prop · H303100 · 2016-04-13 00:00:00 — Vidare bort- ser den traditionella analysen från välfärdstjäns- ternas utjämnande effekt på skillnaderna i eko- nomisk välfärd mellan olika grupper i befolknin- gen. Mot denna bakgrund är det angeläget att komplettera de traditionella fördelningsanalyser- na. I två separata avsnitt i redogörelsen (avsnitt 8 och 9) tillämpas därför ett utvidgat inkomstbe- grepp som beaktar värdet av offentliga välfärds- tjänster och hur dessa tjänster är fördelade i be- folkningen. 1 Vilka resurser som ska beaktas i fördelningssammanhang är en mång- facetterad fråga som studeras inom många olika discipliner. Det finns emellertid inte någon bred enighet om något bästa alternativ till inkomst som välfärdsindikator. En god översikt av mätningen av disponibel in- komst finns att läsa i Handbook on Household Income Statistics (United Nations Economic Commission for Europe 2011). 2 Se prop. 2015/16:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. () framställer regel- bundet statistik som beskriver utvecklingen och fördelningen av hushållens inkomster. Under- sökningen Hushållens ekonomi (HEK) var 1975–2013 källan till officiella inkomst- fördelningsstatistik. Från och med undersök- ningsår 2014 ersätts HEK med ny totalräknad inkomstfördelningsstatistik (TRIF). TRIF base- ras helt och hållet på administrativa register, me- dan HEK var en urvalsundersökning som sam- lade in vissa uppgifter via telefonintervjuer. Analyserna i denna redogörelse grundar sig främst på HEK och TRIF. har i arbetet med redogörelsen dock endast haft tillgång till ett urval från TRIF. Detta urval finns tillgängligt och refereras till som Statistiskt Analysregister () i denna redogörelse. De uppgifter som i denna redogö- relse refererar till TRIF som källa är hämtade från den begränsade mängd bearbetningar av den totalräknade statistiken som SCB har publicerat. Förändringar i framställningen av statistik tenderar att leda till att statistiken före respektive efter förändringen inte är fullt jämförbar. SCB har studerat jämförbarheten genom att analysera tre parallella årgångar av TRIF och HEK (2011– 2013).3 Den övergripande slutsatsen är att TRIF och HEK i stort sett ger en likartad bild av för- delningen av hushållens inkomster.4 2Olika befolkningsgruppers ekonomiska standard Hushållens reala disponibla inkomster tenderar att stiga över tiden, bl.a. till följd av en kontinu- erlig produktivitetstillväxt i samhället. – 2014 förbättrades den ekonomiska standarden för samtliga åldersgrupper och hushållstyper (se diagram 2.1 och diagram 2.2). Den reala median- inkomsten i befolkningen ökade med ca 65 pro- cent, vilket motsvarar en ökning med i genom- snitt . 3Se , Övergång från urvalsbaserad till totalräknad inkomstfördelningsstatistik, Hushållens ekonomi bakgrundsfakta 2016:1. 4Se underbilagan för en utförligare beskrivning av de datamaterial som används i redogörelsen. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 2.1 Inkomstutveckling –2014 för olika åldersgrupper 0–19 år 20–29 år 30–49 år 50–64 år Anm.: Inkomsten avser medianen av ekvivalerad disponibel inkomst för respektive grupp. Data: HEK 1995–2013, 2013– 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 2.2 Inkomstutveckling –2014 för olika hushållstyper, 20–64 år Anm.: Inkomsten avser medianen av ekvivalerad disponibel inkomst för respektive grupp. Data: HEK 1995–2013, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. har det skett vissa förskjutningar mellan olika åldersgruppers ekonomiska stan- dard. Individer i yrkesaktiv ålder har haft en stabil inkomstökning, medan yngre vux- na i åldern 20–har haft en något svagare utveckling.5 Även personer har haft en förhållandevis svag inkomstutveckling. Orsaken är att pensionerna inte har ökat lika snabbt som de förvärvsaktivas löner.6 Sammanboende, med eller utan barn, har se- dan 1995 haft en något snabbare ökning av den 5En viktig orsak till den relativt svaga inkomstutvecklingen för yngre vuxna är att många i denna grupp har studiemedel som huvudsaklig in- komstkälla, och dessa har inte utvecklats i samma takt som de förvärvs- aktivas löner. Antalet studerande har också ökat kraftigt. Den stigande ungdomsarbetslösheten har också bidragit. 6Pensionärernas reala inkomstförbättring beror till stor del på att pensionärskollektivet förnyas och de nyblivna pensionärerna har högre pension än de redan pensionerade (se även avsnitt 4). 2015/16:100 Bilaga 2 ekonomiska standarden än ensamstående. En- samstående kvinnor har haft en sämre inkomst- utveckling än ensamstående män, och i synner- het ensamstående kvinnor med barn har fått se sin relativa inkomstposition försämras. En viktig förklaring till detta är att ensamstående föräld- rars disponibla inkomster i större utsträckning består av transfereringar (t.ex. bostadsbidrag). Dessa ersättningar har utvecklats långsammare än den genomsnittliga löneökningstakten. Nivån på den ekonomiska standarden varierar mellan olika grupper i befolkningen. Högst eko- nomisk standard 2014 hade personer i åldersin- tervallet 55–(se diagram 2.3). Dessa är i regel etablerade på arbetsmarknaden, och har därmed goda inkomster. Dessutom har försörjningsansvaret vanligtvis minskat i och med att barnen har hunnit växa upp och flytta hemifrån. Diagram 2.3 Ekonomisk standard 2014 efter ålder Medianinkomst i kronor (priser) 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 95 100 Anm.: Individer grupperade i ettårsklasser. Data: TRIF 2014. Källor: och egna beräkningar. Personer , oftast ålderspensionärer, har i genomsnitt en relativt låg ekonomisk standard. Det finns dock betydande skillnader mellan olika pensionärshushåll. Generellt gäller att ensamstå- ende och äldre pensionärer har en lägre ekono- misk standard än yngre och sammanboende pen- sionärer (se diagram 2.4). Vidare har äldre en- samstående kvinnor i genomsnitt lägre ekono- misk standard än äldre ensamstående män.7 7 Äldre kvinnors låga disponibla inkomst i förhållande till männens för- av att de förvärvsarbetat i mindre omfattning och till lägre lön än männen. Det finns även demografiska skäl till att kvinnor har lägre pen- sioner än män. Kvinnor lever i genomsnitt längre än män och pensionerna är generellt sett lägre för äldre pensionärer (se vidare avsnitt 4). Diagram 2.4 Ekonomisk standard 2014, Medianinkomst i kronor (priser) 65–74 år 65–74 år 65–74 år Ensamstående kvinnor Ensamstående män Anm.: Horisontell linje är medianinkomsten i befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Ensamstående i förvärvsaktiv ålder (20–) har i genomsnitt lägre ekonomisk standard än sammanboende (se diagram 2.5). Hushåll med barn har i genomsnitt lägre ekonomisk standard än hushåll utan barn. Stordriftsfördelar och hur många som ska försörjas på familjens inkomster får således ett tydligt genomslag på den ekono- miska standarden. Bland ensamstående i för- värvsaktiv ålder har kvinnor i genomsnitt lägre ekonomisk standard än män. Denna skillnad för- bl.a. av att kvinnor i genomsnitt förvärvs- arbetar i mindre utsträckning än män, och att kvinnor är överrepresenterade i yrken med lägre löner. Diagram 2.5 Ekonomisk standard 2014 efter hushållstyp, 20–64 år Medianinkomst i kronor (priser) utan barn med barn utan barn med barn utan barn med barn Anm.: Horisontell linje är medianinkomsten i befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Utrikes födda har i genomsnitt lägre ekonomisk standard än inrikes födda (se diagram 2.6). Det allmänna mönstret är att ju kortare vistelsetiden är för en person som har invandrat till , desto längre ner i inkomstfördelningen återfinns personen.8 Den primära anledningen är att utrikes födda som har bott i har en lägre sysselsättningsgrad än de som bott i landet en längre tid.9 Diagram 2.6 Ekonomisk standard 2014 efter vistelsetid i Medianinkomst i kronor (priser) 0–3 år 4–10 år 11–20 år Utrikes födda, vistelsetid Anm.: Horisontell linje är medianinkomsten i befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster 2015/16:100 Bilaga 2 för män, och denna relation har varit relativt sta- bil (se diagram 2.7). I kronor räknat (fasta priser) har skillnaden i me- dianinkomst mellan kvinnor och män dock ökat 1995–2014, från ca till ca . Diagram 2.7 Individuell disponibel inkomst för kvinnor och män i förvärvsaktiv ålder (20–) 1995–2014 Medianinkomst i kronor (priser) och kvinnors andel av mäns inkomst i procent KV/M (höger axel) Anm.: Individuell disponibel inkomst definieras som summan av individens egna marknadsinkomster, transfereringar och skatter. Hushållsrelaterade transfereringar delas lika mellan sammanboende. Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Som beskrivits ovan kan det ur ett jämställd- hetsperspektiv vara mer relevant att studera hur stor disponibel inkomst kvinnor respektive män förfogar över, eftersom en egen inkomst medför ekonomisk självständighet. De skillnader mellan kvinnor och män som finns på arbetsmarknaden beträffande t.ex. löner, befattningar, arbetstid och frånvaro leder till att kvinnor har betydligt lägre arbetsinkomster än män. Skatter och transfereringar jämnar dock ut inkomstskillnaden till viss del.10 Den individuella disponibla inkomsten för personer i förvärvsak- tiv ålder är 15–lägre för kvinnor än 8Placeringen i inkomstfördelningen varierar också med de invandrades ursprungsländer, se ekonomiska vårproposition (prop. 2011/12: 100bilaga 3). Personer födda i något övrigt nordiskt land, EU15 eller i något av de rikare har ungefär samma ekonomiska standard som inrikes födda. De som är födda i övriga länder är däremot kraftigt överrepresenterade i den nedre delen av inkomstfördelningen. 9Det finns en omfattande litteratur om orsakerna till att arbetsmarknads- situationen är sämre för utrikes födda än för inrikes födda. För en utför- lig översikt, se Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (2011:5). De vanligaste förklaringarna är problem kopplade till indi- videns utbildning och tillgång till informella nätverk samt diskriminering. 10Kvinnors och mäns individuella ekonomiska resurser beskrivs mer ut- förligt i prop. 2015/16:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. 3Inkomster i den nedre delen av inkomstfördelningen Den ekonomiska standarden har ökat över hela inkomstfördelningen den senaste tjugoårsperio- den. Det framgår om alla individer i befolknin- gen rangordnas efter inkomst, och där- efter delas in i tio lika stora grupper (se diagram 3.1). Ökningen har varit störst i den övre delen av fördelningen. I den högsta inkomstgruppen (inkomstgrupp 10) ökade den genomsnittliga reala ekonomiska standarden 1995–2014. I den nedre delen av inkomstfördel- ningen har ökningen varit mindre. Längst ned i fördelningen (inkomstgrupp 1) ökade den eko- nomiska standarden 1995–2014. Avståndet mellan mitten och den nedre delen av fördelningen har ökat sedan mitten av 1990- talet. Detta har lett till en ökad spridning av in- komsterna i den nedre delen av fördelningen. var medianen för ekonomisk standard i be- folkningen 2,3 gånger större än den genomsnitt- liga ekonomiska standarden för inkomstgrupp 1. hade denna kvot vuxit till 2,6. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 3.1 Ekonomisk standard i olika delar av inkomst- fördelningen –2014 Inkomstnivå i kronor (priser) Anm.: Inkomstnivån avser medelvärdet av ekvivalerad disponibel inkomst för respektive inkomstgrupp. Data: HEK 1995–2010, TRIF 2011–2014. Källor: och egna beräkningar. En viktig förklaring till att inkomsterna har ökat långsammare i fördelningens nedre del är att andelen individer som får sin huvudsakliga för- sörjning från olika typer av transfereringar är större i de lägre inkomstskikten (se diagram 3.2). Transfereringarna är ofta kopplade till prisut- vecklingen, eller bestämda i fasta belopp, och de växer därmed i genomsnitt långsammare än lö- nerna (som är den viktigaste inkomstkällan i den övre halvan av inkomstfördelningen). Den eko- nomiska standarden har därför i genomsnitt ut- vecklats svagare för den del av befolkningen som har transfereringar som huvudsaklig inkomstkäl- la (se diagram 3.3). Diagram 3.2 Andel individer i olika inkomstgrupper efter huvudsaklig inkomstkälla 2014 Anm.: I beräkningarna ingår alla individer i respektive inkomstgrupp som är eller äldre. En individ bedöms ha transfereringar som huvudsaklig inkomst- källa om transfereringarna utgör mer än hälften av den individuella brutto- inkomsten. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.3 Ekonomisk standard 1995–2014 för olika grupper efter huvudsaklig inkomstkälla Inkomstnivå i kronor (priser) Faktorinkomst som huvudsaklig inkomstkälla Transfereringar som huvudsaklig inkomstkälla Anm.: Inkomstnivån avser medelvärdet av ekvivalerad disponibel inkomst för respektive grupp. Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen mot ökade skillnader mellan mit- ten och den nedre delen av inkomstfördelningen accelererade efter 2006. Detta berodde bl.a. på att de sänkta ersättningarna i arbetslöshets- och sjukförsäkringen samt den successiva utbygg- naden av jobbskatteavdraget förstärkte skillnad- erna mellan förvärvsarbetande i mitten av in- komstfördelningen och icke förvärvsarbetande i den nedre delen av fördelningen.11 Det finns olika sätt att mäta hur många som är ekonomiskt utsatta, eller fattiga. Måtten kan vara direkta eller indirekta. Direkta mått bygger på observationer av den faktiska levnadsstandarden. Indirekta mått baseras i stället på ekonomiska data. En vanligt förekommande indirekt ansats är att betrakta dem vars ekonomiska standard ligger under en given gräns som individer med låg ekonomisk standard.12 De indirekta, inkomstbaserade, måtten kan vara både absoluta och relativa. En absolut lågin- komstgräns innebär att låginkomstgränsen låses ett visst år och därefter bara skrivs upp med pris- utvecklingen. Med en relativ gräns höjs gränsen som avgör vilken inkomst som krävs för att en 11En annan bidragande orsak är att många personer lämnade arbets- löshetskassorna 2007–2008 till följd av ökade avgifter för försäkringen. När finanskrisen slog till ökade arbetslösheten, och många stod då utan ett tillräckligt skydd mot den förlorade arbetsinkomsten. 12Ekonomisk utsatthet har analyserats utförligt i flera tidigare fördel- ningspolitiska redogörelser, se t.ex. ekonomiska vårproposition (prop. 2011/12: 100 bilaga 3). person inte ska betraktas som ekonomiskt utsatt när medelinkomsten i ett samhälle ökar. Det be- tyder att den relativa dimensionen beaktas – att fattigdom ses i förhållande till det samhälle som beskrivs. Bilden av hur andelen med låg ekonomisk standard har utvecklats ser olika ut be- roende på vilken typ av mått som används. Med en absolut låginkomstgräns – här beräknad som av prisjusterade medianin- komst – minskade andelen stadigt 1996–2007 (se diagram 3.4). Orsaken till minskningen är att de reala inkomsterna ökade även för dem med för- hållandevis låga inkomster . Diagram 3.4 Andel med låg ekonomisk standard 1995– 2014 Anm.: För absolut 60 beräknas låginkomstgränsen som av pris- justerade medianinkomst. För relativ 60 beräknas gränsen som av medianinkomsten för det aktuella året. Data: HEK 1995–2010 och TRIF 2011–2014 för relativ 60, HEK 1995–2012 och 2013–2014 för absolut 60. Källor: och egna beräkningar. Med en relativ låginkomstgräns – beräknad som av den medianinkomsten – har andelen med låg ekonomisk standard i stället ökat . Den reala in- komstökningen i mitten av inkomstfördelningen har gradvis höjt den relativa låginkomstgränsen. Eftersom inkomstökningen har varit lägre för grupper i den nedre delen av inkomstfördelnin- gen har andelen med inkomster under gränsen ökat. Ökningen av andelen med låg ekonomisk standard enligt det relativa 60-procentsmåttet kan förklaras av ökningar i olika grupper under olika delperioder (se diagram 3.5). Exempelvis var det ökade andelar för pensionärer och ej sysselsatta i förvärvsaktiv ålder som i första hand bidrog till den förhållandevis kraftiga ökningen av andelen med låg ekonomisk standard 2005– 2010. över hela perioden –2014 har det relativa bidraget till andelen med låg ekonomisk standard ökat för pensionärer och ej sysselsatta, 2015/16:100 Bilaga 2 minskat för sysselsatta och studerande samt varit för barn 0–19 år.13 Diagram 3.5 Olika gruppers bidrag till andelen med låg relativ ekonomisk standard 1995–2014 Anm.: Data: HEK 1995–2012, 2013–2014. Källor: och egna beräkningar. Risken för låg relativ ekonomisk standard har ett tydligt samband med individers ålder och arbets- marknadsanknytning. Om ingen hushållsmed- lem arbetar heltid är risken för låg ekonomisk standard betydande. Bland unga vuxna 20–, varav många är studerande, är andelen med låg ekonomisk standard avsevärt högre än för per- soner i åldern 30–(se diagram 3.6). Andelen sjunker med stigande ålder fram till arbetsmark- nadsutträdet i samband med pensionering. Där- efter ökar andelen med låg ekonomisk standard med stigande ålder. Dock finns det betydande skillnader mellan olika pensionärshushåll (se diagram 3.7). Exempelvis har sammanboende pensionärer en avsevärt lägre andel med låg re- lativ ekonomisk standard än ensamstående pen- sionärer. Ensamstående, framför allt kvinnor med barn, är en grupp där andelen med låg ekonomisk standard är förhållandevis stor, särskilt jämfört med gruppen sammanboende med eller utan barn (se diagram 3.8). Utrikes födda, i synnerhet personer med kort vistelsetid i , har lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet än inrikes födda. De löper därmed en betydligt större risk för ekonomisk utsatthet än inrikes födda (se diagram 3.9). 13 Gruppernas bidrag utgörs av produkten av andelen utsatta inom grup- pen och gruppens befolkningsandel. Gruppernas befolkningsandelar för- ändras relativt lite, varför förändringarna huvudsakligen kan tolkas som förändringar av andelen ekonomiskt utsatta inom grupperna. 2015/16:100 Bilaga 2 Diagram 3.6 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014 efter ålder 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 95 100 Anm.: Individer grupperade i ettårsklasser. Data: TRIF 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.7 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014, 65–74 år 65–74 år 65–74 år Anm.: Horisontell linje visar andelen med låg relativ ekonomisk standard i hela befolkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.8 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014 efter hushållstyp, 20–64 år utan barn med barn utan barn med barn utan barn med barn Anm.: Horisontell linje visar andelen med låg relativ ekonomisk standard i hela be- folkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.9 Andel med låg relativ ekonomisk standard 2014 efter vistelsetid i 0–3 år 4–10 år 11–20 år Utrikes födda, vistelsetid Anm.: Horisontell linje visar andelen med låg relativ ekonomisk standard i hela be- folkningen. Data: 2014. Källor: och egna beräkningar. Varaktighet i den nedersta delen av inkomstfördelningen När inkomstfördelningen analyseras i olika stu- dier är det fördelningen av hushål- lens disponibla årsinkomster som avses. Den fördelning som observeras ett visst år beror dock till viss del på att individers årsinkomster varierar till följd av tillfälliga händelser, såsom föräldrale- dighet, studier, arbetslöshet eller husförsäljning. Men den årsvisa fördelningen avspeglar också mer långsiktiga förhållanden som inte jämnas ut över tiden, t.ex. skillnader mellan individer som reflekterar olikheter i yrkesval eller socialt betin- gade skillnader i chanserna till en god inkomst- utveckling över livet. I diagram 3.10 visas var de som ingick i in- komstgrupp 1 (tiondelen med lägst inkomster) 2009 befann sig i inkomstfördelningen – 2014.14 Många personer befinner sig i inkomst- grupp 1 ett givet år till följd av att de har tillfäll- igt låga inkomster. hade ca 35 pro- cent lämnat inkomstgrupp 1 och flyttat uppåt i fördelningen. hade lämnat inkomstgrupp 1. kan det kon- stateras att rörligheten uppåt är begränsad. En klar majoritet, ca tre fjärdedelar, av individerna som lämnade inkomstgrupp 1 inom en femårs- period hade inte lämnat den nedre halvan av för- delningen. 14 För att mäta inkomströrlighet krävs att individers inkomster kan följas under flera perioder. I detta avsnitt utnyttjas därför SCB:s s.k. LINDA- databas (se underbilagan för en utförligare beskrivning av databasen). Diagram 3.10 Placering i inkomstfördelningen –2014 för personer som ingick i inkomstgrupp 2009 Inkomstgrupp 2–3 Inkomstgrupp 4–5 Inkomstgrupp 6–7 Inkomstgrupp 8–10 Anm.: Data: 2009–2014. Källor: och egna beräkningar. Varaktigheten i inkomstgrupp 1 varierar mellan olika grupper.15 De pensionärer som befinner sig i inkomstgrupp 1, företrädesvis äldre ensamstå- ende kvinnor, har en betydligt högre varaktighet i inkomstgruppen än övriga grupper. Den främ- sta orsaken till detta är att pensionärernas in- komster är förhållandevis orörliga över tiden (in- komstnivåerna bestäms i stort av de inkomster som genererades under den förvärvsaktiva delen av livet). Utrikes födda är en annan grupp som har ett förhållandevis långsamt utflöde ur in- komstgrupp 1. Varaktigheten i den nedersta delen av inkomstfördelningen tycks också ha ök- at något för utrikes födda sedan mitten av 1990- talet. Förskjutningen från arbetskraftsinvandring mot ökad flyktinginvandring är sannolikt en viktig förklaring till denna utveckling. Ekonomisk utsatthet i ett internationellt perspektiv Det har tagits fram ett direkt mått på levnads- standarden inom ramen för 2020. Den direkta indikatorn avser att fånga frånvaron av varor och tjänster och oför- mågan att delta i vardagliga aktiviteter som upp- fattas som socialt nödvändiga, s.k. svår materiell deprivation eller mycket låg materiell standard.16 15Se den fördelningspolitiska redogörelsen ekonomiska vår- proposition (prop. 2013/14:100 bilaga 2) för en utförligare redovisning av hur varaktigheten i inkomstgrupp 1 varierar mellan olika grupper. 16Svår materiell deprivation definieras som att individen saknar förmåga inom minst fyra av nio områden: att möta oväntade utgifter, att åka på en veckas semesterresa, att betala skulder, att äta en måltid med kött, kyck- 2015/16:100 Bilaga 2 Tabell 3.1 Ekonomisk utsatthet inom EU Andelar i procent och förändring i procentenheter standard (relativ 60) -1,6 -0,4 -1,0 -0,6 -0,5 -0,6 -6,2 -5,1 -2,1 -6,9 -12,2 0,72) -23,4 -1,3 -19,0 -20,1 3,42) -10,23) -24,64) Anm. 1: I tabellen rangordnas länderna efter andelen med mycket låg materiell standard 2014. För detta mått finns det bara jämförbara länderdata . Anm. 2: 1) Data saknas. 2) Data saknas för ; i stället används data . 3) Data saknas ; i stället används data . 4) Data saknas ; i stället används data . Källa: (EU-SILC). Andelen individer med mycket låg materiell standard varierar kraftigt mellan olika EU-län- der, från till (se tabell 3.1). Lägst andel finns i , , och de övriga nordiska länderna, medan den högsta andelen finns i vissa av de nyare medlemsländerna, som och . Detta avspeglar till stor del skillnader i levnadsstandard mellan länderna. –2008 sjönk andelen med mycket låg materiell standard i tre fjärdedelar av medlemsstaterna. – 2014 har andelen i stället ökat i mer än hälften av medlemsstaterna. I har andelen minskat ling eller fisk , att hålla hemmet tillräckligt varmt, att ha en tvättmaskin, att ha en färg-tv, att ha en telefon och att äga en bil. 2015/16:100 Bilaga 2 kontinuerligt, från 2010 och till 2014. Skillnaden mellan olika länder är mindre om den ekonomiska standarden mäts med relativa inkomstmått. Den mest aktuella inkomststatisti- ken från avser . An- delen med en inkomst understigande av den nationella medianinkomsten varierar mel- lan . Låga andelar finns bl.a. i , och i de nordiska län- derna. De högsta andelarna finns i , och . hade , tillsammans med , den läg- sta andelen personer med låg relativ ekonomisk standard. Därefter har andelen ökat snabbt i , och 2013 hade den tionde lägsta andelen bland EU-länderna. 4Fördjupning: Pensionärernas ekonomiska situation