prop · H303100d15 · 2016-01-01 00:00:00 — 2015/16:100 Bilaga 3 Investeringar och kapitalstock i ..................................................................... Utvecklingen av totala investeringar........................................................... Investeringar i olika sektorer....................................................................... Investeringar i olika kapitaltyper................................................................. Internationell jämförelse av investeringarna .............................................. Offentliga investeringar och kapitalstock................................................................ Den offentliga sektorns investeringar....................................................... Offentliga investeringar i väg och järnväg ................................................ 2015/16:100 Bilaga 3 Genomsnittligt antal boende per hushåll .................................................. 2015/16:100 Bilaga 3 Fasta bruttoinvesteringar –2015.......................................................... Fasta bruttoinvesteringar per sektor 1980–2015........................................ Näringslivets investeringar 1993-2015........................................................ Kapitalstock i olika sektorer 1993–2013..................................................... Fasta bruttoinvesteringar per kapitaltyp 1980–2015.................................. Investeringskvot i olika länder, genomsnitt 2000–2014 ............................ Näringslivets investeringar i olika länder, genomsnitt 2000–2014.......... Offentliga myndigheters investeringar i olika länder, genomsnitt 2000–2014................................................................................................... Investeringar i maskiner och inventarier i olika länder, genomsnitt 2000–2014................................................................................................... Investeringar i immateriella tillgångar i olika länder, genomsnitt 2000–2014................................................................................................... Bostadsinvesteringar i olika länder, genomsnitt 2000–2014.................... Investeringar i övriga byggnader och anläggningar i olika länder, genomsnitt 2000–2014............................................................................... Antal färdigställda lägenheter 1958-2015....................................... Bostadsbestånd och boendetäthet 1980–2015.......................................... Bostadsinvesteringar 1993–2015 ............................................................... Färdigställda lägenheter i ............................................................. Bostadsinvesteringar i och euroområdet .................................... Offentliga bruttoinvesteringar –2015 ............................................... Statliga investeringar 1950–2015 ............................................................... Kommunsektorns investeringar 1950–2015 ............................................. Kapitalstock i stat och kommunsektorn 1993–2015................................ Investeringar i järnväg 1993–2015............................................................. Investeringar i väg 1993–2015 ................................................................... Kapitalstock av järnväg och väg 1993–2015.............................................. Kapitalstock av järnväg och väg 1993–2015, fasta priser ......................... Trafikvolymen för gods- och persontrafik 1970–2013............................. Transportinvesteringar, genomsnitt 2000–2013 ....................................... Skillnader mellan statens investeringar enligt nationalräkenskaperna och årsredovisningen för staten ................................................................ Statens infrastrukturinvesteringar 19992015........................................ 2015/16:100 Bilaga 3 –I denna bilaga beskrivs investeringarna och kapitalstocken i svensk ekonomi, med särskilt fokus på den offentliga sektorn. Syftet är främst att beskriva utvecklingen och att jämföra med andra länder. –Investeringarna som andel av BNP (investeringskvoten) var 2015 högre än genomsnittet . hör till de länder som har den högsta investeringskvoten inom och EU. Investeringsnivåerna inom vissa områden är dock relativt låga i ett internationellt perspektiv, t.ex. bostadsinvesteringarna. –År med låga bostadsinvesteringar har tillsammans med de senaste årens starka befolkningstillväxt inneburit att boendetätheten har ökat, särskilt i storstadsregionerna. Boendetätheten (dvs. genomsnittligt antal boende per hushåll) har dock varit låg i en internationell jämförelse. –Näringslivets investeringar, som minskade kraftigt i kölvattnet av finanskrisen , har ökat . –De offentliga investeringarna som andel av BNP har legat . har dock kommunsektorns investeringar ökat, som de statliga investeringarna minskat. Ökningen av de kommunala investeringarna kan främst hänföras till satsningar på infrastruktur och fastigheter. –investeringar i transportinfrastruktur har legat något under genomsnittet bland 2000–2013. Ökade trafikvolymer har lett till att kapacitetsutnyttjandet i delar av transportsystemet är högt, speciellt i delar av storstadsregionerna. –Oavsett investeringsvolym är det angeläget att varje investeringsprojekt prioriteras utifrån sin förväntade samhällsekonomiska avkastning. Genom att använda ekonomins resurser på ett effektivt sätt förbättras förutsättningarna för ökad välfärd och hållbar ekonomisk utveckling. Investeringarnas och kapitalstockens storlek och sammansättning är av stor betydelse för samhällets ekonomiska utveckling och befolkningens välstånd. En hög produktion i näringslivet och den offentliga sektorn förutsätter god tillgång till realkapital som maskiner, datorer, byggnader, transportinfrastruktur och elnät. Det är viktigt att investeringarna, såväl i näringslivet som i den offentliga sektorn, ligger på en väl avvägd nivå. En alltför stor investeringsvolym skapar överkapacitet och en situation där realkapitalet inte utnyttjas fullt ut. Resurserna i ekonomin används därmed på ett ineffektivt sätt då de i stället skulle ha kunnat skapa högre välstånd genom t.ex. högre privat eller offentlig konsumtion. Om investeringsvolymen å andra sidan blir alltför liten, kan detta bromsa den ekonomiska utvecklingen. Både en för hög och en för låg nivå på investeringarna kan därför resultera i att befolkningens välstånd ökar långsammare än vad som annars skulle ha varit fallet. I denna bilaga redovisas utvecklingen av investeringarna i och i ett internationellt perspektiv, med en fördjupning i bostadsinvesteringar. Ett särskilt fokus ligger på de offentliga investeringarna, framför allt investeringarna i transportinfrastruktur. I bilagan beskrivs också den vägledning som ges av forskningen kring vad som är en lämplig nivå för investeringarna och kapitalstocken inom den offentliga sektorn. 2Investeringar och kapitalstock i 2.1Utvecklingen av totala investeringar De fasta bruttoinvesteringarna1 som andel av BNP har varierat kraftigt i över tiden (se diagram 2.1). Investeringarna låg på en särskilt hög nivå och under slutet av 1980- talet. var den höga investerings- 1 Se fördjupningsrutan Statistiken för investeringar och kapitalstock för en närmare beskrivning av investeringsbegreppen. nivån framför allt en följd av omfattande bostadsinvesteringar, men även till viss del stora investeringar i övriga näringslivet. Den höga investeringsnivån utgjordes främst av stora investeringar bland tjänste- och varuproducenter, men även i viss utsträckning av omfattande bostadsinvesteringar (se diagram 2.2). Efter 1990-talskrisen minskade investeringarna i kraftigt, men återhämtade sig delvis under senare delen av 1990- talet. har investeringarna i i genomsnitt utgjort av BNP, vilket är lägre än genomsnittet . var andelen högre än detta genomsnitt och uppgick till av BNP. Diagram 2.1 Fasta bruttoinvesteringar –2015 Anm.: Historisk data tillbakaskriven enligt ENS2010. Streckad linje avser historiskt genomsnitt 1950–2015. 2015/16:100 Bilaga 3 I samband med finanskrisen föll investeringarna i samtliga tre sektorer. var näringslivets investeringar lägre som andel av BNP än 2008. Fallet var dock inte lika kraftigt som och i takt med att konjunkturen har återhämtat sig har även investeringarna ökat. Varuproducenternas investeringar uppgick till av BNP, vilket är något lägre än vid finanskrisens början. Tjänsteproducenternas investeringar var av BNP 2015, vilket innebär att tappet sedan finanskrisen i princip var återhämtat. Bostadsinvesteringarna uppgick till av BNP 2015, vilket var den högsta nivån . Det var även högre än den genomsnittliga nivån som uppgick till av BNP. Diagram 2.2 Fasta bruttoinvesteringar per sektor 1980– 2015 2.2Investeringar i olika sektorer Näringslivets investeringar, som består av varuproducenters och tjänsteproducenters investeringar, står för av de totala investeringarna i . Bostadsinvesteringarna som ingår i tjänsteproducenternas investeringar särredovisas i det följande, och om inte något annat anges redovisas tjänsteproducenternas investeringar exklusive investeringar i bostäder. I samband med 1990-talskrisen minskade näringslivets investeringar som andel av BNP (se diagram 2.2). Varu- och tjänsteproducenternas investeringar återhämtade sig , medan bostadsinvesteringarna fortsatte att vara låga som andel av BNP fram till omkring 2005. Inom dessa tre sektorer hade investeringarna som andel av BNP ökat till en hög nivå före Den offentliga sektorns investeringar steg som andel av BNP under 1990-talskrisen. Detta avspeglar det relativt vanliga fenomenet att de offentliga investeringarna som andel av BNP ökar under konjunkturnedgångar. minskade de offentliga investeringarna igen och har motsvarat av BNP, vilket är i linje med den genomsnittliga nivån . I diagram 2.3 redovisas näringslivets investeringar i fasta priser. Näringslivets investeringar föll kraftigt . har investeringarna i näringslivet ökat och fr.o.m 2014 överstigit nivåerna före krisen. Näringslivets investeringar är dock fortfarande inte tillbaka på trendnivån –2007 (se diagram 2.3). 2015/16:100 Bilaga 3 Statistiken för investeringar och kapitalstock Fasta bruttoinvesteringar består av förvärv, minus avyttringar, av fasta tillgångar . En fast tillgång är en nyttighet som används upprepade gånger till produktion av varor och tjänster utan att själv förbrukas. En sådan tillgång kan även benämnas realkapital. Den förväntade medellivslängden ska vara . De fasta tillgångarna kan vara materiella eller immateriella. Några exempel på materiella fasta tillgångar är byggnader, anläggningar, transportmedel och maskiner. Exempel på immateriella fasta tillgångar är datorprogramvaror samt forskning och utveckling. Underhåll och reparationer av befintliga fasta tillgångar räknas inte som investeringar, eftersom tillgångarnas funktionssätt inte förändras och åtgärden inte tillför ytterligare produktionskapacitet. Kapitalstocken är värdet av de samlade fasta tillgångarna . Kapitalstocken ökar genom fasta bruttoinvesteringar, men minskar på grund av kapitalförslitning. Kapitalförslitning motsvarar värdet av de fasta tillgångar som har förbrukats till följd av normal användning, föråldring m.m. Statistiken över kapitalstocken bör tolkas med en viss försiktighet eftersom den bygger på osäkra antaganden om bl.a. den genomsnittliga livslängden på olika typer av fasta tillgångar. I avsnitt 3 i denna bilaga används även nettoinvesteringar som ett mått på investeringar. Nettoinvesteringar är bruttoinvesteringar minus förslitning av befintlig kapitalstock. Om nettoinvesteringarna är positiva ökar kapitalstocken mätt i absoluta termer. Diagram 2.3 Näringslivets investeringar 1993-2015 Miljarder kronor, fasta priser Anm.: Inklusive bostadsinvesteringar. Stocken av realkapital som andel av BNP krympte något till följd av lägre investeringar i näringslivet under 1990-talskrisen (se diagram 2.4). Därefter växte kapitalstocken som andel av BNP genom de allt större investeringarna. Det var i synnerhet kapitalstocken för bostäder, men även tjänsteproducenternas realkapital, som ökade. En viktig skillnad mellan dessa olika typer av kapitalstockar är att bostäder har en längre livslängd än exempelvis maskiner och inventarier. Det gör att bostadsinvesteringar i högre grad bidrar till en större kapitalstock i stället för att ersätta tidigare investeringar som slitits ut. Ökningen av värdet av bostadskapitalstocken i förhållande till BNP beror delvis på att antalet bostäder har ökat (se diagram 2.14), men också i stor utsträckning på faktorer som t.ex. ökade produktionskostnader och högre boendestandard.2 Diagram 2.4 Kapitalstock i olika sektorer 1993–2013 2 Markpriser inkluderas inte i beräkningen av kapitalstocken såvida de inte utgörs av markförbättringar. En bostadsprisökning som varken drivs av ökade produktionskostnader eller standardökning påverkar därmed inte kapitalstocken. 2.3Investeringar i olika kapitaltyper skedde investeringar framför allt i byggnader och anläggningar (se diagram 2.5). I kölvattnet av 1990-talskrisen minskade dessa investeringar i första hand på grund av fallande bostadsinvesteringar. I stället ökade investeringarna i maskiner och inventarier som andel av de totala investeringarna. har investeringarna i byggnader och anläggningar återigen ökat i omfattning. utgjorde de av de totala investeringarna. Investeringar i övriga tillgångar, som huvudsakligen utgörs av forskning och utveckling (FoU), databaser och datorprogram har ökat . Dessa investeringar var som störst . har de avtagit, men investeringarna i övriga tillgångar är fortfarande på en högre nivå än . utgjorde investeringarna i maskiner och inventarier av de totala investeringarna, vilket var lägre än det historiska genomsnittet . Övriga tillgångar utgjorde av de totala investeringarna 2015, vilket var något högre än genomsnittet . Diagram 2.5 Fasta bruttoinvesteringar per kapitaltyp 1980– 2015 Procent av totala investeringar Anm.: Övriga tillgångar utgörs huvudsakligen av investeringar i immateriella tillgångar såsom forskning och utveckling samt datorprogram och databaser. 2.4Internationell jämförelse av investeringarna Åren 2000–2014 var investeringarna i relativt höga i ett internationellt perspektiv. Investeringskvoten uppgick i genomsnitt till av BNP (se 2015/16:100 Bilaga 3 diagram 2.6), vilket var högre än genomsnittet inom och EU. De länder som hade en högre investeringskvot än var , , , och . andra hälft var investeringskvot i stället lägre än genomsnittet inom och lägre än genomsnittet i EU. I många länder, exempelvis och , minskade investeringarna som andel av BNP kraftigt som en följd av finanskrisen. I EU minskade investeringskvoten med 2008–2013, medan minskningen i uppgick till . Eftersom minskningen skedde från en relativt hög nivå låg investeringarna i fortfarande på en högre nivå än i flertalet andra . ökade återigen investeringskvoten i såväl EU som och . Diagram 2.6 Investeringskvot i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: och . Såväl näringslivets som den offentliga sektorns investeringar i ligger runt samma nivå som i flera andra jämförbara länder (se diagram 2.7 och diagram 2.8). Det kan dock vara svårt att fullt ut jämföra storleken på olika länders investeringar per sektor eftersom definitionen av vad som är offentliga respektive privata investeringar kan variera mellan länder. I vissa länder, framför allt anglosaxiska, sker en del av de offentliga investeringarna genom ett samarbete mellan både offentliga och privata aktörer, s.k. offentlig-privat samverkan. var investeringskvoten i , till skillnad från i de flesta andra länder, högre inom både 2015/16:100 Bilaga 3 offentlig sektor och näringslivet än den i genomsnitt varit 2000–2014. Diagram 2.7 Näringslivets investeringar i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Beräknat som skillnaden mellan de totala investeringarna och investeringarna i offentlig sektor. Jämförelsen försvåras av olika definitioner av offentlig sektor i olika länder. Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: och . Diagram 2.8 Offentliga myndigheters investeringar i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: och . Maskininvesteringarna och investeringarna i immateriella tillgångar är stora i jämfört med andra länder (se diagram 2.9 och diagram 2.10). Investeringar i byggnader och bostäder är däremot relativt små i ett internationellt perspektiv (se diagram 2.11 och diagram 2.12). Bostadsinvesteringarna i är bland de minsta inom . var bostadsinvesteringarna i dock högre än de i genomsnitt hade varit , till skillnad mot de flesta andra länder där bostadsinvesteringarna låg på en lägre nivå. Diagram 2.9 Investeringar i maskiner och inventarier i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Inklusive vapensystem. Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: och . Diagram 2.10 Investeringar i immateriella tillgångar i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: , och . Diagram 2.11 Bostadsinvesteringar i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: och . Diagram 2.12 Investeringar i övriga byggnader och anläggningar i olika länder, genomsnitt 2000–2014 Anm.: Avser bygginvesteringar exklusive bostadsinvesteringar. Punkt avser investeringskvoten 2014 för respektive land. Källor: , och . har antalet byggda lägenheter i legat runt 30 000 , se diagram 2.13. Det är markant lägre än 1960–1990 då i genomsnitt nästan 70 000 bostäder byggdes . På grund av den akuta bostadsbrist som rådde i beslutade 1965 om det s.k. miljonprogrammet som innebar att en miljon bostäder skulle uppföras , bl.a. finansierade med förmånliga statliga lån. Redan innan detta beslut fattades var bostadsbyggandet högt, men i samband med miljonprogrammets införande ökade byggandet ytterligare till över 100 000 bostäder 1967– 1972. minskade bostadsbyggandet successivt och låg i mitten av 1980- talet kring 30 000 bostäder . 2015/16:100 Bilaga 3 Diagram 2.13 Antal färdigställda lägenheter 1958- 2015 Anm. Utfall är preliminära. I samband med 1990-talskrisen sjönk bostadsbyggandet till en mycket låg nivå, men ökade återigen fr.om. Beståndet av bostäder har ökat med strax över 900 000 (se diagram 2.14). Bostadsbeståndet bör dock ses i relation till befolkningen. Diagram 2.14 illustrerar att boendetätheten, mätt som antalet invånare per lägenhet, minskade , för att sedan stabiliseras på en nivå runt 2,1 invånare per lägenhet. har boendetätheten dock ökat något, i första hand till följd av en kraftig befolkningsökning. Detta mått på boendetätheten underskattar dock behovet av bostäder i regioner med stark befolkningstillväxt. De senaste årens befolkningstillväxt har i hög utsträckning skett i storstadsregionerna. I , och Stor- har befolkningen ökat kraftigare än bostadsbyggandet och befolkningstätheten har därför ökat . Den största ökningen av boendetätheten i storstadsregionerna har skett . I övriga landet har däremot boendetätheten minskat sedan 1990.3 3 Se rapporten ur ett marknadsperspektiv (2012:18). 2015/16:100 Bilaga 3 Diagram 2.14 Bostadsbestånd och boendetäthet 1980– 2015 Antal bostäder, tusental Bostäder (vänster skala) Befolkningen i relation till bostäder (höger skala) 80 82 84 86 88 90 92 94 96 98 00 02 04 06 Anm.: Bostäder avser flerbostadshus och småhus. Data är fortfarande preliminära. Bostadsstockarna är beräknade med lägenhetsregistret som grund, vilka länkats samman med tidigare bostadsstockar från folk- och bostadsräkningarna. Källor: och . Bostadsinvesteringarna består förutom av nybyggnationer också av ombyggnationer och övriga bostadsinvesteringar.4 har knappt hälften av bostadsinvesteringarna i bestått av nybyggnation av bostäder och knappt hälften av ombyggnationer (se diagram 2.15). efter 1990-talskrisen minskade investeringarna i nyproduktion, både i löpande priser och som andel av de totala bostadsinvesteringarna. har investeringarna i både nybyggda bostäder och i ombyggnationer på nytt tagit fart, mätt som andel av BNP. 4 Övriga bostadsinvesteringar utgörs bl.a. av ägarbyte och investeringar i fritidshus. Om- och tillbyggnad som ger rätt till det så kallade ROT- avdraget ingår i bostadsinvesteringarna som ombyggnationer. Diagram 2.15 Bostadsinvesteringar 1993–2015 Anm.: Övrigt utgörs av ägarbyte och investeringar i fritidshus. I har bostadsbyggandet länge legat på en låg nivå per invånare jämfört med övriga nordiska länder. Efter den kraftiga inbromsningen av byggandet färdigställdes endast 1,3 nybyggda lägenheter per 1 000 invånare (se diagram 2.16). Det kan jämföras med ett genomsnitt bland de övriga nordiska länderna på 4,6 nybyggda lägenheter per invånare. Även 2008, då färdigställandet av bostäder i låg på sin högsta nivå , var bostadsbyggandet lägst i och även ett av de lägsta bland EU- länderna.5 Efter finanskrisen har bostadsbyggandet minskat påtagligt i och trots en återhämtning var antalet nya bostäder per invånare 2014 fortfarande under nivåerna 2007 och 2008 i samtliga länder. 5 Dol och , Housing Statistics in Union 2010, The Hague: Ministry of the Interior and Kingdom Relations, 2010. Diagram 2.16 Färdigställda lägenheter i Antal lägenheter per 1 000 invånare Källa: Statistik, Statistics , , Statistikcentralen, Statistisk sentralbyrå och . 2015/16:100 Bilaga 3 Diagram 2.17 Bostadsinvesteringar i och euroområdet Källor: , Statistics och . Även i relation till BNP har bostadsinvesteringarna i varit bland de minsta inom EU och (se diagram 2.11). Trots att bostadsinvesteringarna har motsvarat runt 3,5–4,av BNP, vilket är en relativt hög nivå sett ur ett 20-årigt perspektiv, är de fortfarande låga i ett nordiskt och europeiskt perspektiv (se diagram 2.17). Exempelvis är bostadsinvesteringarna i euroområdet större än i , trots att de i euroområdet minskat med motsvarande av BNP. Det bör dock återigen framhållas att den genomsnittliga boendetätheten i har varit relativt låg jämfört med andra EU-länder (se tabell 2.1). Tabell 2.1 Genomsnittligt antal boende per hushåll 1980- 2008 Antal personer/hushåll Anm.: Tabellen är ett utdrag ur tabell 1.10 i publikationen Housing Statistics in Union 2010. Källa: Ministry of the Interior and Kingdom Relations, se not 5. 2015/16:100 Bilaga 3 3Offentliga investeringar och kapitalstock Det är svårt att avgöra vad som är en lämplig nivå på de offentliga investeringarna. Det finns flera teorier och empiriska modeller för att bedöma effekterna av offentliga investeringar, men de ger inga klara slutsatser om vad som är en optimal investeringsnivå eller en optimal kapitalstock. Det hävdas ibland att belastningen på det offentliga realkapitalet, som vägar, järnvägar och elnät, ökar i takt med aktiviteten i ekonomin och att den offentliga kapitalstocken därför bör växa i takt med BNP, dvs. att kapitalstockens andel av BNP bör vara över tiden. Urbanisering, klimat- och miljöanpassningsbehov samt snabbt förändrade transport- och resmönster framförs vidare som skäl till att kapitalstocken i vissa regioner under vissa perioder bör öka snabbare än den samlade produktionen. Det kan till exempel handla om att möta den snabba befolkningstillväxten i storstadsregionerna eller behovet av investeringar för att möta framtidens klimatutmaningar. när ett lands offentliga sektor och infrastruktur byggs ut är det vanligt att investeringsvolymen är större än då den offentliga sektorn och infrastrukturen redan är väl utbyggd. Förändrade behov och förslitning innebär att investeringar behöver göras kontinuerligt. Investeringarnas positiva effekter är dock generellt störst i uppbyggnadsfasen. Det kan därför finnas skäl för att den offentliga investeringsnivån bör variera både och mellan länder.