prop · H303148 · 2016-04-19 00:00:00 — Avgifterna får, i förekommande fall, inte överstiga de avgifter som tas ut i samband med likvärdiga nationella beslut. Om domstolen eller myndigheten på grund av exceptionella omständigheter inte kan följa de tidsramar som anges i artiklarna 14.7, 18, 23.2, 25.3 andra stycket, 28.2, 28.3, 28.6, 33.3, 36.4 och 36.5, ska domstolen eller myndigheten utan dröjsmål vidta de åtgärder som anges i dessa bestämmelser. Europeiska unionens officiella tidning L 189/89 Förhållande till nationell processrätt 1.Alla processrättsliga frågor som inte regleras i denna förordning ska regleras av nationell rätt i den medlemsstat där prövningen sker. 2.Konsekvenserna av att ett insolvensförfarande inleds för enskilda verkställighetsåtgärder, t.ex. verkställighet av ett beslut om kvarstad, regleras av nationell rätt i den medlemsstat där insolvensförfarandet inletts. 1.Personuppgifter som tas emot, behandlas eller överförs enligt denna förordning ska vara adekvata och relevanta samt får inte omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål för vilket de tas emot, behandlas eller överförs och får endast användas för det ändamålet. 2.Den behöriga myndigheten, informationsmyndigheten och annan enhet som ansvarar för verkställigheten av ett beslut om kvarstad får inte lagra de uppgifter som avses i punkt 1 längre än vad som behövs för det ändamål för vilket de togs emot, behandlades eller överfördes, och aldrig efter att förfarandet avslutats, och de ska säkerställa att de uppgifterna skyddas på lämpligt sätt. Denna punkt ska inte tillämpas på uppgifter som behandlas eller lagras av domstolar när dessa utövar sina rättsliga funktioner. Förhållande till andra instrument Denna förordning påverkar inte tillämpningen av a)och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 (1), utom i de fall som anges i artiklarna 10.2, 14.3, 14.6, 17.5, 23.3, 23.6, 25.2, 25.3, 28.1, 28.3, 28.5, 28.6, 29, 33.3, 36.2, 36.4 och 49.1 i den här förordningen, b)förordning (EU) nr 1215/2012, c)förordning (EG) nr 1346/2000, d)direktiv /46/EG, om inte annat föreskrivs i artiklarna 14.8 eller 47 i den här förordningen, e)och rådets förordning (EG) nr 1206/2001 (2), f)förordning (EG) nr 864/2007, om inte annat föreskrivs i artikel 13.4 i den här förordningen. Handlingar som förtecknas i artikel 28.5 a och b som ska delges gäldenären och som inte är på det officiella språket iden medlemsstat där gäldenären har hemvist eller, om det finns flera officiella språk i medlemsstaten, på det officiella språket eller ett av de officiella språken på den plats där gäldenären har hemvist, eller på ett annat språk som denne förstår, ska åtföljas av en översättning eller translitterering till ett av dessa språk. Handlingar som förtecknas i artikel 28.5 c ska inte översättas, om inte domstolen undantagsvis beslutar att vissa handlingar behöver översättas eller translittereras för att gäldenären ska kunna ta tillvara sin rätt. (1) och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 av om delgivning i medlemsstaterna av rättegångshandlingar och andra handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (”delgivning av handlingar”) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 (EUT L 324, 10.12.2007, s. 79). (2) Rådets förordning (EG) nr 1206/2001 av om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevis upptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (EGT L 174, 27.6.2001, s. 1). L 189/90 Europeiska unionens officiella tidning 2.Handlingar som enligt denna förordning ska lämnas in till domstol eller behörig myndighet får även vara skrivna på något annat av unionens institutioners officiella språk, om den berörda medlemsstaten har angett att den kan godta detta språk. 3.Översättningar enligt denna förordning ska göras av en person som är behörig att göra översättningar i någon av medlemsstaterna. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om a)vilka domstolar som är behöriga att meddela beslut om kvarstad (artikel 6.4), b)den myndighet som är behörig att inhämta kontoinformation (artikel 14), c)de metoder som finns för inhämtande av kontoinformation enligt deras nationella rätt (artikel 14.5), d)vilka domstolar som ett överklagande ska ges in till (artikel 21), e)den eller de myndigheter som utsetts som behöriga att ta emot, översända och delge beslutet om kvarstad och andra handlingar enligt denna förordning (artikel 4.14), f)den myndighet som är behörig att verkställa ett beslut om kvarstad i enlighet med kapitel 3, g)i vilken utsträckning bankmedel på gemensamma bankkonton och förvaltarbankkonton kan beläggas med kvarstad enligt nationell rätt (artikel 30), h)de tillämpliga reglerna om belopp som enligt nationell rätt är undantagna från utmätning (artikel 31), i)om banker enligt nationell rätt har rätt att ta ut avgifter för att genomföra likvärdiga nationella beslut om kvarstad och för att tillhandahålla kontoinformation samt vilken part som preliminärt och slutligen ska betala avgifterna (artikel 43), j)skalan för avgifter eller andra regler om avgifter som får tas ut av en myndighet eller ett annat organ för att verkställa ett beslut om kvarstad (artikel 44), k)om någon rang tilldelas likvärdiga nationella beslut enligt nationell rätt (artikel 32), l)den domstol eller, i förekommande fall, den verkställande myndighet som är behörig att pröva en ansökan om rättsmedel (artikel 33.1, 34.1 eller 34.2), m)den domstol till vilken ett överklagande ska ges in och, i förekommande fall, inom vilken tidsfrist ett sådant överklagande enligt nationell rätt ska ges in samt från vilken tidpunkt tidsfristen börjar löpa (artikel 37), Europeiska unionens officiella tidning L 189/91 n)uppgift om domstolsavgifter (artikel 42), och o)de språk som godtas för översättning av handlingar (artikel 49.2). Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om eventuella senare ändringar av denna information. Kommissionen ska offentliggöra informationen på lämpligt sätt, särskilt via det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område. Fastställande och senare ändring av formulär Kommissionen ska anta genomförandeakter om fastställande och senare ändring av de formulär som avses i artiklarna 8.1, 10.2, 19.1, 25.1, 27.2, 29.2, 36.1, 36.5 andra stycket och 37. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2. 1.Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. ska kommissionen lägga fram en rapport för , rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om tillämpningen av denna förordning, inbegripet en utvärdering av frågorna om a)finansiella instrument bör omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, och b)belopp som krediteras gäldenärens konto efter att beslutet om kvarstad verkställts bör kunna beläggas med kvarstad med stöd av samma beslut. Rapporten ska i förekommande fall åtföljas av ett förslag till ändring av denna förordning och en konsekvensbedömning av de ändringar som ska införas. För tillämpningen av punkt 1 ska medlemsstaterna på begäran samla in information om följande och göra denna tillgänglig för kommissionen: a)Antalet ansökningar om kvarstad och antalet ärenden där kvarstad utfärdats. b)Antalet ansökningar om rättsmedel enligt artiklarna 33 och 34 och, om möjligt, antalet ärenden där en sådan ansökan bifallits. c)Antalet överklaganden enligt artikel 37 och, om möjligt, antalet ärenden där överklagandet bifallits. L 189/92 Europeiska unionens officiella tidning Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas , med undantag för artikel 50 som ska tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. L 307/84 Europeiska unionens officiella tidning Rättelse till och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur (Europeiska unionens officiella tidning 189 av ) Titeln i Innehållsförteckningen och titeln på sidan 59 ska i stället för: ”och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur” vara: ”och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur”. Sammanfattning av betänkandet Europeisk kvarstad på bankmedel (SOU 2015:54) och Europeiska unionens råd antog förordningen (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privat-rättslig natur (kvarstadsförordningen). Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas fullt ut . Genom kvarstadsförordningen inrättas ett självständigt europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel som är tillämpligt vid gränsöverskridande tvister på privaträttens område. Ett ärende är att betrakta som gränsöverskridande dels när bankkontot eller bankkontona med medlen som ska beläggas med kvarstad finns i en annan medlemsstat än den i vilken domstolen som ansökan om kvarstad ges in till är belägen, dels när bankkontot finns i en annan medlemsstat än den där fordringsägaren har hemvist. Kvarstadsförordningen verkar oberoende av och som ett alternativ till medlemsstaternas nationella förfaranden om kvarstad. Kvarstadsförordningen är bindande och direkt tillämplig i . Dess tillämpning förutsätter emellertid att vissa kompletterande förfaranderegler införs i nationell lagstiftning. Vi har i uppdrag att undersöka vilka kompletterande författnings-bestämmelser som behövs med anledning av förordningen och föreslå sådana bestämmelser. Något om behovet av kompletterande bestämmelser Som framhålls i direktiven finns det anledning att särskilt upp-märk- samma vissa frågor, t.ex. om metoder för inhämtande av bankkontoinformation i , delgivning och ordningen för prövning av rättsmedlen. Även frågor om ansvar för översättning av handlingar, kostnader och avgifter för myndigheter, och hantering av personuppgifter behöver analyseras. Det måste vidare övervägas vilken eller vilka svenska myndigheter som ska utses till behöriga att ta emot, översända eller delge handlingar med stöd av kvarstadsförordningen, liksom vilken myndighet som ska utses till informationsmyndighet. Våra överväganden och förslag antal förslag i frågor som enligt kvarstadsförordningen nationell reglering, men också förslag bedöms vara nödvändiga eller annars lämpliga för att säkerställa en ändamålsenlig tillämpning av förordningen. Vår utgångspunkt för dessa förslag har, i enlighet med vad som anges i direktiven, varit att de så långt som möjligt ska passa in i redan existerande system i den svenska rättsordningen. Vi föreslår att de kompletterande bestämmelserna huvudsakligen ska införas i en ny lag. Även om det europeiska kvarstadsförfarandet innehåller särdrag och i vissa avseenden skiljer sig från motsvarande nationella förfarande, är huvuddragen i och syftet med förfarandena desamma. Det finns också direkta kopplingar mellan förfarandena, eftersom kvarstadsförordningen innehåller direkta hänvisningar till nationell rätt i vissa avseenden. Förordningen föreskriver därutöver att processrättsliga frågor som inte uttryckligen regleras i förordningen ska regleras av nationell rätt i den medlemsstat där prövningen sker. Detta innebär att om inte annat följer av bestämmelserna i kvarstadsförordningen, ska förfarandet vid svenska domstolar regleras av svensk processrätt. Vi föreslår att det ska skapas en lagteknisk koppling mellan det europeiska kvarstadsförfarandet och de svenska kvarstadsreglerna i . På det sättet klargörs att bestämmelser om tvistemål ska tillämpas på sådana processuella frågor som inte regleras i kvarstadsförordningen. Kvarstadsförordningen tillhandahåller en mekanism som gör det möjligt för en fordringsägare att begära att den information som behövs för att identifiera gäldenärens bankkonto tillhandahålls av en särskild informationsmyndighet i den medlemsstat där fordringsägaren tror att gäldenären har ett konto. Vi föreslår att ska utses till informationsmyndighet i och att myndigheten ska ges en lagstadgad möjlighet att begära relevant information från banker. Ett beslut om europeisk kvarstad ska automatiskt erkännas och verkställas i en annan medlemsstat utan att det krävs något föregående exekvaturförfarande. Verkställighet ska ske i enlighet med det förfarande som gäller för verkställighet av likvärdiga nationella beslut i den medlemsstat där verkställighet ska äga rum. I de fall ett kvarstadsbeslut meddelas i en annan medlemsstat än där beslutet ska verkställas, förutsätter kvarstadsförordningen att det i verkställighetsmedlemsstaten finns en utsedd behörig myndighet som kan vidta de åtgärder som krävs för att verkställighet ska kunna ske. Vi föreslår att ska utses till behörig myndighet och att det klargörs att verkställighet ska ske i enlighet med utsökningsbalkens förfaranderegler. I syfte att skapa en konsekvent och förutsebar ordning för genomförandet av verkställigheten, föreslår vi vidare att en kompletterande nationell bestämmelse ska införas som gör det möjligt för banker att överföra det kvarstadsbelagda beloppet till Kvarstadsförordningen uppställer krav på att vissa handlingar ska delges gäldenären . För att delgivningsreglerna ska kunna tillämpas fullt ut förutsätts att respektive medlemsstat utser en myndighet som ansvarar för delgivning när kvarstadsbeslut meddelats i en annan medlemsstat än där gäldenären har hemvist. Vi föreslår att ska ansvara för de delgivningsuppgifter som den behöriga myndigheten har enligt kvarstadsförordningen. Det innebär att samtliga uppgifter som den i kvarstadsförordningen angivna behöriga myndigheten har, samlas hos . Kvarstadsförordningen innehåller särskilda bestämmelser om rättsmedel som både gäldenär och fordringsägare kan använda sig av för att rikta invändningar mot ett beslut om europeisk kvarstad och mot verkställigheten av ett sådant beslut. De materiella förutsättningarna och förfarandet regleras i förordningen. En konsekvens av detta är att nationella bestämmelser om rättsmedel inte är tillämpliga i det europeiska kvarstadsförfarandet. Vi föreslår att en ansökan om rättsmedel mot ett kvarstads-beslut ska prövas av den domstol där förfarandet mot gäldenären för prövning av ärendet i sak pågår eller, om något sådant förfarande inte pågår, av den domstol som meddelat kvarstads-beslutet. En ansökan om rättsmedel mot verkställigheten av ett kvarstadsbeslut ska i stället som huvudregel prövas av som första instans. De domstolar som prövar överklaganden i utsökningsärenden ska vara behöriga att överpröva beslut om rättsmedel. Kvarstadsförordningen ställer vissa krav på hanteringen av personuppgifter som tas emot, behandlas eller överförs enligt förordningen. För att säkerställa att dessa krav kan uppfyllas föreslår vi bl.a. att sekretess ska gälla för personuppgifter som hanterar i egenskap av behörig myndighet och informationsmyndighet enligt kvarstadsförordningen. Vi föreslår också vissa begränsningar i andra myndigheters möjligheter att ta del av dessa uppgifter. Vidare föreslår vi kompletterande regler om gallring av sådana uppgifter. Språk, översättningar och avgifter Vi föreslår att handlingar som i det europeiska kvarstadsförfarandet ska lämnas in till domstol eller behörig myndighet i ska vara avfatt- ade på eller översatta till svenska. Därigenom säkerställs att kvar-stads- förordningens föreskrivna tidsfrister och bakomliggande effektivitets- och skyndsamhetsändamål kan tillgodoses. När en svensk domstol enligt kvarstadsförordningen har skyldighet att översätta handlingar, föreslår vi att domstolen om möjligt ska anlita en auktoriserad översättare för uppgiften. Vi föreslår att domstols- och myndighetsavgifter ska kunna tas ut för förarandet på samma sätt som vid motsvarande nationella förfaranden. Vidare föreslår vi att ska ha möjlighet att ta ut en avgift för det nya förfarandet med inhämtande av bankkontoinformation. Vi bedömer att våra förslag kan medföra viss kostnad för . Denna bör rymmas inom myndighetens nuvarande anslagsramar. Någon nämnvärd kostnadsökning för de allmänna domstolarna, andra myndigheter eller bankerna kan inte förutses. Förslagen bedöms inte heller medföra någon kostnadsökning för enskilda eller företag. Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s kvarstadsförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur (EU:s kvarstadsförordning)2. Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU:s kvarstadsförordning. 2 § är behörig myndighet enligt EU:s kvarstadsförordning. 3 § är informationsmyndighet enligt EU:s kvarstadsförordning. Handläggning av en ansökan om kvarstad 4 § Vid handläggningen av en ansökan om kvarstad enligt EU:s kvarstadsförordning gäller bestämmelser om kvarstad i tvistemål, om inte annat följer av förordningen. 5 § En bank är skyldig att på begäran av uppge om gäldenären har ett bankkonto hos banken. En sådan begäran får förenas med vite. En fråga om utdömande av vite som har förelagts enligt första stycket prövas i den ordning som anges i 2 kap. 15 § andra stycket utsökningsbalken. Om ett föreläggande vid vite inte följs, kan ge ett nytt vitesföreläggande även om det förra inte har vunnit laga kraft. 6 § får ta ut avgifter i ärenden om inhämtande av bankkontoinformation. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter enligt första stycket. 2 EUT L 189, 27.6.2014, s. 59–92 (Celex 32014R0655). 7 § Vid verkställighet av ett beslut om kvarstad enligt EU:s kvarstadsförordning gäller utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad för fordran, om inte annat följer av förordningen eller denna lag. 8 § För att genomföra ett beslut om kvarstad får banken överföra det kvarstadsbelagda beloppet till ett särskilt konto hos . 9 § En ansökan om rättsmedel enligt artikel 33.1 i EU:s kvarstadsförordning prövas i den ordning som anges i 15 kap. 8 § andra stycket . 10 § En ansökan om rättsmedel enligt artikel 34.1, 35.3 eller 35.4 i EU:s kvarstadsförordning prövas av . 11 § En ansökan om rättsmedel enligt artikel 34.2 i EU:s kvarstadsförordning prövas av den tingsrätt som regeringen föreskriver. 12 § Vid domstolens handläggning av en ansökan enligt 9 § eller 11 § gäller bestämmelser om tvistemål, om inte annat följer av EU:s kvarstadsförordning. 13 § Vid handläggningen av en ansökan enligt artikel 38 i EU:s kvarstadsförordning tillämpas artikel 36.2–4 i förordningen. För säkerhet enligt artikel 38 i EU:s kvarstadsförordning gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. 14 § En säkerhet enligt artikel 38.1 a i EU:s kvarstadsförordning ska prövas av domstolen om den inte är godkänd av fordringsägaren. En säkerhet i form av kontanta medel ska deponeras hos . En säkerhet enligt artikel 38.1 b i EU:s kvarstadsförordning ska prövas av om den inte är godkänd av fordringsägaren. 15 § Vid överklagande av beslut enligt 10 § eller 14 § andra stycket gäller 18 kap. utsökningsbalken. 16 § Handling som enligt EU:s kvarstadsförordning ska lämnas in till svensk domstol eller till i egenskap av behörig myndighet enligt 2 § ska vara skriven på svenska. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet dels att 2 kap. 6 och 27 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 kap. 6 a §, med följande lydelse. Uppgifter och handlingar i databasen skall gallras senast efter utgången av det kalenderår då det mål eller ärende som uppgifterna eller handlingarna hänför sig till avslutades. Uppgifter som inte kan hänföras till ett visst mål eller ärende skall gallras senast efter utgången av det kalenderår då samtliga mål och ärenden avseende den person som uppgifterna hänför sig till var avslutade. Om inte annat följer av 6 a § ska uppgifter och handlingar i databasen gallras senast efter utgången av det kalenderår då det mål eller ärende som uppgifterna eller handlingarna hänför sig till avslutades. Uppgifter som inte kan hänföras till ett visst mål eller ärende ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då samtliga mål och ärenden avseende den person som uppgifterna hänför sig till var avslutade. Uppgifter och handlingar i databasen som tas emot, behandlas eller överförs enligt och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur ska gallras senast efter att det mål eller ärende som uppgifterna eller handlingarna hänför sig till avslutades. och Säkerhetspolisen får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 5 § 1–7. Detsamma gäller i dess beskattningsverksamhet och i verkets handläggning enligt lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter. Vad som anges i första stycket gäller inte uppgifter som tas emot, behandlas eller överförs enligt och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter direktåtkomst enligt första stycket får omfatta. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2007:330. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att det i lagen ska införas en ny paragraf, 34 kap. 1 a §, med följande lydelse. ningar som i 1 § första stycket gäller sekretess hos i mål eller ärende om informationsinhämtning enligt artikel 14 i och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttranden över betänkandet Europeisk kvarstad på bank- medel (SOU 2015:54) lämnats av , Hovrätten för Västra , , , , , , , Säkerhetspolisen, , , , , Krono- fogdemyndigheten, , , Länsstyrel- sen i , vid univer- sitet, , Svensk inkasso och Svenska Bankför- ombudsmän och har avstått från att yttra sig. Svar har inte kommit in från och Föreningen Förslag till lag om kvarstad på bankmedel inom EU Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur (kvarstadsförordningen). 2 § Vid handläggningen av en ansökan om kvarstad enligt kvarstadsförordningen gäller bestämmelser om tvistemål, om inte något annat följer av förordningen. 3 § är informationsmyndighet enligt kvarstadsförordningen. 4 § En bank är skyldig att på begäran av uppge om en gäldenär har ett bankkonto hos banken. En begäran enligt första stycket får förenas med ett föreläggande om vite. En fråga om utdömande av vite som har förelagts enligt andra stycket prövas i den ordning som följer av 2 kap. 15 § andra stycket utsökningsbalken. Om ett vitesföreläggande inte följs kan förelägga ett nytt vite även om det första vitet inte har fått laga kraft.