prop · H40310 · 2016-11-21 00:00:00 — De jäm- ställdhetspolitiska målen formuleras därför utifrån grupperna kvinnor respektive män. 2016/17:10 Utvecklingen mot jämställdhet har i hög grad drivits av kvinnor och till stor del bestått av kvinnors avancemang på traditionellt manliga arenor. Motsvarande rörelse av män mot kvinnodominerade fält är förhållande- vis blygsam. Följden är en snedfördelning av obetalt hem- och omsorgsarbete och ett könsuppdelat arbetsliv till främst kvinnors nack- del. De könsnormer och handlingsmönster som begränsar kvinnors livschanser kan också påverka mäns livschanser negativt vad gäller exempelvis pojkars möjligheter i skolan, mäns bristande relation till sina barn, mäns hälsa och ohälsa, social utsatthet och riskbeteenden samt mäns våldsutövande och våldsutsatthet. Mäns delaktighet är en förut- sättning för förverkligandet av ett jämställt samhälle. Kunskapen om hur olika maktordningar som baseras på kategorier som till exempel socioekonomisk bakgrund, etnicitet, funktionsförmåga, ålder, sexuell läggning och könsidentitet och könsuttryck påverkar kvinnors och mäns villkor och möjligheter har ökat och tagit plats i det offentliga samtalet i större utsträckning. Regeringen anser att analyser av olika maktordningar i relation till kön kan ha stor betydelse för jämställdhetspolitikens genomslag och träffsäkerhet. Det finns ett behov av en större systematik när det gäller att arbeta med sådana intersektionella analyser i genomförande och uppföljning av jämställdhetspolitiken. Det bidrar till bättre prioriteringar och en större träffsäkerhet i utformningen av insatser och genomförandet. Det är också viktigt med t.ex. ett barnrättsperspektiv, ett livscykel- perspektiv och ett funktionshindersperspektiv i jämställdhetspolitiken. Regeringen delar bedömning att en binär syn på kön kan vara problematisk, både ur ett jämställdhets- och ett transperspektiv, exempelvis för personer som inte identifierar sig enligt könsuppdelningen kvinna/man. Kön ska inte ha någon betydelse för åtnjutandet av mänskliga rättigheter. Inte heller ska kön ha betydelse för enskildas möjligheter att forma samhället och sina egna liv. Regeringen strävar efter att alla människor ska ges samma förutsättningar i samhället. I det praktiska arbetet med jämställdhet inom olika delar av offentlig sektor, näringsliv och övriga samhället utgör t.ex. könsuppdelad statistik, kartläggningar och jämställdhetsanalyser med utgångspunkt i grupperna kvinnor och män dock en författningsstyrd grundförutsättning för att kunna synliggöra ojämställdheten i samhället och bedriva ett effektivt förändringsarbete för jämställdhet. Regeringen anser att arbetet för att förändra föreställningar om kön och könsnormer, såsom normer kring femininitet och maskulinitet, är fortsatt en viktig del av arbetet för jämställdhet och också en central fråga för att främja transpersoners rättigheter och möjligheter i samhället. Behovet av en uppdaterad målstruktur Regeringens bedömning: Målstrukturen för jämställdhetspolitiken Jämställd utbildning och jämställd hälsa bör bilda två nya fristående delmål. Utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med Utredningen föreslog ett övergripande mål och Regeringen delar utredningens bedömning i stort, men anser att förslaget om att slå samman delmål 2, ekonomisk jämställdhet och delmål 3, obetalt hem- och omsorgsarbete inte bör genomföras. Det innebär att det kommer att finnas sex jämställdhetspolitiska delmål. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslagen eller invänder inte mot dem. Övergripande anser remissinstanserna att målen är väl formulerade och att det är positivt att områdena utbildning och hälsa blir egna jämställdhetspolitiska delmål. Kommuner och Landsting (SKL) anför att målen har relevans för jämställdhetsarbetet på lokal och regional nivå, att de är ett stöd för prioritering och att de bidrar till att ge begreppet jämställdhet analytisk stadga. SKL framhåller att förslaget om ny målstruktur innebär att flera kärnverksamheter i kommuner och landsting – utbildning, hälso- och sjukvård samt omsorg – får egna jämställdhetspolitiska mål och att detta förtydligar den lokala och regionala nivåns betydelse för att förverkliga det övergripande jämställdhetspolitiska mål som har lagt fast. (), i , , Nationella sekretariatet för genusforskning (), , , m.fl. anser att en intersektionell jämställdhetspolitik behöver integrera fler perspektiv i målformuleringar eller målkommentarer i större utsträckning. Det framförs även att samtliga delmål befäster en förståelse av kön, kvinnor och män, som binära och enhetliga kategorier och att detta återskapar och förstärker genusrelationer snarare än förändrar och upplöser dem (se vidare avsnitt 3.3). i , och m.fl. framför att det vore värdefullt att tydliggöra hur delmålen påverkar och interagerar med varandra. anför att målstyrningen som sådan är problematisk och att de jämställdhetspolitiska målen är så allmänt hållna att de varken blir utmanande eller vägledande för aktörer längre ner i styrkedjan. Brottsofferjouren anser att varje målområde bör brytas ned till konkreta åtgärder där det blir tydligt vad som ska göras och vem som ansvarar för genomförandet. Skälen för regeringens bedömning: I regeringens proposition Makt att forma samhället och sitt eget liv (prop. 2005/06:155, bet. 2005/06:AU11, rskr. 2005/06:257) slogs det fast att det övergripande målet och delmålen syftade till att uppnå jämställda förutsättningar, men också ett jämställt resultat eller tillstånd. Denna ambition står regeringen fast vid. Jämställdhet kan inte mätas endast i kvantitativa termer utan även kvalitativa aspekter på makt och kön är avgörande för att nå de jämställdhetspolitiska målen. De nuvarande jämställdhetspolitiska delmålen fastställdes också i den jämställdhetspolitiska propositionen 2006. Utifrån det övergripande målet, kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv, finns fyra delmål som vägleder regeringens arbete med jämställdhetspolitiken: 1.En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva medborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. 3.En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjligheter att ge och få omsorg på lika villkor. 4.Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. En förändring av delmålen gjordes i budgetpropositionen (prop. 2008/09:1, utgiftsområde 2) då den dåvarande regeringen föreslog att den tidigare enhetliga verksamhetsstrukturen skulle utgå, vilket bl.a. innebar att målen för jämställdhetspolitiken upphörde och ersattes av ett mål, identiskt med det övergripande målet, vilket beslutades av (bet. 2008/09:FiU2, rskr. 2008/09:46). Delmålen är således inte längre riksdagsbundna, men de kvarstår genom att de anger den inriktning som styr regeringens politik. De jämställdhetspolitiska delmålen ger uttryck för regeringens priori- tering av de mest centrala jämställdhetsproblemen i samhället. Liksom tidigare är delmålen konstruerade i två led, där de olika leden ska ses som olika aspekter av samma mål. De olika leden förutsätter också varandra. När det gäller t.ex. det jämställdhetspolitiska delmålet om våld innebär det att samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet för kvinnor och män, flickor och pojkar (det andra ledet) är en förutsättning för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra (det första ledet). På samma sätt är det nödvändigt att kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjligheter att ge och få omsorg på lika villkor (andra ledet) för att en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet (första ledet) ska kunna nås. Under respektive jämställdhetspolitiskt mål finns målkommentarer, vars funktion är att förtydliga vad målet omfattar. har många åtgärder genomförts i syfte att effektivisera offentlig verksamhet. En inriktning på mål- och resultatstyrning har varit en viktig del i denna utveckling. Regeringen anser att den statliga styrningen behöver utvecklas i en riktning som innebär att verksamhetsnära kunskap, erfarenhet och yrkesetik ska bli mer vägledande än vad som gäller . Vidare behöver detaljstyrningen minska till förmån för en mer strategisk styrning som kännetecknas av tillit och förtroende. Inriktningen är att skapa bästa möjliga förutsätt- ningar för den offentliga förvaltningen att förverkliga regeringens politik, utföra sina uppgifter i övrigt samt upprätthålla grundläggande värden som rättssäkerhet, jämlikhet, jämställdhet och medborgarperspektivet. Regeringen anser att det har gynnat utvecklingen att de jämställdhets- politiska målen har hållits på en övergripande nivå, utformade med siktet inställt på ett måltillstånd. Denna utformning gör målen stabila och regeringsskiften. Att enas om slutmålen för jämställdhetspolitiken är av naturliga skäl enklare än att enas om en gemensam problembild och önskvärda politiska åtgärder. De mål som presenterades i propositionen Makt att forma samhället och sitt eget liv (prop. 2005/06:155) har därmed kunnat behållas under flera mandatperioder trots att maktskiften ägt rum. Målen är därför också relativt väletablerade och kända. Den nuvarande utformningen av målen ger alltså större stadga och effektivitet åt jämställdhetspolitiken än om mer specifika mål skulle fastställas. Tid och resurser behöver inte ägnas åt att arbeta fram och etablera nya mål vid varje regeringsskifte. Den primära anledningen till att behålla den huvudsakliga målkonstruktionen är dock att regeringen bedömer att de jämställdhetspolitiska målen inte är uppnådda och att de är fortsatt relevanta och angelägna. Regeringen har därför valt att prioritera att utforma strategier, handlingsplaner och åtgärder som baseras på regeringens problembild och politik för att uppnå målen, och att enbart göra mindre justeringar och kompletteringar av de jämställd- hetspolitiska målen. I avsnitt 5 redogör regeringen för en Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och i avsnitt 6 redovisas regeringens insatser och prioriteringar för att nå de jämställdhetspolitiska målen. I likhet med anser regeringen att utbildnings- frågorna bör ges större utrymme, både för att betona utbildningens egenvärde och utbildningens centrala betydelse för möjligheter till inflytande och makt, etablering på arbetsmarknaden och för kvinnors och mäns hälsa (mer om det nya delmålet jämställd utbildning i avsnitt 3.6). Utbildningsfrågorna har tidigare återfunnits i delmål 1, en jämn fördelning av makt och inflytande och i delmål 2, ekonomisk jämställdhet, men de har fått en undanskymd roll inom jäm- ställdhetspolitiken. Utvecklingen på utbildningsområdet med fortsatt sämre betyg för pojkar jämfört med flickor och fortsatt stora könsskillnader avseende studieval och andelen som läser vidare på yrkeshögskola, universitet och högskola är också viktiga bevekelse- grunder till att tydligare lyfta fram utbildningsfrågorna inom jämställd- hetspolitiken. har andelen kvinnor och män som lämnat gymnasieskolan med ofullständiga betyg ökat. Ökningen var störst bland elever med utländsk bakgrund och särskilt bland män. När det gäller utredningens förslag om ett nytt delmål om jämställd hälsa anser regeringen att det föreslagna målet sätter fokus på centrala välfärdsfrågor som är strategiskt viktiga för att kunna nå ett jämställt samhälle. Delar av de frågor som ingår i det föreslagna målet om hälsa omfattas visserligen redan av befintliga delmål, t.ex. frågor om ohälsa i arbetslivet, ohälsa på grund av mäns våld mot kvinnor, och ohälsa som beror på det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Det finns dock delar som rör hälsa som i stor utsträckning är frånvarande inom ramen för befintliga delmål, t.ex. delar som rör jämställdhet inom folkhälsopolitiken, hälso- och sjukvården och äldreomsorgen. Ett nytt jämställdhetspolitiskt delmål om jämställd hälsa kan bekräfta och förstärka regeringens prioritering av frågorna inom ramen för exempelvis hälso- och sjukvårdspolitiken. Det finns jämställdhetsutmaningar inom detta område, exempelvis förlossningsvården och den hälso- och sjukvård som har särskild betydelse för kvinnors hälsa i övrigt och som behöver belysas i sin egen rätt. Därför bedömer regeringen att ett nytt delmål om jämställd hälsa bör komplettera befintliga delmålsområden. Även inom socialförsäkrings- politiken har regeringen presenterat ett åtgärdsprogram i sju punkter för ökad hälsa och minskad sjukfrånvaro med ett tydligt fokus på 2016/17:10 jämställdhet (se avsnitt 6 för närmare beskrivning av regeringens insatser). Eftersom de jämställdhetspolitiska delmålen fungerar som en preci- sering av det övergripande riksdagsbundna jämställdhetspolitiska målet innebär de två nya delmålen ett större politiskt fokus och ett för- tydligande av regeringens prioriteringar inom ramen för jämställdhets- politiken. Regeringens skäl för att delmålet om obetalt hem- och omsorgsarbete ska behållas redovisas i avsnitt 3.5 och 3.7. Med en ny målstruktur bör även aktuella indikatorer för uppföljning av jämställdhetspolitiken ses över. 3.3Det övergripande målet kvarstår jämställdhetspolitiken är fortsatt att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Flera instanser, bl.a. i , , och , instämmer i att det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är aktuellt, relevant och angeläget. kommun ser positivt på att det övergripande målet kvarstår då det synliggör förståelsen av makt som det centrala i jämställdhetspolitiken. Bland de sex instanser som avstyrker förslaget, bl.a. RFSL, TCO och i län (), framförs att ett intersektionellt perspektiv, ett barnperspektiv och en icke binär syn på kön behöver formuleras i målet. Dessa invändningar återkommer i remissvaren rörande förslagen till delmål, men bemöts samlat här och i avsnitt 3.1. Skälen för regeringens bedömning Regeringens bedömning är att den övergripande utvecklingen på jämställdhetsområdet har rört sig i rätt riktning, om än i allt för långsam Utvecklingen mot jämställdhet sker inte per automatik. områden (se avsnitt 2) har utvecklingen avstannat eller till och med gått i fel riktning, t.ex. när det gäller kvinnors utsatthet för våld och när det gäller könsfördelningen i . Trots att mer än ett halvt sekel har gått sedan principen om lika lön för samma tjänst infördes har kvinnor i genomsnitt lägre lön än män. Flickor presterar bättre och får bättre betyg än pojkar i både grund- och gymnasieskolan; är de mer stressade och mår generellt sämre. olika program och inriktningar fortsätter att vara ojämn. män har olika makt och möjligheter att påverka både samhället och sina egna liv, vilket även omfattar möjligheterna att leva jämställt, är en central utmaning för jämställdhetspolitiken. Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är således långt ifrån uppnått och därför fortsatt relevant och angeläget. Målet är handlingsinriktat och tar sikte på att kvinnor och män inte har samma makt , varken på individ- eller på Skr. 2016/17:10 samhällelig nivå. Regeringen bedömer att förslagen om att inkludera alla de makt- ordningar som är relevanta för jämställdhetspolitiken i formuleringen av det övergripande målet för jämställdhetspolitiken och i formuleringen av delmålen inte bidrar till tydlighet och genomförbarhet. Däremot ser regeringen ett behov av att i större utsträckning ta hänsyn till fler maktordningar än kön i genomförande och uppföljning av hela jämställdhetspolitiken (se avsnitt 3.1 utgångspunkter, avsnitt 5 Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor samt avsnitt 6 Regeringens insatser och prioriteringar ). Det övergripande målet tar sikte på både samhälleliga strukturer, processer, villkor och möjligheter samt på den individuella friheten, kopplat till kön och makt. Maktbegreppet är centralt i jämställdhets- politiken och målet uttrycker regeringens uppfattning om vad som utmärker ett jämställt samhälle – ett samhälle där kvinnor och män har samma makt på kollektiv nivå att forma samhället och att på individuell nivå forma sina liv. Vidare beskriver målet vilket resultat som ska nås genom att kvinnor har samma rättigheter, möjligheter och skyldigheter som män. En jämn fördelning av makt och inflytande Regeringens bedömning: Ett delmål är en jämn fördelning av makt Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för besluts- fattandet i samhällets alla sektorer. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. och LO anser att det är positivt att det förtydligas att målet om makt och inflytande innefattar samhällets alla sektorer. Skälen för regeringens bedömning Den demokratiska idén bygger på att medborgarna tillerkänns lika värde och kapacitet att fatta beslut om sin egen och samhällets utveckling. jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män är därför en förutsättning för demokratin. Bristande jämställdhet när det gäller fördelningen av makt och inflytande kan följaktligen ses som ett uttryck för ett demokratiskt underskott. En jämn fördelning av makt och inflytande innebär för samhällets del att få bättre beslutsunderlag genom att ta till vara den bredd av kunskaper och erfarenheter som kvinnor och Det innebär också att de beslut som fattas får större legitimitet Regeringen delar bedömning om att målet förtydligas så att delmålet om en jämn fördelning av makt och inflytande explicit ska gälla samhällets alla sektorer. utövas på flera arenor och inom flera sektorer, i såväl offentlig som privat sektor, samt i civilsamhället. Det är viktigt att en jämställd tillgång till makt och inflytande säkerställs inom såväl det formella demokratiska systemet som andra arenor, t.ex. näringslivet, högskolan, det civila samhället och medierna. En jämn fördelning av makt och inflytande innebär att alla kvinnor och män, inklusive flickor och pojkar ska kunna vara aktiva medborgare och forma villkoren för beslutsfattandet. Målet omfattar möjligheterna att påverka vilka frågor som hamnar på dagordningen och innehållet i de beslut som fattas, möjligheterna att delta i och påverka de processer som formar våra föreställningar, tankar och idéer om oss själva och om samhället, inte minst inom exempelvis kulturen, medierna, folkbild- ningen och utbildningsväsendet. Barn och ungdomar påverkas i hög grad av både den bild som förmedlas via medier och de normer och värderingar som förmedlas genom bl.a. idrottens organisationer och andra delar av det civila samhället. Flickor och pojkar har enligt rätt till inflytande efter ålder och mognad. Flickor och pojkar måste därför få samma möjligheter till inflytande i förskolan och skolan, i kulturen och det civila På så sätt läggs en grund för att de ska kunna ges förutsätt- ningar att bli aktiva samhällsmedborgare med demokratiska värderingar. Skolan har ett viktigt demokratiskt uppdrag och delmålet om makt och inflytande har därmed en viktig koppling till det föreslagna nya delmålet jämställd utbildning (för regeringens åtgärder på området makt och inflytande, se avsnitt 6). Utvecklingen mot detta mål har i flera avseenden gått framåt under de , men det finns fortfarande mycket att göra och på vissa områden finns det oroande tendenser som tyder på att utvecklingen har avstannat eller går bakåt. Ett tydligt exempel på detta är sammansättning där andelen kvinnor bland ledamöterna har sjunkit vid de två senaste valen, 2010 och 2014. Utrikes födda kvinnor och män, liksom andelen unga, bland förtroendevalda på alla nivåer är fortfarande underrepresenterade i relation till sin andel av befolkningen. har det utvecklats ny teknik och nya arenor där bristande jämställdhet manifesteras. Kvinnor och flickor utsätts för trakasserier och hot om våld på ett annat sätt än män och pojkar när de uttrycker sig på sociala medier eller publicerar artiklar och kommentarer i olika forum. Det gäller även när journalister, politiker eller andra offentliga personer som är kvinnor uttrycker sig i det offentliga samtalet och sedan utsätts för hot om våld via nätet. Det är ett allvarligt ingrepp i kvinnors möjligheter till makt och inflytande och i förlängningen ett hot mot demokratin när röster tystas i den offentliga debatten. och hot om våld i sociala medier ingår också som en del i delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra (se avsnitt 3.9). bedömning innebär att de immateriella delarna av utbildningens betydelse för möjligheten till inflytande och personlig utveckling lyfts ur delmålet om en jämn fördelning av makt och inflytande och bildar ett nytt delmål om jämställd utbildning tillsammans med de materiella delarna, som tidigare rymdes i delmål 2, ekonomisk jämställdhet (se Delmålet är en jämn fördelning av makt och inflytande i samhället. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet i samhällets alla sektorer. Delmålet anknyter i första hand till det övergripande jämställdhetspolitiska målets första led – att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället. Formella hinder liksom ekonomiska och sociala aspekter ska inte hindra kvinnor från att ha samma möjligheter som män att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. Målet tar sikte på formella politiska rättigheter – möjligheten att delta i demokratiska processer både som väljare och som vald. Möjligeten att påverka beslutens innehåll förutsätter deltagande i beslutsfattandet. För att kvinnor ska kunna uppnå halva den reella makten, oavsett sektor, krävs också inflytande över vilka frågor som tas upp på respektive avvisas från dagordningen. Det gäller beslutsprocessen på såväl alla politiska nivåer i samhället inklusive EU-nivån, som arenor som ligger utanför det formellt demokratiska systemet. Kvinnor och män måste också kunna delta på samma villkor i fråga om informella beslutsvägar. Mot denna bakgrund ingår även villkoren för beslutsfattandet i målformuleringen. Målet tar även sikte på fördelningen av den makt som ligger utanför det formella demokratiska systemetet, t.ex. inom det civila samhället, företag och medier. Till det civila samhället räknas också idrotten och trossamfunden. Det handlar också om lika möjligheter för kvinnor och män att delta i och påverka de processer som formar våra föreställningar, tankar och idéer inom medier, kulturen, forskningen, folkbildningen och utbildningsväsendet. En jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män inom samhällets alla sektorer är självfallet inte någon garanti för att den reella makten fördelas jämnt mellan könen, men det är en avgörande förutsättning för att även kvalitativa aspekter av maktutövning ska kunna förändras i jämställd riktning. Regeringens bedömning: Ett delmål är ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Utredningen föreslog att delmål 2, ekonomisk jämställdhet, skulle slås samman med delmål 3, en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Regeringen har valt att behålla delmålet om obetalt hem- och omsorgsarbete som ett eget delmål och lyfter ut utbildningsfrågorna till ett separat delmål.