prop · H303163 · 2016-04-07 00:00:00 — bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. 11 §.Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet1. bryter mot 2 kap. 17 §, eller2. bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 8 kap. 1 § andra stycket. Regeringen eller den myndighet meddela föreskrifter om ersättning för uttaget prov och om skyldighet kostnader för provning. biträde som behövs för tillsynen. biträde som behövs för tillsynen. Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot 2 kap. 1 eller 3 §, 2. bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. 11 §, eller 3. bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 8 kap. 1 § andra stycket eller 9 kap. 1 § andra stycket. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2 kap. 17 §. I ringa fall döms inte till ansvar. Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 2006:926. 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1966:742) om hotell- och pensionatrörelse Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1966:742) om hotell- och pensionatrörelse1 dels att 11 § ska upphöra att gälla, dels att 18 § ska ha följande lydelse. Till penningböter döms den som underlåter att a.fullgöra anmälningsskyldighet enligt 8 §; b.enligt 11 § föranstalta om undersökning eller anskaffa eller förvara intyg. Till penningböter döms den som inte fullgör anmälningsskyldighet enligt 8 §. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1975:599. 2 Senaste lydelse 1991:293. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över bestämmelserna om elektriska installationer. Utredningen tog namnet . Utredaren överlämnade sitt betänkande Elsäkerhet – en ledningsfråga (SOU 2014:89). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i Miljö- och (dnr M2015/00283/Ee). gav in en skrivelse till med en begäran till regeringen om att upphäva bestämmelserna om elsäkerhet i 11 och 18 §§ lagen (1966:742) om hotell- och pensionatrörelse (dnr M2015/00061/Ee). Skrivelsen har remissbehandlats med och Visita. Ingen av remissinstanserna har haft något att invända mot förslaget. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen i huvudsak följt Lagrådets förslag. Re- geringen behandlar Lagrådets förslag i avsnitt 5.3 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har också några redaktionella ändringar gjorts. 4 Utgångspunkter för förslagen Det är viktigt att elinstallationsarbete utförs så att risken för person- eller sakskador, liksom för störningar i driften av elektriska anläggningar, Därför är elinstallationsarbete ett reglerat yrke i . Detta innebär bland annat att den som utför elektriska installationer måste ha ett särskilt tillstånd, s.k. behörighet. Det finns ett antal olika klasser av behörighet, beroende på vilket arbete den behörige ska ha Den som har fått behörighet kallas elinstallatör. hetsverket har i uppdrag att meddela behörighet att utföra elinstallations- arbete och är tillsynsmyndighet för personer med sådan behörighet. år behandlar cirka 1 800 behörighetsansökningar. praktiken utförs merparten av allt elektriskt arbete i inte av elin- stallatören själv utan av s.k. yrkesmän, som arbetar under elinstallatörens Enligt en studie som utförde upp- skattas antalet verksamma yrkesmän i till cirka 55 000. ten, , arbetar för elinstallationsföretag. 2015/16:163 samhetsområden som sysselsätter yrkesmän är installation av luftvärme, ventilation och säkerhet, tung industri samt eldistribution och elproduktion. Nuvarande regler om elsäkerhet Grundläggande bestämmelser om elsäkerhet finns i 9 kap. ellagen (1997:857). Utöver detta har regeringen meddelat föreskrifter om elektriska installationer i elinstallatörsförordningen (1990:806), om elektrisk materiel i förordningen (1993:1068) om elektrisk materiel och om elektriska anläggningar i starkströmsförordningen (2009:22). Regler om skyddsåtgärder finns också i kungörelsen (1958:558) om elektrisk svagströmslednings anordnande i förhållande till starkströmsledning. Nuvarande regler om elinstallationsarbete Bestämmelser om behörighet för installationer av elektriska starkströmsanläggningar finns i elinstallatörsförordningen (1990:806). Förordningen har sitt stöd i 9 kap. 1 § ellagen (1997:857) men utfärdades ursprungligen med stöd av 15 § ellagen (1902:71 s.1). Syftet med förordningen är att förebygga risk för skador på person och egendom till följd av bristfällig eller felaktig installation av elektriska starkströmsanläggningar (1 §). En elektrisk starkströmsanläggning är en elektrisk anläggning för sådan spänning, strömstyrka eller frekvens som kan vara farlig för personer eller egendom (2 §). Förordningen gäller vid elinstallationsarbete som avser utförande, ändring eller reparation av elektriska starkströmsanläggningar eller som avser fast anslutning av en anordning till en starkströmsanläggning och losskoppling av en fast ansluten anordning från en sådan anläggning (3 §). Elinstallationsarbete får utföras endast av den som fått behörighet av eller av en yrkesman under överinseende av en behörig installatör under förutsättning att de är anställda i samma företag (6 §). Elinstallatören ska se till att yrkesmannen har tillräckliga kunskaper och färdigheter och ansvarar för att det arbete som yrkesmannen har utfört är kontrollerat innan anläggningen tas i bruk (7 §). Det finns inte några formella krav på den som ska arbeta som yrkesman. har meddelat föreskrifter om bl.a. vissa undantag från förordningen och om olika behörighetsklasser och om kunskapskrav och praktik för dessa (ELSÄK-FS 2013:1). Föreskrifterna innehåller också bestämmelser om behörighet efter erkännande av yrkeskvalifikationer och yrkeserfarenhet som förvärvats i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet enligt och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer. Bestämmelser om straff för den som bryter mot 6 eller 7 §§ eller mot föreskrifter meddelade enligt 8 § elinstallatörförordningen finns i 13 kap. ellagen. Elsäkerhet är också i många fall en viktig del av en god arbetsmiljö vilket innebär att även arbetsmiljölagstiftningen är relevant i sammanhanget. Utöver den reglering som finns i lagstiftningen har arbetsmarknadens parter gjort överenskommelser i kollektivavtal. Vad gäller i de andra nordiska länderna? Samtliga nordiska länder har reglerade yrken för elinstallationsarbete. I alla länderna, utom , finns också ett krav på registrering eller auktorisation av den som avser att driva verksamhet som innebär utförande av elinstallationsarbeten. I har man ett krav på auktorisation av sådan verksamhet, i gäller en anmälningsskyldighet till tillsynsmyndigheten och i ställs ett krav på registrering. Reglerna om elinstallationer behöver bli bättre Elsäkerheten i är i grunden god, men det finns potential för förbättringar inom vissa områden. Ett sådant område är lagstiftningen kring elinstallationer. Bestämmelserna härstammar och har justerats (främst 1939, 1975 och 1990). Dagens regelverk baseras dock i hög utsträckning på de ursprungliga bestämmelserna. Re- gelverket har blivit relativt svåröverskådligt och det finns ett behov av att förtydliga ansvarsförhållandena mellan företag, elinstallatör och yrkesman. Också utformningen av behörighetssystemet är i behov av en översyn. Konsumenternas ställning behöver stärkas och tillsynsmyndighetens möjligheter att utöva tillsyn behöver förbättras. Det har länge diskuterats om systemet blivit omodernt i takt med att elanvändningen ökat, elektriska installationer både blivit vanligare och mer komplicerade som rörligheten hos elinstallatörer och yrkesmän blivit större och företagsstrukturen ändrats. Regeringen gav därför en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag på bland annat vilka krav som ska ställas på den som ska utföra en elektrisk installation. Till utredningen har en expertgrupp varit knuten med representanter för , elektrikerfacket och arbetsgivarna, tung industri, elnätsinnehavarna, och . Betänkandet Elsäkerhet – en ledningsfråga (SOU 2014:89) överlämnades till regeringen Betänkandet innehåller förslag som bland annat innebär att alla företag som utför elinstallationsarbete ska ha både en auktoriserad elinstallatör knuten till verksamheten och ett egenkontrollprogram som säkerställer att arbetet utförs på rätt sätt och av personer med rätt kompetens. I förslaget ersätts det individuella överinseendet med krav på företagets egenkontrollprogram. Förslaget innebär bl.a. att konsumenten kommer att kunna kontrollera att ett elinstallationsföretag finns med i ett register på webbplats. De delar som rör elsäkerhet samlas också i en egen ny lag, elsäkerhetslagen. Bättre överskådlighet och tydligare ansvarsförhållanden Även om elsäkerheten i i huvudsak är god är regelverket svåröverskådligt. Ansvarsförhållandet mellan företag, elinstallatör och yrkesman behöver förtydligas. Någon samlad reglering av elsäkerhet finns inte . För att ge dessa frågor ökad tyngd och då en sammanhållen reglering av elsäkerhet kan öka överskådligheten och förenkla tillämpningen av bestämmelserna behöver reglering samlas. Den nuvarande ordningen med att elinstallatör är ett reglerat yrke har fungerat väl och bör behållas. Ansvaret för att bedriva elinstallations- 2015/16:163 arbete på ett sätt som uppfyller de krav om ställs för säkra elinstallationer behöver dock knytas till verksamheten och den som tillhandahåller elinstallationstjänsten, dvs. Det finns inget krav på att elinstallationsarbete ska utföras på ett sådant sätt att anläggningen ger betryggande säkerhet mot person- eller sakskada. Det behövs en allmän aktsamhetsregel för elinstallationsarbete. För att säkerställa att elinstallationer uppfyller de krav som ställs med utgångspunkt i aktsamhetskravet, samt att det utförs av personer med tillräckliga yrkeskunskaper, behövs bestämmelser om elinstallationsföretags egenkontroll. Bättre förutsättningar för tillsyn och starkare konsumenter behöver ges bättre möjligheter att utöva tillsyn och konsumenternas ställning behöver stärkas. Anmälningsskyldighet behöver införas för företag som utför elinstallationer på någon annans anläggning. Regeringens förslag: Kraven för att få utföra elinstallationsarbete ska omfatta arbete på elektriska starkströmsanläggningar samt arbete som avser fast anslutning av en elektrisk utrustning till en starkströmsan- läggning och losskoppling av en fast ansluten elektrisk utrustning från Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. ningen föreslår dock att det i lagen tas in en uttrycklig bestämmelse om undantag för arbete på fartyg, luftfartyg, fordon för elektrisk järnvägs-, spårvägs-, tunnelbane- och trådbussdrift, övriga fordon och anordningar. Remissinstanserna: Transportstyrelsen stöder utredningens förslag men anser att det såväl i som i Transportstyrelsens regelverk saknas regler för elinstallationsföretag som ska utföra elinstal- lationsarbeten på fartyg. Transportstyrelsen efterlyser ett bemyndigande för en lämplig myndighet att utfärda föreskrifter för elinstallationsföretag som endast tillfälligt utför elinstallationsarbeten på ett fartyg. Skälen för regeringens förslag: I utredningsdirektiven angavs att så- dant arbete som utförs på fartyg, luftfartyg, fordon för elektrisk järnvägs-, spårvägs-, tunnelbane- och trådbussdrift, övriga fordon och anordningar bör avgränsas från utredningens uppdrag, eftersom sådana verksamheter regleras i speciallagstiftning. dag inte elinstallationsarbete på sådana fartyg, fordon och anordningar. Bakgrunden till att sådant arbete är undantaget är flera. den finns EU-direktiv eller internationella konventioner och andra avser sådana anordningar som inte är avsedda att anslutas till en elektrisk an- För att undvika dubbelreglering bör, i likhet med det som redan gäller , den föreslagna regleringen om krav för att utföra elinstalla- tionsarbete inte omfatta arbete på fartyg, luftfartyg, fordon för elektrisk Prop. 2015/16:163 järnvägs-, spårvägs-, tunnelbane- och trådbussdrift, övriga fordon och an- Det som faller utanför regleringen behöver dock inte räknas upp i lagtexten. Avgränsningen kan göras genom att definiera elinstallationsarbete som arbete på en elektrisk starkströmsanläggning samt arbete som avser fast anslutning av en elektrisk utrustning till en starkströmsanläggning och losskoppling av en fast ansluten elektrisk utrustning från en sådan anläggning. Tillämpningsområdet för reglerna om elinstallationsarbete begränsas således av definitionen av elektrisk anläggning. Med elektrisk anläggning avses, kort uttryckt, en stationär anläggning som t.ex. ett kraftverk, ett ledningsnät eller en annan stationär anläggning för produktion, överföring eller användning – men inte förbrukning – av el. Elektrisk utrustning som t.ex. kablage, annan elinstallationsmateriel och likande utrustning som efter installation kommer att utgöra en del av den stationära anläggningen ingår i begreppet elektrisk anläggning. Detsamma gäller dock inte för mer självständig elektrisk utrustning, dvs. anordningar och apparater av olika slag. Utmärkande för sådana föremål är framför allt att det är i dessa föremål som elen förbrukas. Sådan elektrisk utrustning kan ha en egen elektrisk kraftkälla, men är för det mesta ansluten till en anläggning för användning av el. Frågan om bemyndigande att meddela föreskrifter för tillfälliga elinstallationsarbeten på fartyg har inte omfattats av beredningen i detta lagstiftningsärende och bör därför hanteras i ett annat sammanhang. Elinstallatör – ett reglerat yrke Regeringens förslag: Den som har tillfredsställande utbildning, prak- tisk erfarenhet och är lämplig för elinstallationsarbete ska efter ansö- kan ges auktorisation som elinstallatör. Den som uppfyller de villkor för tillfällig yrkesutövning som gäller enligt lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen ska anses vara auktoriserad. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: (), Sve- riges byggindustrier och Svensk teaterteknisk förening saknar förslag om inrättande av statlig elektrikerlegitimation för yrkesmannen. att ett sådant system skulle underlätta förståelsen för de risker som elekt- ricitet innebär och även stärka köparnas möjligheter att kontrollera utför- uttrycker viss tveksamhet till hur förslagen kommer att säkerställa elektrikerns fortlöpande vidareutbild- ning och föreslår därför någon form av tidsbegränsad elektrikerlegitima- Byggherrarna bedömer att elbranschen själv kommer att lösa frågan om auktorisation av yrkesmän. Skälen för regeringens förslag Elsäkerheten i är god. Med hänsyn till de risker som är förknip- pade med elinstallationer, både vid utförandet av elinstallationsarbete och 2015/16:163 användning av starkströmsanläggningar, bör dock utförandet av elinstallationsarbete även förbehållas personer med nödvändiga kunskaper och färdigheter för sådant arbete. Arbetet med att minimera riskerna för att personer eller egendom skadas till följd av el måste fortsätta. Dagens behörighetsreglering med ett reglerat yrke för elinstallationsarbete har gett en god grund för arbetet med elsäkerheten. Det bör finnas en reglering av yrket. är elinstallatör ett reglerat yrke medan elektriker, yrkesman, inte är det. En central fråga för utredningen – vilket även några remissinstanser har berört – var om även elektriker bör vara ett reglerat yrke. En reglering av yrkesmannen skulle antingen kunna ersätta nuvarande reglering av behörig elinstallatör eller också skulle dessa båda reglerade yrken kunna existera parallellt. Dagens system med behörig elinstallatör som ett reglerat yrke, och där yrkesmän får utföra arbete under en elinstallatörs överinseende, har fungerat bra . Det har bidragit till en god elsäkerhet och är väl inarbetat. Elinstallatörens kompetens, kunskaper och färdigheter behövs för att elinstallationer ska utföras på ett sätt som uppfyller de krav på elsäkerhet som måste gälla. Även i fortsättningen bör det finnas ett reglerat yrke för elinstallationsarbete. För att bibehålla och utveckla dagens elsäkerhet vid elinstallationer bör det krävas att det vid elinstallationsarbete finns tillgång till den högre kompetens som dagens elinstallatörer har. Utredningen har konstaterat att en yrkesreglering av dagens elektriker – för att kunna vara ett realistiskt och genomförbart alternativ när det gäller kostnader och tillgång till arbetskraft – kan ersätta det reglerade elinstallatörsyrket endast om det innebär att i stort sett alla de som arbetar som yrkesmän skulle få utföra elinstallationer utan överinseende av en elinstallatör. Det kan befaras att en sådan lösning inte på ett tillfredsställande sätt kan garantera elsäkerheten. Elektriker finns inom ett stort antal branscher. Mot bakgrund av de verksamhetsspecifika krav som finns är det komplicerat och opraktiskt att skapa ett gemensamt certifieringssystem för elektriker. Att ställa särskilda krav för varje bransch skulle också innebära stora svårigheter och potentiellt hindra arbetstagarna från att röra sig mellan olika branscher. Om yrkesmän på samma sätt som endast ska få utföra elinstallationer när det finns en behörig elinstallatör inom ramen för installationsverksamheten, skulle en reglering även av yrkesmännen inte innebära någon lösning på de problem som finns i dagens system. Ett sådant system skulle inte underlätta konsumenters ansvar som anläggningsinnehavare att kontrollera att den som ska utföra behörighetskrävande installationsarbete faktiskt är behörig till detta. För att konsumenter ska kunna ta sitt ansvar som anläggningsinnehavare bör de ges möjlighet att kontrollera att den de anlitar, dvs. elinstallationsföretaget, uppfyller de krav som ställs för att utföra elinstallationsarbete. Det bör därför inte införas någon yrkesreglering av alla de elektriker som arbetar med elektriska installationer. Det är dock viktigt att även fortsättningsvis säkerställa elektrikernas kompetens. Förslaget i denna proposition innebär att egenkontrollprogram ska finnas inom alla verksamheter som utför elinstallationsarbete. Ett sådant program ska garantera att verksamheten sker i enlighet med gällande bestämmelser, utförs av personer med tillräckliga yrkeskunskaper och att kontroll sker i betryggande omfattning av den anläggning som arbetet omfattar innan den tas i bruk. Se vidare avsnitt 5.6. och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer, moderniserat genom direktiv /55/EU, innehåller bestämmelser om s.k. reglerade yrken. Med reglerat yrke avses yrkesverksamhet där det genom lag, förordning eller andra föreskrifter, direkt eller indirekt, krävs bestämda yrkeskvalifikationer för att få tillträde till eller utöva verksamheten eller någon form av denna eller använda en viss yrkestitel. Elinstallatörsyrket har betraktats som ett reglerat yrke i direktivets mening. Av direktivet följer att en yrkesreglering som innebär att den fria rörligheten inom EU begränsas får ske endast om det är motiverat med hänsyn till allmänintresset. Regleringen ska i så fall vara proportionerlig och får inte inskränka den fria rörligheten mer än vad som än nödvändigt för att uppnå det eftersträvade syftet. I propositionen föreslås att elinstallatörsyrket ska fortsätta att vara reglerat. Den förändring som förslagen innebär gäller främst det tidigare överinseendet som ersätts av ett egenkontrollprogram som bland annat ska säkerställa kompetensen hos de personer som utför elinstallationsarbete. Elsäkerheten är ett viktigt allmänintresse som kräver att de som ska utföra elinstallationsarbete har tillräckligt yrkeskunnande för uppgiften. Regleringen av elinstallatörer kan inte anses gå utöver vad som krävs för att säkerställa tillräckliga kunskaper för att upprätthålla elsäkerheten vid elinstallationsarbete. De föreslagna förändringarna är inte diskriminerande i förhållande till medborgarskap eller bosättningsort. Såväl den nuvarande som den föreslagna regleringen av elinstallatörer överensstämmer med de krav som följer av . Efter förslag i propositionen Genomförande av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet har beslutat om en ny generell lag om erkännande av yrkeskvalifikationer som gäller alla reglerade yrken i (prop. 2015/16:44, bet. 2015/16:UbU6, rskr. 2015/16:148). Re- geringen har efter riskdagens beslut kompletterat lagens bestämmelser genom en ny generell förordning för alla regerade yrken i . Det innebär att rätten för yrkesutövare som har förvärvat sina yrkeskvalifikationer i en annan stat inom EES eller i att utöva yrket tillfälligt i och att få sina kvalifikationer erkända i samt de uppgifter som detta medför för de s.k. behöriga myndigheterna i framgår av det nya generella regelverket. Gällande lagar som rör reglerade yrken har anpassats till den generella regleringen. Även nya författningar som rör reglerade yrken bör utformas med hänsyn till den nya 2015/16:163 generella regleringen. Lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer, som omfattar elinstallatörer, träder i kraft . Det bör framgå av den nya elsäkerhetslagen att en yrkesutövare har rätt att tillfälligt utöva elinstallatörsyrket i i enlighet med lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Den som uppfyller kraven på kompetens, både utbildning och praktisk erfarenhet, ska få auktorisation som elinstallatör. Se vidare avsnitt 5.3. 5.3Krav för utförande av elinstallationsarbete Regeringens förslag: Elinstallationsarbete får utföras endast av en elinstallatör eller av någon som omfattas av ett elinstallationsföretags egenkontrollprogram. Ett elinstallationsföretag måste ha minst en auktoriserad elinstallatör och ett egenkontrollprogram som säkerställer att elinstallationer uppfyller de krav som ställs enligt lag och att de utförs av personer med tillräckliga yrkeskunskaper. Den som utför elinstallationsarbete på en starkströmsanläggning som tillhör annan ska anmäla verksamheten till tillsynsmyndigheten. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a. törsorganisationen (EIO), (), LO, och , anser att det bör förtydligas vad det innebär att elinstallatören ska vara knuten till verksamheten. FIE, LO och anser även att den auktoriserade elinstallatörens roll i det nya systemet bör förtydligas. LO, Elektrikerna och anser att den behöriga elinstallatören ska vara tillsvidareanställd eller ha ett bestämmande ägarinflytande i elinstallationsföretaget, att elinstallatören ska ha vetorätt när det gäller utförande av elinstallationer och att uthyrning av elinstallatörer endast bör få ske till elinstallationsföretag. EIO, VVS-företagen, Svensk Ventilation och FIE anser att det måste klargöras när ett företag anses utföra ett arbete på annans anläggning, exempelvis vad som gäller för ett företag som utför elinstallationsarbete åt ett företag som ingår i en och samma koncern. pekar på att elmätare normalt är placerade i kundens anläggning och anser därför att det bör införas ett undantag från anmälningsplikten för elnätsföretag som utför elinstallationsarbete avseende sådana elmätare. befarar att antalet elinstallatörer kommer att minska till följd av förslaget att ett elinstallationsföretag endast behöver ha en elinstallatör knuten till företaget. anser att detta riskerar att påverka elsäkerheten negativt och föreslår i stället att ett elinstallationsföretag ska ha krav på en elinstallatör per kommun där företaget är verksamt. stöder krav på egenkontrollprogram och att en auk- toriserad elinstallatör ska vara knuten till företaget, men motsätter sig att det ska gälla företag som tillfälligt utför tjänster i . menar också att en liknande ändring bör införas gällande anmälnings-