prop · H4031d22 · 2016-09-20 00:00:00 — Den jämförande bedömningen av substitutionskandidater inom EU:s växtskyddsförordning och biocidförordning väntas ge en striktare reglering av särskilt farliga ämnen. Oavsiktligt bildade ämnen med farliga egenskaper Kunskapen om oavsiktligt bildade ämnen har ökat, men i vilken omfattning dessa bildas och sprids är fortfarande dåligt känt. Av de kända oavsiktligt bildade ämnena med farliga egenskaper är dioxiner, furaner och polyaromatiska cykliska kolväten de mest betydande. En viktig källa till dessa ämnen är förbränning. Kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper Arbetet med att förbättra kunskapen om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper behöver drivas på inom EU. Kunskapen om hälso- och miljöfarliga egenskaper är i stor utsträckning bristfällig. Detta gäller särskilt kunskap om hälso- och miljöegenskaper för lågvolymämnen, för nanomaterial och för läkemedel som saknar miljöriskbedömningar. Även kunskap om hormonstörande ämnen och kombinations- effekter vid exponering från flera ämnen är bristfällig. Kunskapen kommer att fortsätta att öka, särskilt genom att allt fler ämnen registreras inom ramen för Reach. Europeiska kemikaliemyndigheten, Echa, kommer att höja kvaliteten på sina kontroller av att företagen lämnar fullständig och korrekt information om kemiska ämnen i sina registreringar. Information om farliga ämnen i material, produkter och varor Information om innehåll av farliga ämnen i material och varor är mycket bristfällig. Många varor tillverkas utanför EU, vilket försvårar informationsflödet. Det frivillaga program för information om ämnen i varor som antagits inom den globala kemikaliestrategin kommer att vara värdefullt för att förbättra informationen om farliga ämnen i olika varor. Miljökvalitetsmålet är att ozonskiktet ska utvecklas så att det långsiktigt ger skydd mot skadlig UV-strålning. Den nuvarande takten är för låg för att åtgärda förorenade områden så att de inte utgör en risk för kommande generationer. Riskerna för miljö och hälsa från förorenade områden kommer inte att vara åtgärdade till 2020. Tillsynen och tillämpningen av är avgörande för att inte nya förorenade områden ska tillkomma på grund av miljöfarlig verksamhet och att den ansvarige, där sådan finns, tar sin del av kostnaden. De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –ozonskiktets tjocklek, och –halter och utsläpp av ozonnedbrytande ämnen. Preciseringen innebär att vändpunkten för uttunningen av ozonskiktet har nåtts och början på återväxten observeras. Uttunningen av ozonskiktet har avstannat och mycket tyder på att återväxten påbörjats. En statistisk säkerställd återhämtning bedöms kunna fastställas om . Flertalet av de ämnen som bryter ned ozonskiktet regleras framgångsrikt under Montrealprotokollet. Det finns dock ett fortsatt hot mot ozonskiktet på grund av fortsatt användning av ozon- nedbrytande ämnen samt utsläpp från uttjänta produkter. Utsläppen av lustgas, som både bryter ned ozonskiktet och bidrar till växthus- effekten, fortsätter att öka. Ofarliga halter ozonnedbrytande ämnen Preciseringen innebär att halterna av klor, brom och andra ozonnedbrytande ämnen i de övre luftlagren understiger den nivå där ozonskiktet påverkas negativt. Globalt minskar såväl utsläpp som halter i stratosfären av flertalet ozonnedbrytande gaser. För HCFC (klorfluorkolväten) har ökningen av utsläppen i stort sett avstannat, men utsläppen ligger kvar på en fortsatt hög nivå. Halten HCFC i atmosfären fortsätter dock att öka eftersom nedbrytningen går så långsamt. Däremot har ökningstakten varit betydligt mindre än i tidigare bedömningar. Ett av de vanligaste alternativen till ozonned- brytande ämnen är HFC (fluorkolväten). Denna gas är inte ozonnedbrytande men är en växthus- gas som påverkar klimatet. Utsläppen av HFC ökar nu kraftigt, och kommer bidra till stora delar av de totala utsläppen av växthus- gaser om inga åtgärder vidtas. enades EU om ett detaljerat förslag till de globala förhandlingarna om att begränsa . har verkat för att EU ska gå fram med ett förslag om att reglera gasen i Montreal- protokollet. Förslaget har föregåtts av ett beslut om en ny förordning om fluorerade växthusgaser. Förordningen innebär bl.a. att mängden fluorkolväten (HFC) som sätts på EU:s marknad ska minska till 2030. I och med beslutet om EU:s egen förordning kan EU med stark trovärdighet även P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 0 driva frågan globalt. Vid Montrealprotokollets 27:e partsmöte beslutades om en plan för att hantera . kommer bl.a. att hållas ett extraordinärt partsmöte för att fortsatt förhandla frågan om att lägga till gasen till protokollet. Regeringens bedömning är att miljökvalitets- målet kommer att nås. Även om en statistiskt säkerställd återväxt av ozonskiktet förväntas kunna fastställas först om , pekar allt mer vetenskapligt underlag på att återhämtningen påbörjats och att detta är ett resultat av minskade utsläpp av ozon- nedbrytande ämnen. Osäkerheter finns dock i denna bedömning. Förutsatt att det internationella arbetet inom ramen för Montrealprotokollet fortsätter med oförminskad kraft, är det ändå rimligt att anta att miljökvalitetsmålet om ozonskiktets påbörjade återhämtning kommer att nås till 2020 samt att en fullständig återhämtning kommer att ske . Miljökvalitetsmålet är att människors hälsa och den biologiska mångfalden ska skyddas mot skadliga effekter av strålning. De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –individens exponering för skadlig strålning, –utsläppen av radioaktiva ämnen, –hudcancer orsakade av ultraviolettstrålning och exponeringen för elektromagnetiska fält. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 0 Individens exponering för skadlig strålning Preciseringen innebär att individens exponering för skadlig strålning i arbetslivet och i övriga miljön begränsas så långt det är rimligt möjligt. SSM kan konstatera att det i landsting och företag, som inspekterats , finns brister i hur de uppfyller myndighetens krav. Vid uppföljning av sjukhus som tidigare inspekterats kan myndigheten konstatera en förbättring, även om en del brister kvarstår. Detta tyder på att myndighetens inspektionsverksamhet har haft positiv effekt på strålsäkerheten. Utsläppen av radioaktiva ämnen Preciseringen innebär att utsläppen av radioaktiva ämnen i miljön begränsas så att människors hälsa och den biologiska mångfalden skyddas. Utsläppen av radioaktiva ämnen från kärn- tekniska anläggningar är fortsatt låga och visar generellt nedåtgående trender. Halterna av radioaktiva ämnen i miljön är normalt låga, och halterna bedöms inte utgöra något generellt miljö- eller hälsoproblem. Av de icke naturligt förekommande radioaktiva ämnena i miljön utgörs den största delen fortfarande av cesium från Tjernobyl. Hudcancer orsakad av ultraviolett strålning Preciseringen innebär att antalet årliga fall av hudcancer orsakade av ultraviolett strålning är lägre än . Antalet årliga hudcancerfall orsakat av UV- strålning fortsätter att öka. Malignt melanom och skivepitelcancer är de cancerformer som ökar snabbast i . Det tillgängliga statistiska underlaget för samtliga typer av hudcancer indikerar att trenden kommer att fortsätta. Det är ingen skillnad mellan män och kvinnor när det gäller utvecklingen av malignt melanom. Regeringens bedömning är att miljökvalitets- målet kommer att nås. Däremot har den ogynnsamma trenden med antalet ökande hudcancerfall inte brutits. Miljökvalitetsmålet är att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte ska ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förut- sättningar för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet, –påverkan på landmiljön av övergödande ämnen, –tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten, och –tillståndet i havet. Påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet Den svenska och den sammanlagda tillförseln av kväve- och fosforföreningar till omgivande hav ska underskrida den maximala belastning som fastställts 2013 av Helcom (Helsingforskonventionen för skydd av miljö) i aktionsplanen för (Baltic Sea Action Plan, BSAP). Enligt årliga uppföljning (rapport 6707) minskar näringsbelastningen på havet, både från och totalt sett. har snart uppnått alla reduktionskrav för kväve. För fosfor har enbart åtgärdat av reduktionskravet för Egentliga . Påverkan på havet av kväve och fosfor kommer från olika källor. När det kommer från land och luft kallas det för extern belastning. I är jordbruksmark den dominerande källan för kväve och fosfor från land. I norra kommer påverkan främst från punktkällor och luftnedfall. Även skogs- bruket bidrar till kväveläckage. Det atmosfäriska kvävenedfallet på har minskat men är fortfarande en betydande belastningskälla till . Fosfor som tillförts havet lagras upp i botten- sediment. Övergödning gör botten syrefri och fosfor frigörs till bottenvattnet (se Tillståndet i havet), detta kallas för intern belastning. Intern belastning är en betydande fosforkälla som förvärrar övergödningen ytterligare. gör i sin årliga uppföljning bedömningen att övergödningsarbetet behöver ta hänsyn till både externa och interna närings- källor. Viktiga framsteg har gjorts för att genomföra Helcoms aktionsplan och långsiktigt minska tillförsel av kväve och fosfor. Helcom beslutade att skicka in en ansökan om att göra till ett kontrollområde för kväve- oxider, ett så kallat NECA-område. () ska behandla frågan . Ett beslut om ett förbud för kryssningsfartyg och passagerar- färjor att släppa ut toalettavfall i togs av IMO . införde 2015 ett förbud mot att släppa ut toalettavfall från fritidsbåtar i vattendrag, sjöar och hav. Påverkan på landmiljön av övergödande ämnen Preciseringen innebär att atmosfäriskt nedfall och brukande av mark inte ska leda till att ekosystemen uppvisar några väsentliga långsiktiga skadliga effekter av övergödande ämnen i någon del av . De svenska utsläppen av kväveoxider har minskat kraftigt och ligger under nivån i EU:s takdirektiv för utsläpp av luftföroreningar. Luft- halterna av kväveoxider över har också minskat i takt med minskade utsläpp i . Landmiljön påverkas även av kväveutsläpp från internationell sjöfart. Enligt Helcom är den långsiktiga trenden för kväveutsläppen från internationell sjöfart ökande. årliga uppföljning visar på att kvävenedfallet är störst i sydvästra för att sedan avta i nordostlig riktning. I sydvästra finns mer nitratkväve än vad skogsekosystemet kan ta upp. Förhöjda nitratkvävehalter i markvattnet innebär en risk för läckage av kväve till grund- och ytvatten. Den årliga utvärderingen uppmärksammar forskning som visar på att klimatförändringar kan bidra till störningar i skogsekosystemet, till exempel stormfällen och skadeangrepp. Detta kan i sin tur leda till ett minskat upptag av kväve vilket ökar risken för kväveläckage. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 0 Flera luftvårdsinsatser har skett . ratificerade 2015 det reviderade Göteborgsprotokollet som innehåller krav på utsläppsminskningar till 2020. Ett omfattande luftvårdsarbete sker på EU-nivå. Se vidare miljökvalitetsmålet luft, Grundvatten av god kvalitet och Bara naturlig försurning. Tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten Flertalet sjöar och vattendrag i skogs- och fjällandskapet anses ha god status med avseende på näringstillstånd. Norra och Södra vattendistrikt har däremot, enligt databasen (VISS), stora problem med övergödning. För kustvatten är övergödningstillståndet allvarligt i de södra och mellersta delarna av landet. Vattenmyndigheternas statusklassning för grundvatten visar på förekomst av förhöjda nitrathalter i vissa områden. Ett 30-tal grundvattenförekomster i riskerar att inte uppnå god kemisk status på grund av nitratpåverkan från jordbruk. Stödet till lokala och regionala vattenvård- projekt (LOVA) fortsätter. beviljades projekt för , varav en majoritet av medlen går till projekt för att minska övergödningen. Exempel på åtgärder är musselodling och dagvattendammar. Ett arbete pågår för att kunna mäta hur mycket kväve- och fosforreduktion som insatserna bidrar till. Havs- och vattenmyndigheten inledde också 2015 ett särskilt arbete för att kunna utvärdera och följa upp miljöeffekter och andra samhällsnyttor, såsom ökad sysselsättning. Resultatet kommer användas för att bättre kunna styra medel till kostnadseffektiva åtgärder. Havs- och vattenmyndigheten arbetar aktivt för att använda anslagen i samverkan med annan finansiering, t.ex. från kommuner och från EU. Otillräcklig rening av avloppsvatten från små avloppsanläggningar bidrar till övergödningen. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med att föreslå författningsändringar och att förbättra kunskapsläget på området för att på så sätt öka åtgärdstakten. Åtgärdsprogrammen i enlighet med ramdirektivet för vatten (2000/60/EC) innehåller ett stort antal åtgärder som syftar till att minska övergödningen. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 0 Landsbygdsprogrammet för godkändes . Programmet omfattar flera åtgärder som kan minska läckage av näringsämnen från jordbruksmark, exempelvis skyddszoner, fånggrödor, våtmarker och tvåstegsdiken. I finns stora områden av döda bottnar med syrefritt bottenvatten. Här saknas ofta växt- och djurliv helt. har också stora områden med syrefattigt bottenvatten. Ett inflöde av syrerikt och kallt djupvatten förbättrade syresituationen i östra . ökade arealen syrefria områden i bland annat . Stora ytor med döda bottnar försämrar tillståndet i havet eftersom det ökar den interna belastningen av fosfor. Diagram 3.3 Utbredning av syrefria bottnar (svart) och bottnar påverkade av akut syrebrist (grå) i , . Provtagningsstationer som besöktes under karteringen visas också. Källa: Oceanografiska enheten, . Havs- och vattenmyndigheten beslutade om ett åtgärdsprogram för havsmiljön i enlighet med havsmiljödirektivet (2008/56/EG). Syftet med direktivet är att nå god miljöstatus i och . En åtgärd är att utreda möjligheter att påverka den interna näringsbelastningen, lokalt i övergödda vikar och fjärdar samt i Egentliga . Forskning pågår för att utveckla metoder som kan bidra till att minska syrebristen och främja återhämtningen av ekosystemen. Odling av blå fånggrödor i havsområden som inte uppnår god miljöstatus är en annan åtgärd i programmet. Detta kan innefatta odling av blåmusslor och alger för upptag av näringsämnen från vatten. har uppmärksammat frågan om intern belastning i Helcom. För har () gjort bedömningen att övergödning är ett problem i de svenska delarna av och , undantaget utsjöområdet i . Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behöver vidtas för att nå miljökvalitets- målet. Det går inte att se en tydlig riktning om utvecklingen är positiv eller negativ. Övergödningen är fortsatt ett stort problem i sjöar, kust och hav. Utsläpp av kväve och fosfor har med tiden gett ett stort överskott på närings- ämnen i bottensedimenten. Återhämtningstiden är lång, men tydliga och samlade insatser kan ge synliga resultat i miljön, inte minst på lokal nivå. Det finns ett stort behov av ytterligare åtgärder, framförallt vad gäller reduktion av fosfor. Klimatförändringarna kan bidra till ökad näringsbelastning. För att miljökvalitetsmålet ska utvecklas positivt anser regeringen att åtgärdstakten behöver öka, och att åtgärderna i ökad utsträckning behöver ske där de behövs mest för att minska övergödningen och där de kan ge tydliga resultat i miljön. Att bygga upp kunskap och utveckla metoder är viktigt för att kunna mäta insatsernas resultat, och för att kunna åstadkomma en mer effektiv styrning av medel till kostnadseffektiva åtgärder. Regeringen bedömer att det samlade åtgärdsarbetet behöver uppmärksamma både extern och intern belastning. Åtgärder inom till exempel jordbruk, våt- marksanläggning och avloppsrening har gett resultat. har snart uppnått Helcoms reduktionskrav för kväve. Ett kontinuerligt arbete för fortsatta minskningar av tillförsel och en mer resurseffektiv användning av kväve och fosfor är av stor betydelse, inte minst på för att minska övergödningen på lokal nivå. Genomförandet av havsmiljödirektivet (2008/56/EG) är centralt i det långsiktiga arbetet för att nå miljökvalitetsmålet. Regeringen anser också att åtgärdsprogrammen enligt ram- direktivet för vatten (2000/60/EC) och genomförandet av dem är av stor betydelse för att nå målet. LOVA-medlen stärker det lokala och regionala arbetet för att minska övergödningen. miljöåtgärder har betydelse för att minska näringsbelastningen från jordbruket. Regeringen har uppdragit åt att föreslå åtgärder inom ramen för landsbygds- programmet för att öka måluppfyllelsen av bland annat miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. Att uppfyller kraven i nitratdirektivet (91/676/EEG) är viktigt. Näringens särskilda satsning Greppa Fosforn bidrar till effektiva åtgärder för att reducera förlusterna av fosfor från . Intern belastning är ett stort problem i sjöar, kust och hav. Åtgärder för att hantera intern belastning behöver vara en del i det fortsatta arbetet för att minska tillförsel av fosfor parallellt med förebyggande åtgärder. Fortsatt höga ambitioner i det internationella arbetet är avgörande för miljökvalitetsmålet. har haft framgång i arbetet med att få ett beslut om ett förbud mot toalettavfall från kryssningstrafik och passagerarfärjor på plats. Framstegen i arbetet med att göra till ett kvävekänsligt område, NECA, är av stor betydelse för att komma tillrätta med sjöfartens atmosfäriska kvävebelastning. Havs- och vattenmyndigheten presenterade den mest detaljerade och tillförlitliga bedömningen av näringsbelastningen på och som genomförts (rapport 2016:12). Den nya bedömningen kommer att få betydelse för det fortsatta arbetet med miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. 3.5.9Levande sjöar och vattendrag Miljökvalitetsmålet är att sjöar och vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och deras varia- tionsrika livsmiljöer ska bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion ska bevaras, som förutsättningar för friluftsliv värnas. De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –tillståndet i sjöar och vattendrag, P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 0 –tillståndet i oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag, –tillståndet för ytvattentäkter, –sjöar och vattendrags viktiga ekosystem- tjänster, –sjöar och vattendrags livsmiljöer och spridningsvägar som en del i en grön infrastruktur, –gynnsam bevarandestatus för naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till sjöar och vattendrag, –hotade arter och återställda livsmiljöer, –främmande arter, –genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade, –sjöar och vattendrags bevarade natur- och kulturmiljövärden, och –strandmiljöer, sjöar och vattendrags värden för friluftslivet. God ekologisk och kemisk status Flera av Sveriges sjöar och vattendrag når inte målen i EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). Av ca 22 000 vatten- förekomster i sjöar och vattendrag når enbart av sjöarna och av vatten- dragen minst god ekologisk status. Höga halter av kvicksilver gör att inga vattenförekomster når god kemisk status. De länsstyrelser som är vattenmyndigheter (Vattenmyndigheterna) har tagit fram förslag till åtgärdsprogram för vattenförvaltningen 2016–2021. Förslagen till åtgärdsprogram lämnades till regeringen för prövning. Havs- och vattenmyndigheten rapporterade ett regeringsuppdrag om vatten- anknuten recipientkontroll, det vill säga miljö- övervakning, i påverkade områden. Myndigheten identifierade ett antal åtgärder som regeringen har gett dem i uppdrag att arbeta vidare med. Uppdraget ska redovisas . Havs- och vattenmyndigheten har finansierat ett flertal forskningsprojekt med syfte att utveckla reningsmetoder för att rena avlopps- vatten från läkemedel och andra miljöfarliga kemikalier från reningsverk. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 0 verkets bidrag till länsstyrelserna för sanering av förorenad mark bidrar till att minska risken för läckage av miljögifter till vatten. Enskilda avlopp ger utsläpp och påverkar vattnet ur både miljö- och hälsosynpunkt. Regeringen gav därför Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att föreslå förändringar i regelverket kring enskilda avlopp. Uppdraget redovisades och har remissbehandlats av regeringen. Regeringen bereder Havs- och vattenmyndighetens underlag om ändring i befintlig lagstiftning på området. Oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag Enligt uppföljning 2016 klassades 1 840 vattendrag () till hög ekologisk status, vilket innebär endast små störningar jämfört med opåverkade förhållanden (6707). Dessa vattendrag ligger främst i fjällområden. Det pågår arbete med att återskapa och bevara naturliga vattenflöden genom områdesskydd och restaureringsinsatser på flera platser i landet. Enligt uppföljning 2016 baseras hälften av allmänna dricksvattenförsörjning på ytvatten och knappt hälften av ytvattentäkterna ligger i vattenskyddsområden. lantbruks- universitet (SLU) har 2015 gjort en sammanställning över förekomst av växtskyddsmedel i ytvatten i fyra avrinnings- områden och i två åar i jordbruksbygd för perioden –2012 (rapport 2015:5). Resultaten uppvisar ingen tydlig trend , men i av proverna förekommer det växtskyddsmedel som överskrider sina respektive riktvärden. Spridningen av högfluorerade ämnen, s.k. PFAS-ämnen, i svenska vatten har uppmärksammats . Höga halter finns framför allt nära punktkällor som brandövnings- platser och kan vara en risk för människors hälsa och miljön. genomförde 2015 ett regeringsuppdrag om screening av förekomst av PFAS och bekämpningsmedel i yt- och grundvatten. 660 stycken () av landets allmänna vattentäkter ingick i denna analys med avseende på PFAS. I drygt 140 av de analyserade vattentäkterna uppmättes medelhalter av PFAS som var förhöjda jämfört med halterna i bakgrundsområden. fick en särskild utredare i uppdrag att analysera orsakerna till spridningen av högfluorerade ämnen till dricksvattentäkter. Utredaren lämnade sin rapport . Förslagen bereds inom . Ett annat problem i ytvatten är mikroplaster, som kan spridas genom avloppsvatten, dagvatten, snötippning och via atmosfären. Mikroplaster har hittats i bl. a. och . Det är dock oklart vilka konsekvenser dessa nivåer av mikroplaster har. Regeringen har gett i uppdrag att identifiera viktigare källor till utsläpp av mikropartiklar och föreslå åtgärder. Sjöar och vattendrag bidrar med flera ekosystemtjänster, bland annat dricksvatten, friluftsliv och fiske. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med en rapport om ekosystemtjänster i svenska sötvatten som ska redovisas . Enligt databasen (VISS) är bristande konnektivitet, d.v.s. förbindelse, ett stort problem för sjöar och vattendrag. Det hindrar möjlighet till spridning och fria passager för djur, växter, sediment och organiskt material i uppströms och nedströms riktning. Enligt Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning 2015 finns det 634 fiskvägar inrapporterade till databasen i Vatten. Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans med flera myndigheter och andra intressenter fört en dialog om miljöhänsyn i vattenkraftsproduktionen. Havs- och vattenmyndigheten har även presenterat förslag på hur arbetet med tillsyn av vattenverksamheter kan förbättras för att miljökvalitetsmålet ska nås. Enligt årliga uppföljning av miljökvalitetsmålen orsakar transporter över vattendrag körskador som kan påverka vattnets kvalitet vid var tredje avverkning.