prop · H40318 · 2016-10-04 00:00:00 — Sammantaget gör regeringen bedömningen att det befintliga skyddet för larmanordningar är tillräckligt. Larmanordningar som används på polisens utryckningsfordon bör därför inte omfattas av den nya lagen. Regeringen föreslår därför att de polisiära kännetecken som ska skyddas mot att användas på motorfordon är ordet polis i olika sammansättningar och böjningsformer eller ett ord som lätt kan förväxlas med det samt och Säkerhetspolisens heraldiska vapen eller något som lätt kan förväxlas med dessa. Det införs inte någon uttrycklig bestämmelse om passivitetsrätten Den som är anklagad för brott har rätt att inte belasta sig själv vid utredningen av en anklagelse (art. 6.1 Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna). I promemorian föreslås att det ska införas en särskild bestämmelse om att den som är misstänkt för brott inte ska få föreläggas att, vid vite, medverka i en utredning som avser den misstanken. Som påpekar gäller dock detta under alla förhållanden. Det är, särskilt mot bakgrund av att regeringens förslag inte innebär att larmanordningar ska vara ett skyddat kännetecken, svårt att se någon konkret situation där en bestämmelse om saken kan komma att aktualiseras. Regeringen gör därför bedömningen att det inte finns behov av att införa en uttrycklig bestämmelse av det slag som föreslås i promemorian. Tillåten användning av kännetecknen Regeringens förslag: och Säkerhetspolisens heraldiska vapen samt ordet polis ska få användas av och Säkerhetspolisen på motorfordon som de äger, har nyttjanderätt till eller på annat sätt disponerar. även få användas på annat motorfordon, om det inte finns risk för att 2016/17:18 fordonet kan förväxlas med polisens fordon eller om ägaren till fordonet har särskilt tillstånd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot förslaget. förordar dock en mer generell skrivning där alla polisfordon som är undantas från regleringen och pekar på vikten av att värnar det fordonshistoriska kulturarvet när polisfordon säljs. Skälen för regeringens förslag All användning i polisiär verksamhet ska vara tillåten I promemorian görs bedömningen att de polisiära kännetecknen bör kunna användas utan inskränkning i all polisär verksamhet. Det avgörande för tillåtligheten ska vara att det aktuella fordonet används i polisiär verksamhet. Om fordonet ägs, innehas med nyttjanderätt eller disponeras av polisen på någon annan grund ska alltså inte ha betydelse för denna bedömning. Regeringen gör samma bedömning och föreslår alltså att de polisiära kännetecknen ska få användas av och Säkerhetspolisen på motorfordon som de äger, har nyttjanderätt till eller på annat sätt disponerar. De skyddade kännetecknen ska även få användas på motorfordon som inte kan förväxlas med polisens eller om ägaren till fordonet har tillstånd Syftet med regleringen är att skapa ett skydd mot att enskilda framför fordon som kan förväxlas med polisens fordon. I promemorian föreslås därför att äldre polisfordon, där risken för förväxling kan anses utesluten, ska undantas från regleringen. För ett sådant fordon ska det inte krävas ett särskilt tillstånd för att få använda de skyddade kännetecknen. För enskilda som äger ett sådant fordon innebär undantaget att de slipper ansöka om tillstånd. För innebär en sådan reglering att myndighetens arbete med att hantera tillståndsansökningar minskar. Regeringen delar bedömningen att det finns fog för ett undantag av detta slag. Bedömningen av vad som är ett förväxlingsbart fordon kan komma att ändras i samband med att polisen fattar beslut om att förändra utseendet och utrustningen på motorfordonen. skulle ett sådant undantag exempelvis träffa sådana tidigare polisfordon som är lackerade i svart och vitt. Det kan antas att de flesta polisfordon som är inte är förväxlingsbara med polisfordon som är i bruk . I vilken utsträckning det kommer att vara så framöver beror dock på polisens framtida beslut om polisfordonens utseende och utrustning. Regeringen anser därför att det inte är lämpligt att, som föreslår, införa en reglering som baseras på fordonets ålder. Ett undantag som i stället knyts till förväxlingsrisken korresponderar också bättre med lagens syfte. Regeringen förslår mot den bakgrunden att undantaget utformas på det sätt som föreslås i promemorian. Således ska de skyddade kännetecknen få användas på sådana motorfordon där det inte finns risk för att fordonet kan förväxlas med fordon som är i bruk i Prop. 2016/17:18 polisverksamhet. Kännetecknen ska även få användas om ägaren till fordonet har tillstånd (se vidare avsnitt 5.5). 5.5Användning efter särskilt tillstånd Regeringens förslag: ska, på ansökan av den som är eller bör vara upptagen som ägare i vägtrafikregistret, kunna meddela tillstånd till användning av de skyddade kännetecknen för konstnärlig verksamhet, för musei- eller samlarverksamhet eller för annat ändamål om det finns särskilda skäl. Ett tillstånd ska kunna förenas med villkor och ett meddelat tillstånd ska kunna återkallas. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att ett tillstånd även får återkallas om fordonet överlåts. I regeringens förslag förtydligas att tillstånd kan ges för samlarverksamhet och att det är fordonets registrerade ägare som ska ansöka om tillstånd. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter på förslaget. Transportstyrelsen påpekar att det mest ändamålsenliga är att en ansökan om tillstånd till användning av de skyddade kännetecknen ska göras av fordonets ägare. framhåller att även privata samlare av polisfordon bör omfattas av begreppet museal verksamhet och att ett tillstånd för dessa fordon normalt ska gälla tills vidare. föreslår även att larmanordningar och stoppljus ska utgöra en del av villkoret för tillståndet, t.ex. att en larmanordning ska täckas över under transport. Förbundet påpekar vidare att villkor som innebär att kännetecken ska avlägsnas innan fordon överlåts försvårar bevarandet av äkta äldre polisfordon. Skälen för regeringens förslag Tillstånd ska kunna ges för viss verksamhet Det finns ett stort antal museer med fordonsanknytning och ett intresse hos allmänheten av att ta del av hur polisens fordon har sett ut . I promemorian föreslås därför att ska kunna meddela tillstånd till användning av de skyddade kännetecknen för museal verksamhet. Regeringen ställer sig bakom detta förslag. påpekar bör även privata samlare kunna ges tillstånd för sådan användning. bestämmelserna utformas så att det blir möjligt. I promemorian föreslås även att tillstånd ska kunna ges för konstnärliga verksamheter, t.ex. filmer, tv-serier och teatrar, som har ett intresse av att kunna använda fordon som är utrustade som polisens Det finns ett antal företag som hyr ut fordon för bl.a. sådana Konstnärlig verksamhet av detta slag bör inte förhindras av den Regeringen ansluter sig därför till förslaget att ska kunna meddela tillstånd till användning av de skyddade kännetecknen även för konstnärlig verksamhet. 2016/17:18 Enligt förslaget ska kunna ge tillstånd till användning av de skyddade polisiära kännetecknen även för annat ändamål, men det ska då krävas särskilda skäl. Det kan t.ex. vara fråga om att det bedöms vara till gagn för polisverksamheten att kännetecknen används vid en utställning eller en mässa som inte är att se som konstnärlig verksamhet eller musei- eller samlarverksamhet. Så kan även vara fallet om ett företag ges möjlighet att utrusta ett fordon som ett polisfordon för att det ska kunna provas i operativ verksamhet. Regeringen delar utredningens bedömning att det bör finnas möjlighet att lämna tillstånd även utanför området för konstnärlig verksamhet, eller musei- eller samlarverksamhet och anser att det är en lämplig avvägning att det i de fallen ska krävas särskilda skäl för tillstånd. Regeringen föreslår således att bestämmelserna även i detta avseende ges den innebörd som föreslås i promemorian. Lagtexten har förtydligats efter synpunkter från Lagrådet. Den föreslagna lagen innehåller inte någon begränsning för hur länge ett tillstånd ska gälla. ska enligt förslaget få meddela både tidsbegränsade tillstånd och tillstånd som gäller tills vidare. Enligt regeringens mening är det önskvärt att myndigheten ges flexibilitet att i detta avseende utforma beviljade tillstånd på ett sätt som bedöms vara lämpligt i det enskilda fallet. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna om tillstånd utformas på det sättet. Det innebär att det, som föreslår, blir möjligt att även för privatägda fordon meddela tillstånd som gäller tills vidare. I vilken utsträckning så bör ske blir en fråga för att bedöma utifrån förhållandena i det enskilda fallet. I promemorian föreslås att ska ges möjlighet att genom villkor i viss mån styra över hur de polisiära kännetecknen får användas på allmän plats. Ett sådant villkor kan t.ex. vara att kännetecknen ska vara övertäckta när fordonet körs på allmän väg. På så vis kan risken för förväxling ytterligare begränsas. Regeringen ansluter sig till förslaget. Som påpekar kan ett villkor som innebär att de skyddade kännetecknen ska tas bort innan en överlåtelse sker riskera att försvåra bevarandet av de fordonshistoriskt intressanta fordonen. Det bör därför i de flesta fall vara tillräckligt att ett tillstånd får anses förfallet när ett fordon överlåts. Några särskilda bestämmelser om den saken är emellertid inte motiverade utan det får överlämnas till tillämparna att hantera detta på ett ändamålsenligt sätt. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att ska kunna meddela tillstånd till användning av de skyddade polisiära kännetecknen för konstnärlig verksamhet, för musei- eller samlarverksamhet eller för annat ändamål om det finns särskilda skäl och att ett tillstånd ska kunna förenas med villkor. bör ges ansvaret för tillståndsgivningen. När en ansökan om tillstånd avser Säkerhetspolisens namn eller vapen är det som regel lämpligt att samråder med Säkerhetspolisen innan beslut fattas. Någon lagregel om detta behövs dock inte. Som Transportstyrelsen påpekar bör det vara fordonets registrerade Prop. 2016/17:18 ägare som ska ha rätt att ansöka om tillstånd för användning av skyddade En sådan reglering korresponderar med förslaget att det är fordonets registrerade ägare som kan föreläggas att avlägsna kännetecknen eller vidta någon annan åtgärd för att kännetecknen inte ska missbrukas. I de fall då den som rätteligen borde vara upptagen som ägare i registret av någon anledning inte är det, bör som fordonets ägare anses den som borde vara upptagen som ägare i registret (se vidare avsnitt 5.6). I promemorian föreslås att ett tillstånd ska få återkallas om fordonet överlåts. Eftersom det är fordonets ägare som beviljas tillstånd och detta knyts till ett visst fordon bör en överlåtelse dock kunna medföra att tillståndet får anses förfallet. Det finns därför inget behov av att kunna återkalla ett tillstånd om fordonet överlåts. Ett tillstånd bör dock kunna återkallas om förutsättningarna för tillståndet annars upphört, om tillståndshavaren inte följer de villkor som gäller för tillståndet eller om tillståndet missbrukas på annat sätt. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att ska få ansvaret för tillståndsgivningen, att ansökan ska göras av fordonets registrerade ägare och att ett meddelat tillstånd ska kunna återkallas. 5.6Möjligheten att förelägga om rättelse och att förena föreläggandet med vite Regeringens förslag: Ägaren av ett fordon ska kunna föreläggas att avlägsna skyddade polisiära kännetecken eller att vidta någon annan åtgärd för att kännetecknen inte ska missbrukas. Som ägare anses den som är eller bör vara upptagen som ägare i vägtrafikregistret. Ett föreläggande ska kunna förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås en något annorlunda utformning av regleringen av ägaransvaret. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter på förslaget. Transportstyrelsen påpekar att om det är den registrerade ägaren som avses så bör detta framgå direkt av lagtexten, eventuellt på motsvarande sätt som i 2 kap. 4 § vägtrafikskattelagen (2006:227). Om det i stället är det civilrättsliga ägandet som avses, bör förhållandet till vägtrafikregistret klargöras. anser att bör agera med ökad varsamhet ju äldre ett fordon är. Eftersom ett föreläggande gäller finns en risk för att enstaka fordon inte kan återställas till sitt ursprungliga historiska skick, även om en domstol senare skulle upphäva föreläggandet. Skälen för regeringens förslag Det ska få riktas ett föreläggande mot fordonets registrerade ägare För att motverka förekomsten av falska polisbilar föreslås i promemorian att ägaren av ett fordon ska kunna föreläggas att avlägsna skyddade polisiära kännetecken från fordonet. Det är enligt regeringens mening en Av kartläggningen framgår att det i flera fall har varit tillräckligt att en polis har förklarat det olämpliga i att ett fordon är utrustat så att det kan förväxlas med polisens fordon. enligt promemorians förslag ankomma på att i det enskilda fallet avgöra vilken åtgärd som krävs för att undvika en framtida Det är alltså en prognos av ägarens framtida beteende som ska vara avgörande för bedömningen av om ett föreläggande ska Med en sådan ordning – som regeringen finner lämplig – kommer däremot inte, vilket förordar, fordonets ålder att kunna tillmätas betydelse. Av föreläggandet bör det framgå dels vilka åtgärder som fordonsägaren ska vidta, dels när detta senast ska göras. exempelvis kunna avse att avlägsna de skyddade kännetecknen från Transportstyrelsen föreslår att det av lagtexten ska framgå att det med ägaren avses den som är antecknad som ägare i vägtrafikregistret eller som bör vara antecknad som ägare där. förslaget på det sättet. En sådan reglering korresponderar med att det är fordonets registrerade ägare som kan ansöka om tillstånd till användning av de skyddade kännetecknen. På så sätt undviker man i normalfallet också en mer omfattande utredning av det civilrättsliga Visserligen kan det, såsom Lagrådet påtalar, finnas situationer där den registrerade ägaren kan antas sakna faktisk eller rättslig möjlighet att följa ett föreläggande, t.ex. om ett ägarbyte har skett men detta inte har registrerats. Är det förhållandet känt för myndigheten följer av viteslagstiftningen att vite inte får föreläggas mot den registrerade ägaren (jfr 2 § andra stycket lagen [1985:206] om vite, I en sådan situation ger den föreslagna regeln möjlighet att i stället rikta ett föreläggande mot den som borde vara registrerad ägare. Skulle ett föreläggande i något fall komma att riktas mot fel person får det hanteras genom omprövning och överklagande (27 § förvaltningslagen [1986:223] jfr prop. 2003/04:145 Trängselskatt s. 48). Regeringen bedömer således att de svårigheter som Lagrådet pekar på kan hanteras inom ramen för en sådan reglering som föreslogs i Med en sådan reglering minskar dessutom risken för att reglerna kringgås genom att den verkliga ägaren av ett fordon låter en underårig person vara formell ägare av fordonet. Vidare innebär en sådan reglering att det blir tydligt vad som gäller vid bl.a. kreditköp med återtagandeförbehåll och längre nyttjanderätter. Av lagen (2001:558) om vägtrafikregister (se främst 4 och 4 a §§) framgår nämligen att det i dessa fall är förmyndaren respektive innehavaren som ska registreras som ägare av fordonet. Med en sådan utformning finns det inte behov av en sådan särskild regel som föreslås i promemorian om förmyndares ansvar när ett fordon ägs av en underårig. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att ägaren av ett fordon ska kunna föreläggas att avlägsna polisiära kännetecken som är skyddade enligt lagen eller att vidta annan åtgärd för att kännetecknen inte ska Som ägare ska anses den som är eller bör vara upptagen som ägare i vägtrafikregistret. Föreläggandet ska få förenas med vite I promemorian föreslås att ett föreläggande ska kunna förenas med vite eftersom det ger ägaren av fordonet ett ekonomiskt incitament att avlägsna de skyddade polisiära kännetecknen. Det är, enligt förslaget, som ska avgöra om ett föreläggande ska förenas med vite, i syfte att mottagaren ska rätta sig efter föreläggandet. I de fall där det finns skäl att anta att fordonsägaren kommer att rätta sig efter föreläggandet finns det kanske inte alltid skäl att förena ett föreläggande med vite. Vitet ska kunna dömas ut om den som har fått föreläggandet inte vidtar föreskrivna åtgärder. Frågor om utdömande av vite prövas av allmän förvaltningsdomstol på ansökan av den myndighet som har utfärdat vitesföreläggandet (6 § viteslagen). Regeringen anser att det som föreslås i promemorian i detta avseende är ändamålsenligt och föreslår alltså att ett föreläggande ska få förenas med vite. Regeringens förslag: beslut i fråga om tillstånd och förelägganden ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Behörig domstol ska, om klaganden är en fysisk person som är folkbokförd i , vara förvaltningsrätten i den domkrets där han eller hon var folkbokförd för beslutet. I övriga fall ska sådana beslut överklagas till Förvaltningsrätten i . Det ska krävas prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att beslut i övriga fall ska överklagas till Förvaltningsrätten i . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser lämnar inga synpunkter på förslaget. Förvaltningsrätten i påpekar att eftersom ett beslut om vitesföreläggande blir överklagbart är domstolsprövningen av själva föreläggandet mer inskränkt vid prövning av utdömande av vite. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att beslut ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol och att det ska krävas prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. För att behålla den närhet till den överprövande instansen som den enskilde hade före omorganisation föreslås det i promemorian att en särskild forumregel ska införas. Om klaganden är en fysisk person ska behörig domstol vara förvaltningsrätten i den domkrets där han eller hon var folkbokförd för beslutet. En liknande forumregel har även införts i 10 kap. 1 § vapenlagen (1996:67), där samma intresse om närhet till den överprövande instansen gör sig gällande. Regeringen instämmer i de överväganden som ligger till grund för förslaget och föreslår därför att en sådan regel om överklagande ska införas. Avseende beslut i övriga fall föreslår regeringen att dessa ska överklagas till Förvaltningsrätten i 2016/17:18 5.8 Ett beslut om tillstånd ska registreras Regeringens bedömning: beslut om tillstånd att använda de skyddade kännetecknen bör registreras i vägtrafikregistret. Någon ändring i lagen om vägtrafikregister behöver inte göras. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens bedömning, men i promemorian föreslås att ordningen regleras i lagen om vägtrafikregister. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har ingen invändning mot förslaget. Datainspektionen anser att det bör övervägas om inte polisens möjligheter till kontroll kan uppnås genom en skyldighet för fordonsägare att medföra ett tillstånd under färd, eftersom en sådan lösning inte innebär en ökad personuppgiftsbehandling i samhället. Transportstyrelsen menar att oavsett antalet tillstånd krävs ett itutvecklingsarbete som varken kan bedömas som enkelt eller ekonomiskt obetydligt. Det är därför inte motiverat att utöka registrets innehåll med dessa tillstånd och förslaget avstyrks. Det finns inte behov av att ändra 5 och 6 §§ lagen om vägtrafikregister, eftersom registreringar knutna till fordonsägaren redan täcks av båda paragraferna. pekar på att det finns en risk med att en registrering av tillstånd leder till att uppställningsplatser exponeras. Förbundet argumenterar för att tillståndshavaren eller den som disponerar fordonet i stället ska ha med sig en kopia av tillståndet när fordonet används. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen föreslår att ägaren av ett visst fordon ska kunna ansöka om tillstånd för att få använda vissa polisiära kännetecken på sitt fordon. Ett meddelat tillstånd ska på så vis knytas till ett visst fordon. För att uppgifterna om vilka fordon som får framföras med polisiära kännetecken ska vara tillgängliga i polisens operativa verksamhet behöver tillståndet registreras. En sådan registrering bör göras i vägtrafikregistret. De uppgifter som ska registreras är inte i sig känsliga och den föreslagna registreringen får således anses innebära ett begränsat intrång i den personliga integriteten. Den ökade personuppgiftsbehandling som förslaget medför och som Datainspektionen pekar på bedöms alltså motiverad. Samma bedömning görs i fråga om det it-utvecklingsarbete som förslaget medför och som lyfts fram av Transportstyrelsen. pekar på att det finns en risk med att en registrering leder till att uppställningsplatser exponeras. Regeringen konstaterar att flera av de aktörer som kan tänkas beviljas tillstånd gör reklam för sin verksamhet eller är enkelt sökbara bl.a. på internet. Den som vill skaffa sig kunskap om var fordon utrustade med polisens kännetecken finns kan alltså komma åt sådan information relativt enkelt . Risken för exponering utgör enligt regeringens mening inte tillräckliga skäl mot den föreslagna regleringen. En registrering i vägtrafikregistret kräver inte att 5 och 6 §§ lagen om vägtrafikregister ändras. I lagen framgår att det i vägtrafikregistret får föras in uppgifter som avser fordon och ägare samt att vägtrafikregistret, i personuppgiftshänseende, ska ha till ändamål att tillhandahålla uppgifter i fråga om bland annat fordonsägare. reglering som behövs för att skapa förutsättningar för den ordning som Prop. 2016/17:18 föreslagits ovan bör i stället tas in i förordning. Regeringens förslag: Den nya lagen ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens utom när det gäller tidpunkten för ikraftträdandet. Remissinstanserna har inte några synpunkter på promemorians förslag och bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagen bör träda i kraft . Det föreslås att detta sker . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Regeringens bedömning: Förslagen leder till vissa kostnadsökningar för Transportstyrelsen. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1) lämnat förslag om anslag och finansiering när det gäller dessa kostnadsökningar. De eventuella kostnadsökningar som förslagen kan leda till för och domstolarna bedöms kunna rymmas inom respektive myndighets ram. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens, förutom i fråga om kostnadsökningar för Transportstyrelsen. Remissinstanserna: Endast Transportstyrelsen yttrar sig i denna del. Myndigheten invänder att oavsett antalet tillstånd krävs ett itutvecklingsarbete som skulle uppgå till . Skälen för regeringens bedömning Kostnaderna för Transportstyrelsens registerverksamhet täcks av Avgifterna redovisas mot inkomsttitel och verksamheten finansieras med anslagsmedel. I promemorian görs bedömningen att kostnaderna för registrering av det fåtal tillstånd som kan komma i fråga ryms inom Transportstyrelsens nuvarande anslag. ca 1 000 000 kr, vilket kommer att medföra en årlig kostnad 2016/17:18 investeringskostnaderna inte ryms inom myndighetens nuvarande anslagsramar. Regeringen har i budgetpropositionen lämnat förslag om anslag och finansiering för dessa kostnadsökningar. I syfte att finansiera utvecklingskostnaden minskas anslaget 1:1 med . Motsvarande ökning görs av anslaget 1:12 Transportstyrelsen under utgiftsområde 22 Kommunikationer. Konsekvenser för andra myndigheter än Transportstyrelsen Förslagen ger en möjlighet att ingripa mot fordonsägare som utrustar sina fordon så att de kan förväxlas med polisfordon.