmänhet eller för måltidsrepresentation. Det saknas därför närmare uppgifter om hur många som berörs av de föreslagna ändringarna avseende avdragsrätt vid måltidsrepresentation eller i vilka branscher dessa företag finns. Förändringen bedöms dock beröra ett stort antal företag i många olika branscher, samtliga som har utgifter för representationsmåltider. För företagen innebär förslaget i detta avsnitt att avdragsrätten vid inkomstbeskattningen minskar. föreslås i avsnitt 6.23 en utökad avdragsrätt för mervärdesskatt vid måltidsrepresentation. Den skattemässiga betydelsen av företagens minskade avdragsrätt för representation bedöms vara begränsad. Med ett avdrag för en representationsmåltid minskar med nuvarande regler det beskattningsbara resultatet med per måltid och deltagare.