prop · H4031d13 · 2016-09-20 00:00:00 — Den genomsnittliga avkastningen för de sparare som varit med sedan systemet startade har varit högre för AP7 Såfa (9,) än för dem som gjort ett eget val (6,). Allra lägst har avkastningen varit för dem som har anlitat en förvaltningstjänst (5,). Stor spridning i avkastning mellan sparare Premiepensionskapitalet är placerat i fonder, i huvudsak aktiefonder, och följer därför i stor utsträckning börsutvecklingen, medan värdet på inkomstpensionen följer inkomstindex, som speglar den genomsnittliga löneutvecklingen i . Eftersom börsutvecklingen varierar betydligt mer än löneutvecklingen blir en jämförelse av avkastningen mellan systemen beroende av vilken tidsperiod som mäts. Diagram 1.4 visar den årliga värdeutvecklingen för premie- De flesta sparare har haft en genomsnittlig avkastning på 5–. Av diagram 1.5 framgår att spridningen i utfall mellan dem som har haft en svag utveckling och dem som haft en väldigt bra utveckling emellertid är stor. Skillnaden i avkastning mellan kvinnor och män är försumbar. 2 har även kapitalmarknaden en inverkan på inkomstpensionen eftersom AP-fondernas kapital påverkar balanstalet. 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.5 Antal i systemet fördelat på årlig genomsnittlig värdeutveckling , AP7 Såfa, egen vald portfölj och nya sparare Den årliga avkastningen i AP7 Såfa är visserligen densamma för alla inom samma generation, men det finns ändå en spridning mellan spararna. Spridningen beror dels på olika inträdesår och olika löneutveckling (kapitalet som har satts in i fonden har placerats , då marknadsvärdet på fonden varit olika högt eller lågt), dels på att aktieexponeringen i AP7 Såfa är högre för yngre än för äldre. Den genomsnittliga avkastningen varierar påtagligt beroende på om man läser av resultatet när börsen står lågt eller högt. En dominerande andel av fondmedlen är placerade på aktiemarknaden. Till följd av en positiv börsutveckling har fondvärdet därför ökat mycket . I AP7 Såfa finns en så kallad hävstång som normalt motsvarar av fondkapitalet, vilket innebär att aktieexponeringen i det fallet uppgår till . Som framgår av diagram 1.6 har det också inneburit att AP7 Såfa ökat betydligt mer än den genomsnittliga utvecklingen. Den stora aktieexponeringen innebär också en förväntad motsvarande sämre utveckling vid en negativ börsutveckling. drogs hävstången ned på grund av börsens värdering och fondens risktolerans. uppgick hävstången till . Spridningen är högre för dem med AP7 Såfa än för dem med egen vald portfölj. Bland dem med egen vald portfölj hade majoriteten en avkastning mellan medan majoriteten av dem med AP7 Såfa hade en avkastning mellan . En anledning till den stora spridningen i AP7 Såfa är att de äldre spararna har delar av kapitalet place- rat i AP7 Såfas räntefond. Eftersom räntefonden inte har haft samma positiva utveckling som aktiefonden kommer en stark utveckling av aktiefonden öka skillnaden mellan räntefonden och aktiefonden vilket också ökar spridningen mellan spararna. Diagram 1.6 Värdeutvecklingen fondrörelsen Lägre fondavgifter ger högre pensioner På lång sikt har avgiftsnivån stor betydelse för pensionsutfallet. En avgift på reducerar pensionen med i förhållande till en avgiftsfri portfölj.3 Den framtida avkastningen i en fond är alltid okänd. Avgiften däremot är alltid känd och påverkar avkastningen. I syfte att sänka pensionsspararnas kostnader är de fondförvaltare som är anslutna till premiepensionssystemet tvungna att lämna rabatt på fondens ordinarie avgifter. återfördes en rabatt om till spararnas konton. Den genomsnittliga förvaltningsavgiften i premiepensionssystemet 2015 var efter rabatter, jämfört utan rabatt. till ett helt arbetsliv betyder denna rabatt mycket. kompletterade 2014 rabattsystemet med ett kostnadstak för fondavgifterna, vilket innebär att all avgift över ett visst tak återförs till systemet. 3En investerad krona finns i pensionsspararnas portfölj i genomsnitt under . 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Kostnadstaket infördes eftersom vissa förvaltare skapat särskilda fonder där innehållet i fonderna byttes i stället för att som tidigare när själva fonderna byttes ut i stor skala. I några fall fick dessa nya fonder höga avgifter. Tack vare rabattsystemet återfördes visserligen största delen av den högre avgiften, men genom att sätta avgiften påtagligt högre sattes rabattsystemet delvis ur spel. Införandet av kostnadstak beräknas ha sänkt spararnas avgifter med . Diagram 1.7 Antal fondbyten respektive antal unika pensionssparare som bytt fonder , 2000–2015 Många fonder att välja mellan, men få väljer och ännu färre byter fanns det 830 fonder att välja mellan på . En sparare kan välja att placera sitt premiepensionskapital i en till maximalt fem av dessa fonder. Nya pensionsrätter placeras därefter i de fonder som valts. En sparare kan och pensioneringstiden välja att byta fonder. Därutöver finns det statliga förvalsalternativet (AP7 Såfa) för de sparare som avstår från att välja en fond på fondtorget. Av premiepensionsspararna har sina medel placerade i AP7 Såfa. De som har sitt kapital i AP7 Såfa är i genomsnitt yngre och har ett mindre kapital än de som har en egen vald portfölj. Av det totala fondkapitalet förvaltas av AP7 Såfa. Denna andel har ökat . Bland nyspararna finns ett tydligt mönster av att allt färre inledningsvis väljer en egen fondportfölj. Antalet premiepensionssparare som byter fond ökade för att därefter sjunka betydligt, se diagram 1.7. bytte drygt en miljon sparare fond minst en gång . Därefter har antalet minskat betyd- En större andel av fondbytena gjordes av män () än av kvinnor (). Enskilda pensionssparare är dock fortsatt mycket aktiva genom att byta fonder ofta. Ett tiotal pensionssparare gjorde fondbyten i intervallet 60–70 fondbyten . Det årliga antalet fondbyten ökade ännu mer än antalet personer som bytte fond under . Detta till följd av förvaltartjänsterna som bytte fonder åt många kunder , så kallade massfondbyten. Antal fondbyten kulminerade då nära 5 miljoner fondbyten gjordes. Till följd av det införde stopp för massfondbyten, vilket resulterade i att antalet fondbyten kraftigt sjönk. Antalet fondbyten sjönk även avsevärt , vilket sannolikt beror på att det infördes krav på e-legitimation för att göra ett fondbyte via internet. Antal byten via blankett ökar dock explosionsartat. ökade antal fondbyten via blankett med 2 , från cirka 6 000 till cirka 132 000. Det mesta talar för att det är ett nytt arbetssätt hos förvaltningsföretagen som ligger bakom ökningen. Förvaltningstjänster har gett lägre avkastning till högre kostnad Totalt anlitar cirka 600 000 pensionssparare, drygt var sjätte pensionssparare med egen portfölj, förvaltningstjänster för förvaltning av sina premiepensionsfonder. Tjänsten innebär att företag övertar förvaltningen mot en avgift. Kvinnor och män anlitar förvaltningstjänster i samma utsträckning. I tabell 1.3 visas att avkastningen för de pensionssparare som anlitat förvaltningstjänst i 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET genomsnitt varit lägre än för de pensionssparare med AP7 Såfa och de med egen portfölj. De som anlitat förvaltningstjänstföretag har betalat den högsta avgiften och haft den sämsta utvecklingen i genomsnitt. Den genomsnittliga avgiften efter rabatt på förvaltningsföretagens fonder låg på . De dyraste förvaltningstjänsterna kostar förvaltning. Det är 8,5 gånger mer än för en pensionssparare i förvalsfonden AP7 Såfa som betalar . Tabell 1.3 Genomsnittlig värdeutveckling och snittavgift för pensionssparare med AP7 Såfa, egen portfölj och förvaltningstjänst Tabell 1.4 Kapitalviktade snittavgifter, AP7 Såfa exkluderad M/E-fonderna på premiepensionssystemets fondtorg har i genomsnitt presterat bättre än övriga fonder. Värdeutvecklingen över ett femårigt genomsnitt är för M/E- märkta fonder jämfört för övriga fonder. Skillnaden är ännu större för fondtypen aktiefonder där M/E-märkta fonder har haft en värdeutveckling på i genomsnitt jämfört med övrigas på . Även här kan noteras att fondkategorin med lägre avgifter haft högre avkastning. Fonder med miljö/etisk märkning har lägre avgift och högre avkastning I premiepensionssystemet kan pensionsspararna välja fonder som är miljö/etiskt (M/E)-märkta. Märkningen anger att fondförvaltaren tar miljö och/eller etisk hänsyn i samband med beslut om hur pengarna i fonden skall förvaltas. För att få M/E-märkning i premiepensionssystemet krävs att förvaltaren har en tydligt beskriven och väl definierad process för hur fonden placerar med miljö- och/eller etikhänsyn. Denna inriktning ska vara tydligt angiven i information och marknadsföring. Fondbolagen måste också ha en systematisk och regelbunden uppföljning av inriktningen och naturligtvis följa denna inriktning i fondens placeringar. Vid ingången av 2015 fanns det 121 fonder med M/E-märkning och vid utgången av året fanns 191 fonder, en ökning . Den kraftiga ökningen av antalet M/E-fonder berodde till största delen på att några fondbolag med många fonder fick sina fonder godkända som M/E-märkta . Den genomsnittliga fondavgiften är lägre i M/E-fonderna än i övriga fonder, se tabell 1.4. Den pågående premiepensionsöversynen har som huvudsaklig uppgift att lämna förslag på hur befintligt premiepensionssystem kan ändras så att fler sparare får en långsiktigt bra avkastning på sitt premiepensionskapital till rimlig risk och kostnad. Utredningen tar sin utgångspunkt i de förslag som presenterades i promemorian Vägval för premiepensionen (Ds 2013:35) som innehöll en analys över hur premiepensionssystemet har fungerat. Promemorian innehöll också en beskrivning av identifierade brister och utmaningar med dagens premiepensionssystem samt pekar på ett antal möjligheter att inom ramen för nuvarande fondtorg möta problemen. Promemorian beskrev också ett alternativt förslag där det öppna fondtorget ersätts med en handfull upphandlade fonder. Enligt promemorian finns det flera förbättringsområden inom premiepensionssystemet: –bristande kunskap och intresse hos premiepensionsspararna för egen aktiv förvaltning på fondtorget –onödigt höga kostnader för egen förvaltning på fondtorget –risk för betydande spridning i slutlig premiepension Promemorian pekar på att riskerna och kostnaderna i premiepensionssystemet kan reduceras på olika sätt och att det ytterst är en fråga om hur man värderar valfrihet och kostnader. 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Pensionsgruppen enades om att beredning av promemorians förslag bör fortsätta. Med utgångspunkt i problemanalysen har därför en utredare getts i uppdrag (Ett reformerat premiepensionssystem, dir. 2014:107) att närmare utreda de beskrivna alternativen. Enligt direktivet ska utredningen bland annat analysera och föreslå genomförande av förslag att införa avgiftstak för fonderna på fondtorget liksom obligatoriskt bekräftelseval för placering av nya pensionsrätter. Dessutom ska utredningen undersöka åtgärder för att begränsa möjligt risktagande på fondtorget och om att under vissa omständigheter ska kunna rekommendera sparare att välja AP7 Såfa (tilläggsdirektiv, dir. 2015:76). Utredningen reformerat premiepensionssystem (Fi 2014:12) redovisar sitt uppdrag . 1.3.3Administrations- och förvaltningskostnader för ålderspensionssystemet Kostnadernas storlek är en viktig faktor för den framtida pensionen. Vissa kostnader är svåra att påverka för den enskilda pensionsspararen, medan andra är lättare, till exempel premiepensionens fondavgift. Den sammanlagda administrations- och förvaltningskostnaden för ålderspensionssystemet var 2015, vilket framgår av diagram 1.8. Det är en ökning med jämfört med året innan. Ökningen består till stor del av ökade kapitalförvaltningskostnader som i huvudsak beror på att det förvaltade kapitalet i både AP-fonderna och premiepensionsfonderna har ökat i storlek. Kapitalförvaltningskostnaderna i förhållande till förvaltat kapital minskar dock. Diagram 1.8 Utvecklingen av administrations- och förvaltningskostnaderna för ålderspensionssystemet, Miljoner kr/år Källa: , Rapport I diagram 1.9 visas fördelningen av kostnaderna och där framgår att den största delen av kostnaderna utgörs av just kapitalförvaltningskostnader (AP-fonderna och premiepensionsfonderna) som sammantaget uppgår till av de totala kostnaderna. Denna kostnad ökar med växande kapital. Myndigheternas förvaltningskostnader svarar sammantaget för av kostnaderna. Av dessa kostnader står för drygt 15 och för . Diagram 1.9 Fördelningen av administrations- och förvaltningskostnaderna inom ålderspensionssystemet 2015 Källa: , Rapport 1.3.4Pensionärernas inkomster och ekonomiska standard För att visa systemens betydelse för pensionärerna, dess tillräcklighet, följer här en redovisning av pensionärernas inkomster och ekonomiska standard. Det allmänna pensionssystemet är en del av en större helhet och den ekonomiska standarden är beroende av 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET mer än ersättningar från det allmänna pensionssystemet. Tillräcklighet kan innebära olika saker. En sak är hur inkomsten som pensionär är i förhållande till hur den var tiden innan pensionstiden, vilket presenteras i detta avsnitt. Men med tillräcklighet kan också avses hur inkomsterna skyddar pensionärerna från att bli fattiga. Det senare presenteras under utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom. Mer än pensionsinkomster har betydelse för pensionärernas ekonomi Inkomster från den allmänna pensionen är för de allra flesta den klart dominerande inkomstkällan efter förvärvslivet. De flesta (uppskattningsvis av dem som går i pension nu) har också en tjänstepension som ofta har en stor betydelse för den ekonomiska standarden. Det gäller särskilt för personer som har haft inkomster över intjänandetaket för den allmänna pensionen (2016) eftersom det över taket finns tjänstepension men ingen allmän pension. Tjänstepensionerna har successivt fått en ökad betydelse för den totala pensionen, vilket främst beror på ökade avsättningar. De privata pensionernas andel av den totala pensionen är alltjämt liten. Utöver pensionsinkomster har många kvinnor och män även arbetsinkomster och kapitalinkomster. I diagram 1.10 visas den genomsnittliga inkomstsammansättningen 2014 för personer . Eftersom många har betydande inkomster från andra håll än pensionssystemet innebär det att individernas inkomster kan utvecklas i andra riktningar än inkomsterna från den allmänna pensionen. Det framgår tydligt av diagram 1.10 att män i genomsnitt har högre inkomstgrundad pension än kvinnor, vilket förklaras av att pensionens storlek står i relation till den tidigare förvärvsinkomsten som i genomsnitt är lägre för kvinnor. Kvinnor har därför också en större andel av sin inkomst i form av grundskydd (garantipension och bostadstillägg). Den allmänna pensionen är i genomsnitt högre för män än för kvinnor, men den allmänna pensionen har en större betydelse för kvinnor eftersom den står för en större andel, , av hela inkomsten. Män har i genomsnitt högre övriga inkomster i form av tjänstepension, arbetsinkomst och kapital- inkomst än kvinnor. Det ska betonas att det rör sig om genomsnittsvärden. Gruppen är långt ifrån homogen och det finns stora variationer bland landets drygt två miljoner kvinnor och män . Diagram 1.10 Olika inkomstkällor. Genomsnittliga belopp för kvinnor och män Källa: Egna beräkningar i (SCB), 2014 Inkomstsammansättningen varierar även med födelseår. Under har det skett en förändring av pensions- och arbetsmönster. Allt fler arbetar allt högre upp i åldrarna, som uttaget av pension sprids ut. Det är inte längre en självklarhet att ta ut sin pension och sluta arbeta när man fyller . Många tar ut sin pension tidigare och en del senare och det är också en ökande andel som tar ut sin pension och fortsätter arbeta. Tjänstepension och arbetsinkomst utgör en ökande andel av den samlade inkomsten, främst för män men även för kvinnor. Detta gör att den allmänna pensionens andel av inkomsterna minskar. Skillnaden mellan kvinnors och mäns sammanlagda inkomst har varit relativt . Gapet mellan kvinnors och mäns pensioner Skillnaden mellan kvinnors och mäns inkomst kallas inkomstgapet och mäter hur mycket lägre kvinnors genomsnittliga inkomst är i förhållande till mäns. Skillnaden i disponibel inkomst mellan kvinnor och män är större för pensionärer än för förvärvsaktiva. Inkomstgapet för förvärvsaktiva är jämfört för dem som är . Gapet mellan kvinnors och mäns disponibla inkomst har varit relativt , vilket framgår av diagram 1.11. 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.11 Utvecklingen av gapet i disponibel inkomst för kvinnor och män Källa: Egna beräkningar i HEK (SCB) När olika inkomsters bidrag till gapet för pensionärer studeras, framkommer att den inkomstgrundade pensionen och tjänstepensionen ökar gapet mest, medan garantipension, änkepension och skatt är det som minskar gapet mest. Om enbart den allmänna pensionen och dess tillhörande förmåner4 studeras är inkomstgapet på . När tjänstepensionen adderas ökar gapet till . Trots att de äldsta kvinnliga pensionärerna generellt har haft ett betydligt lägre arbetskraftsdeltagande än de yngre kvinnliga pensionärerna är det bland de äldsta pensionärerna som inkomstgapet är som minst och det är i stället som störst bland de yngsta pensionärerna. Detta beror bland annat på att de yngre pensionärerna har mer arbetsrelaterade inkomster såsom arbetsinkomst och inkomst- och tjänstepension. Män har i genomsnitt mer av dessa inkomster än kvinnor vilket leder till att gapet blir större. Tillräcklighet kan mätas på olika sätt Om pensionerna är tillräckliga och om systemet är konstruerat så att det ger tillräckliga pensioner kan mätas på flera sätt. Ett sätt är att studera ekonomisk standard bland olika grupper pensionärer. Ett annat är att sätta pensionen i relation till slutlönen genom att till exempel mäta kompensationsgrad. En kompensationsgrad mäter pensionens storlek i relation till inkomsten före pensionering. Arbetsinkomsten åren före pension förändras dock ofta och resultatet kan därför variera kraftigt beroende på mätmetod och vilka antaganden som görs. Kompensationsgraden har beräknats för två typfall; en genomsnittlig kvinna och en genomsnittlig man. Kompensationsgraden har beräknats för två olika pensionsåldrar: 65 respektive . Personerna antas ha haft ett arbetsliv utan avbrott och en jämnt stigande inkomst och de har tagit ut pension år 20155. Både genomsnittskvinnan och genomsnittsmannen beräknas då ha en kompensationsgrad på och på . Beräkningen avser allmän pension och tjänstepension. Eftersom beräkningen är gjord på typfall beror resultatet i stor utsträckning på vilka antaganden som gjorts om avtalsområde, lönetillväxt, arbetslivets längd med mera. Diagram 1.12 visar ett exempel på verklighetens inkomstutveckling fram till ålder i form av den disponibla medianinkomsten för kvinnor och män födda vid åldrarna 56–. Eftersom många pensionärer, framförallt de yngre, har andra inkomster än pension är det väsentligt att titta på hur den totala inkomsten utvecklas och därför visas hela den disponibla inkomsten. Grupperna har delats upp utifrån personernas huvudsakliga försörjning vid . av kvinnorna och av männen hade arbetsinkomst som huvudsaklig försörjning . Av diagrammet framgår att bland de som arbetade ökade medianinkomsten fram till för att därefter minska. För de som inte hade arbete som huvudsaklig försörjning är inkomstutvecklingen inte alls densamma. Dessa pensionärer hade snarare en något högre medianinkomst när de blev 66 än de hade åren innan pension. Utvecklingen är likartad för både kvinnor och män, men kvinnornas inkomst är i båda fallen lägre än männens. 5 Genomsnittlig kvinna, slutlön /månad och genomsnittlig man, 4 bostadstillägg, äldreförsörjningsstöd och änkepension 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.12 Disponibel inkomst 56–för personer Män ej arbete 63 Kvinnor ej arbete 63 Källa: Egna beräkningar i , SCB I typfallsberäkningarna antogs en rak löneprofil, det vill säga att lönen ökar lika mycket . Ökningen antas vara nominellt. Här framkommer dock att i verkligheten är inkomstutvecklingen ofta mer varierande och den kan både öka och minska åren före pension. För genomsnittspersonen är inkomstökningen inte lika stor fram till , utan den är ofta avtagande även för de som arbetar. Detta innebär att den stora inkomstminskningen vid pensioneringen som typfallen visade är mer drastiskt än vad många i verkligheten får. Slutsatsen som kan dras utifrån inkomstutvecklingen åren innan pension är att det finns stora skillnader mellan olika grupper pensionärer avseende deras verkliga kompensationsgrad. Exempelvis har de som inte förvärvsarbetar före pensionering ofta en högre kompensationsgrad eftersom deras inkomst vid pensionering blir relativt sett hög jämfört före pension. De som förvärvsarbetade fram till pension har generellt sett en lägre kompensationsgrad. Om inte pensioneringen senareläggs, sjunker ingångspensionen när medellivslängden ökar När man mäter tillräcklighetens utveckling visar det sig att kompensationsgraden i form av allmän pension har sjunkit och trendmässigt kommer att fortsätta sjunka framöver om inte levnads- och pensionsmönster förändras. Den främsta orsaken till att pensionsnivåerna sjunker är att pensionen anpassas efter den genomsnittliga och stigande medellivslängden – den in- tjänade pensionen ska räcka till fler antal år som pensionär. För att upprätthålla en rimlig pensionsnivå krävs att arbetslivets längd anpassas efter medellivslängdens utveckling samt att arbetsvillkoren utformas så att fler orkar arbeta fram till pensionsåldern. En sådan utveckling har inte skett i tillräcklig grad. Så länge som en sådan utveckling inte sker kommer pensionssystemet få svårare att leverera tillräckliga pensioner. Den ekonomiska standarden har ökat för pensionärerna som grupp Skillnaderna i ekonomisk standard mellan olika pensionärsgrupper är stora vilket framgår av diagram 1.13. Diagrammet visar att sammanboende pensionärer endast har en något lägre ekonomisk standard än befolkningen i åldern 0– . De har inte heller tappat gentemot de yngre . De ensamstående har däremot en betydligt lägre ekonomisk standard än både personer och sammanboende pensionärer. Särskilt gäller detta för ensamstående kvinnliga pensionärer. Trots skillnaderna har dock alla grupper pensionärer realt sett ökat sin ekonomiska standard . Diagram 1.13 Pensionärernas reala ekonomiska standard (median) i förhållande till gruppen 0–, 2002–2015 66+ år Ensamstående män 66+ år Ensamstående kvinnor Källa: Egna beräkningar i HEK (SCB) 2016/17:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Stora skillnader mellan olika grupper pensionärer Gruppen pensionärer är heterogen vad gäller ålder, civilstånd, födelseland, tidigare förvärvsmönster och ekonomisk standard. Flest pensionärer, , är sammanboende i åldern 66–och det är också den grupp som har den högsta ekonomiska standarden. Gruppen yngre sammanboende pensionärer har en ekonomisk standard som är högre än gruppen ensamstående kvinnor som är . Ensamstående har störst risk för låg ekonomisk standard. Det gäller även i gruppen som är . Därutöver finns också ett generellt mönster att äldre pensionärer har lägre ekonomisk standard än yngre och att kvinnor har lägre ekonomisk standard än män. Eftersom kvinnor i genomsnitt lever är också en större andel äldre kvinnor ensamstående än männen. I tabell 1.5 har gruppen som är delats upp på inrikes och utrikes födda kvinnor och män. Tabellen visar att den ekonomiska standarden för utrikes födda kvinnor i genomsnitt är av den för inrikes födda kvinnor. De utrikes födda männen har en ekonomisk standard som uppgår till av de inrikes födda männens. Tabell 1.5 Ekonomisk standard, inrikes och utrikes födda, prognos 2016 Källa: Egna beräkningar i HEK (SCB) 2013