prop · H303145 · 2016-04-21 00:00:00 — Regeringen anser vidare att Världsbanksgruppen bör följa internationella regelverk för arbetstagares rättigheter, genomföra mer långtgående åtgärder för att begränsa växthusgasutsläpp och höja målsättningarna för skydd av biologisk mångfald i projektområdena. Regeringen var pådrivande i arbetet med att omarbeta sociala och miljömässiga policy och framhöll i samband med detta bl.a. att hän- synstagandet till mänskliga rättigheter, jämställdhet och miljöpåverkan Skr. 2015/16:145 skulle stärkas. Institutionernas ersättningssystem har som mål att säkerställa att institutionerna är attraktiva och konkurrenskraftiga arbetsgivare, med tillräckligt kvalificerad personal, som de är kostnadseffektiva. Den ersättning som institutionerna erbjuder sina anställda består i de flesta fall av en grundlön, ett antal förmåner, inklusive pension och sjukförsäkring, och, i en del institutioner, en prestationsbaserad löneandel. Ersättningssystemens utformning varierar mellan institutionernas personal och styrelserepresentanter. CEB, EIB och IDB är de enda av de internationella finansiella institutioner som behandlas i denna skrivelse där inte separata lönebeslut fattas. I dessa institutioner kopplas i stället lönebeslutet samman med beslutet om affärsplanen och den övriga administrativa budgeten. De flesta av institutionerna betalar dock ut bonusar, som kopplas till institutionens och individeras prestation. EIB har beslutat om att utvidga rollen för styrelsens lönekommitté. Bland annat ska kommittén även kunna diskutera och föreslå förändringar inom hela bankens budget. Det har skett en succesiv ökning av antalet anställda som omfattas av EIB:s nya, prestationsbaserade lönesystem, som gäller för dem som anställts efter juli 2013. Vid utgången av 2015 omfattades ungefär en femtedel av de anställda av det nya lönesystemet. EIB har som följd av en ökad arbetsbelastning, som framför allt är föranledd av införandet av Efsi, genomfört omfattande nyanställningar. Det totala antalet anställda har ökat med . Den mer genomgripande översynen av löne- och ersättningssystemet som AfDB inledde 2012 har ännu inte slutförts. Regeringen anser att de internationella finansiella institutionernas ersättningssystem i högre grad ska vara jämförbara, kostnadseffektiva, prestationsbaserade, jämställda och transparenta. en restriktiv position i samtliga institutioner när det gäller löneökningar. Vid beslut om löneutveckling är det viktigt att hänsyn tas till ut- vecklingen på relevanta jämförelsemarknader, och att den individuella lönen inte är automatiskt inflationsstyrd utan prestationsstyrd. sättning, inklusive lön, pension, bonus och andra förmåner, bör beslutas och redovisas gemensamt. Regeringens restriktiva syn på löneökningar har i flera fall inneburit att har lagt ned sin röst eller röstat nej till beslut om löneökningar för bankernas chefer, styrelseledamöter och/eller tjänstemän. Så skedde exempelvis i AsDB, , , IMF och NIB 2014 och 2015. Regeringen har dessutom verkat för att löne- ökningar ska beslutas i särskild ordning, vid sidan av beslut om affärs- planen och den övriga administrativa budgeten i CEB, EIB och IDB. 2015/16:145 6.5 Ett flertal av institutionerna har genomfört förbättringar av sina resultatramverk. Exempelvis har förbättrat sina resultatramverk för både landstrategier och enskilda projekt för att dessa tydligare ska kopplas till den strategiska inriktningen i respektive landstrategi. Vidare har , och beslutat om att införa fler jämställdhetsindikatorer i sina institutionella resultatramverk. EIB har i viss utsträckning harmoniserat de resultatramverk som gäller för utlåning inom respektive utanför EU. Vidare har den lista över vilka sektorer som kan bli föremål för utlåning setts över och breddats för att ligga i linje med det resultatramverk som finns för granskning av projekt inom ramen för Efsi. AsDB har fortsatt utvecklingen av sitt resultatramverk för att förbättra och förtydliga kopplingen mellan strategisk inriktning och resultat. har utvecklat sitt resultatramverk och sin resultatrapportering. Detta har bl.a. lett till att institutionen tydligare ska redovisa vilka långsiktiga utvecklingsresultat som verksamheten bidrar till, samt att lärdomar från utvärderingar mer effektivt ska beaktas i dess löpande arbete. Som ett led i NIB:s uppdaterade strategi har beslut fattats om att bankens låneramverk 2016 bl.a. ska kompletteras med starkare ramverk för övervakning och utvärdering. NIB kommer att genomföra tematiska utvärderingar i syfte att stärka bankens mandatuppfyllnad . Regeringen anser det vara av yttersta vikt att de internationella finansiella institutionerna har resultatramverk som i största möjliga mån mäter effekten av verksamheten, och inte endast bankernas investeringsvolym, samt att resultatramverken används för kontinuerlig och systematisk uppföljning i organisationerna. Regeringen har betonat vikten av att inkludera tydliga indikatorer i ramverken, inklusive indikatorer för klimatvänlig energiframställning, samt att faktiska och mätbara mål ska formuleras för så många av indikatorerna som möjligt. har tillsammans med varit ordförande för en arbetsgrupp inom som har bidragit till utvecklingen och utvärderingen av institutionens resultatramverk och resultatrapportering. Regeringen har i detta arbete understrukit behovet av tydlig redovisning och av att lärdomar dras från de utvärderingar som görs. Under NIB:s strategidiskussion fick regeringen gehör för sin ståndpunkt att ett starkare utvärderingsramverk borde inrättas i banken. 6.6 Transparens och anti-korruptionsarbete har institutionernas öppenhet förbättrats. Dokumentationen av IMF:s övervakning har blivit alltmer transparent och 2014 godkände av de medlemsländer som genomgick utvärderingar att huvuddokumenten publicerades. IMF lägger också stor vikt vid att verka för god samhällstyrning och motarbeta korruption i sin rådgivning och tekniska assistans samt i sitt finansiella stöd. Inom ramen Skr. 2015/16:145 för IMF:s stödprogram till har fonden exempelvis verkat för att motverka korruptionen i landet genom att stödja arbetet med nya lagar för offentlig upphandling och ett mer transparent skattesystem. godkände en ny allmän informationspolicy, som innebar ytterligare steg mot att förbättra transparensen i . Målet är att ge allmänheten största möjliga tillgång till information och dokumentation. finns regler som skyddar låntagarinformation som, med hänsyn till affärsrelationer, måste förbli konfidentiell. EIB antog en reviderad transparenspolicy. Förändringarna av policyn innebär bl.a. att EIB mer rutinmässigt ska publicera information om sina aktiviteter och att policyn i större utsträckning harmoniserats med det regelverk som finns för EU-institutionerna. godkände NIB en ny informationspolicy. Som exempel på förändringar kan nämnas att en ny process för hantering av klagomål kring informationsutlämningsärenden godkändes och att processen för informationsutlämning förtydligades. I både och har regelverken för val av presidenter förbättrats för att öka transparensen ytterligare, bl.a. genom krav på att information om nomineringar ska publiceras på institutionernas hemsidor. Regeringen anser att det är viktigt att institutionerna har starka regelverk för att motverka korruption och att åtgärder mot korruption integreras i institutionernas verksamhet. Regeringen verkar också för ökad transparens och öppenhet. Det finns fortfarande utrymme till förbättringar av institutionernas arbete på detta område. För att institutionerna ska vara trovärdiga är det viktigt att verksamheten präglas av stor öppenhet och att det är möjligt att få information om institutionernas styrning, strategier och verksamhet. Regeringen har varit pådrivande för ökad transparens i processerna för val av president i institutionerna, vilket har fått gehör. Institutionerna får, med sina breda mandat, ofta viktiga roller vid extraordinära händelser. Exempel på detta är institutionernas insatser med anledning av ebolautbrottet , den aktuella flykting- och migrationssituationen, svaga ekonomiska återhämtning, den geopolitiska konflikten mellan och samt det senare landets ekonomiska kris 2014 och 2015. 2015/16:145 7.1 Institutionernas stöd med anledning av Ebolautbrottet medförde stora mänskliga, sociala och ekonomiska kostnader, framför allt för de tre värst drabbade länderna , och . Utbrottet påverkade dock hela . Utbrottet var det största och mest komplexa sedan sjukdomen upptäcktes och krävde enorma insatser från det internationella samfundet. En starkt bidragande faktor till utbrottets spridning kan kopplas till ländernas svaga hälsosystem och det faktum att det internationella hälsoreglementet inte hade genomförts. Detta reglemente ställer krav på länders kapacitet för att kunna förebygga, identifiera och hantera hälsohot såsom ebola. Såväl AfDB, som IMF och Världsbanksgruppen reagerade snabbt på ebolakrisen. Världsbanksgruppen var drivande för att snabbt mobilisera både gruppens egna insatser och världssamfundets övriga resurser till de drabbade länderna. hade Världsbanksgruppen allokerat ca till de tre värst drabbade länderna för åtgärder för att bekämpa epidemin och för återuppbyggnadsinsatser. En stor del av dessa medel () kom från det krishanteringsinstrument som skapats i samband med den senaste resursförstärkningen av . Av dessa resurser gick omkring hälften till att bekämpa epidemin och hälften till insatser för att stödja och främja handel, investeringar och jobbskapande i , och . Världsbanksgruppen etablerade också en särskild fond för insatser som syftar till att begränsa och hantera de sociala och ekonomiska effekterna av ebolakrisen. AfDB beviljade tidigt drabbade länder ökat budgetstöd från den särskilda fond för krishantering som finns inom banken. Totalt har AfDB beviljat i stöd för bekämpning av ebola. I samband med ebolautbrottet gav IMF nödlån på 130 miljoner US- dollar till , och . Vidare inrättade IMF 2015, med anledning av ebolautbrottet, en särskild facilitet för att finansiera skuldlättnader till länder som drabbats av naturkatastrofer och epidemier. Flera involverade institutioner drog lärdomen att det internationella samfundet måste vara bättre förberett för och kunna agera mycket snabbare vid utbrott av pandemier, för att undvika en exponentiell utveckling av katastrofen. Mot denna bakgrund samarbetar Världsbanksgruppen, () och flera andra aktörer för att skapa en pandemisk krisfacilitet, som ska kunna användas vid framtida utbrott av pandemier och möjliggöra för det internationella samfundet att agera snabbt och samordnat. Finansiella resurser ska finnas tillgängliga så att utbildad hälsopersonal, utrustning och mediciner snabbt kan sättas in för att stoppa ett utbrott. Krisfaciliteten är under utveckling och planeras vara klar . Regeringen välkomnar att de internationella finansiella institutionerna anpassar sin verksamhet till aktuella globala utmaningar, såsom det se- naste ebolautbrottet, som de har fokuserat på sina mandat och Skr. 2015/16:145 kompetensfördelar. Det är viktigt att ha en förebyggande ansats i detta arbete, dvs. kapacitetsbyggande stöd, såsom stöd för genomförandet av IHR, och inte enbart fokusera på medel till akut krishantering. är en betydande givare till och välkomnade att Världsbanksgruppen så snabbt frigjorde resurser ur fondens facilitet för krishantering för åtgärder för att bekämpa ebolaepidemin. godkände en påfyllnad av denna facilitet, eftersom de avsatta medlen redan hade förbrukats, bl.a. för bekämpningen av ebola. 7.2Institutionernas stöd med anledning av flykting- och migrationssituationen Genom att motverka och minska kriser som driver människor på flykt bidrar de internationella finansiella institutionerna till verksamhetsländernas långsiktiga utveckling. Flera internationella finansiella institutioner presenterade initiativ för att hantera den kraftiga ökningen av antalet flyktingar till , samt till och (). Dessa initiativ riktar sig på kort sikt i huvudsak till mottagningsländer i närområde samt transitländer och mottagningsländer i södra . Exempelvis lanserade CEB en ny migrationsfond, som med gåvomedel ska kunna finansiera insatser av akut karaktär, t.ex. transit och mottagningscenter i medlemsländer som tar emot stora flykting- och migrationsströmmar. Fonden är under uppbyggnad och har mottagit löften om bidrag om ca . Målet är att nå . bidrog med till fonden. Det svenska bidraget öronmärks till ändamål som klassas som bistånd i de nio medlemsländer som är godkända biståndsländer enligt (, och , , , , , , och ). Merparten av verksamheten har så här långt riktats till och . Även EIB tog initiativ för att hantera flykting- och migrationssituationen. På kort sikt handlar det om att bidra med medel till den fond som CEB etablerat och bredda omfattningen på ett antal redan beviljade s.k. ramverkslån, så att de även kan användas till projekt kopplade till flyktingmottagande. Dessutom tillåts EIB finansiera av kostnaden i dessa projekt (normalt ), som löptiden för vissa av lånen förlängs, jämfört med normal EIB- utlåning. Världsbanksgruppen antog 2015 en ny strategi för , som utvidgar bankens roll till att vara mer fredsfrämjande. Detta innebär en bred ansats, där samarbete och koordinering med andra utvecklingsbanker, FN-systemet och regionala aktörer ska förbättras. För genomförandet av denna strategi har banken föreslagit två nya finansieringsfaciliteter. En facilitet bygger på lån och bidrag, och riktar sig särskilt till de länder i som mottagit ett stort antal flyktingar (även internflyktingar), exempelvis och . teten bygger på garantier från givarländerna som kan användas för att ge 2015/16:145 länder i lån till lägre ränta. Lånen är dock inte enbart inriktade på projekt för omhändertagande av flyktingar, utan framför allt på genomförande av bankens nya MENA-strategi. har antagit en plan för att bidra till att hantera flykting- och migrationssituationen. planerar att finansiera projekt för , varav genom EBRD-investeringar och genom biståndsmedel. planerar för egen del att bidra med i biståndsmedel genom en avsättning av en del av bankens vinst , om dess finansiella situation tillåter detta. kommer att fokusera på att dels stärka infrastruktur, såsom vatten, avlopp och avfallshantering, dels främja sysselsättning genom stöd till mikroföretag samt små och medelstora företag. Banken kommer att fokusera på och samt , under förutsättning att det senare landet godkänns som verksamhetsland. Banken kommer även att följa behovsutvecklingen i de andra verksamhetsländerna. IMF:s mandat omfattar inte finansiellt stöd som riktar sig direkt till flykting- och migrationsinsatser i . IMF:s beslut om att höja taket för utlåning till låginkomstländer, och förlänga den räntefria utlåningen i faciliteten som stödjer sviktande stater, är dock till nytta för låginkomstländer som är transit- eller mottagarländer. Utöver detta har IMF även lättat på kravet på budgetkonsolidering för för att underlätta hanteringen av flyktingströmmarna från . gjorde fonden även en analys av flyktingsituationen i , i syfte att ge en lägesbeskrivning och generella policyrekommendationer till de flyktingmottagande länderna. Bland annat rekommenderade IMF riktade arbetsmarknadsåtgärder, lönesubventioner, tillfälliga undantag för minimilöner, validering av kompetenser, stöd för egenföretagande och åtgärder för att öka migranternas geografiska mobilitet. Regeringen anser att det är viktigt att de internationella finansiella institutionerna anpassar sig till den nya migrations- och flyktingsituationen och vidtar åtgärder för att stödja verksamhetsländernas hantering av flyktingkrisen. är det angeläget att initiativen är i linje med institutionernas respektive mandat och fokuserar på områden där institutionernas verksamhet har ett mervärde, samt att institutionerna samordnar sina insatser och att policydialoger kopplas till verksamheten. Länken mellan humanitär verksamhet och långsiktigt utvecklingssamarbete måste stärkas. 7.3 Institutionernas stöd till står ut som det EU-land med störst kvardröjande stats- finansiella problem efter den ekonomiska och finansiella kris som bröt ut hamnade , som den första avancerade ekonomin någonsin, i dröjsmål med sina betalningar till IMF. kunde regleras inom med hjälp av nödlån från stabilitetsmekanism, ESM. beslutade Europeiska central- Skr. 2015/16:145 banken (ECB), ESM och Europeiska kommissionen att godkänna Grek- lands begäran om ett tredje stödprogram om . IMF har valt att avvakta med att besluta om ytterligare stöd och finansiering till till dess att den första översynen inom ramen för det tredje stödprogrammet genomförts. Ingen ny skuldhållbarhetsanalys har gjorts , då formellt begärde stöd från IMF. Flera andra internationella finansiella institutioner bedriver dock verksamhet i . påbörjade och tidsbegränsade verksamheter i . verksamhet är begränsad och fokuserar på att tillhandahålla finansiering till privat sektor, reform av banksektorn, samt stöd till privatisering. investerade i , främst genom att delta i återkapitaliseringen av de grekiska bankerna. IFC:s verksamhet i syftar till att återupprätta investerarnas förtroende för den grekiska marknaden och mobilisera fler investeringar. Inom ramen för detta har IFC, i likhet med , bidragit till återkapitaliseringen av systemviktiga banker i . IFC:s verksamhet i har också motiverats av viktiga roll för andra länder i regionen, där IFC och Världsbanksgruppen är aktiva. EIB annonserade 2015 att banken avser att genomföra en särskild plan för att stödja den ekonomiska återhämtningen i . Planen innebär att EIB ska öka utlåningen till och bredda den till fler sektorer. Vidare ska EIB öka sina rådgivningsinsatser riktade till , för att förbättra genomförandet av projekt, och även öka sin fysiska närvaro på plats i landet. Planen kommer att genomföras i nära samarbete med Europeiska kommissionen och övriga internationella finansiella institutioner med verksamhet i landet. Regeringen anser att de internationella finansiella institutioner som bedriver verksamhet i bör fokusera på de sektorer där respektive institution har ett tydligt mervärde. Regeringen stödde att IFC och påbörjade sina tidsbegränsade verksamheter i . 7.4 Institutionernas stöd till Mot bakgrund av ekonomiska och finansiella kris godkände ett fyraårigt stödprogram till om ca En första utbetalning gjordes i direkt an- slutning till att programmet godkändes och den andra utbetalningen Det är det tredje IMF-programmet för Programmet ersatte ett tvåårigt program som sträcker sig över en längre tidsperiod än det tidigare, och är tydligare inriktat på medelsiktiga behov av strukturella reformer, jämfört med det tidigare mer kortsiktiga programmet. till innehåller åtaganden om åtgärder för att bl.a. bibehålla en 2015/16:145 flexibel valuta, stabilisera den finansiella sektorn, sanera statsfinanserna, reformera energisektorn samt förbättra samhällsstyrningen och företagsklimatet. Programmet innehåller även åtgärder för att stödja särskilt utsatta grupper. Även flera andra internationella finansiella institutioner med verksamhet i har utökat sina ansträngningar och ambitioner. EIB har exempelvis som en del i Europeiska kommissionens stöd om till landet, för att bidra till återuppbyggnaden av , åtagit sig att låna ut till landet 2014–2016. Det motsvarar en fördubbling av EIB:s normala utlåningsvolym till landet. EIB ska främst rikta sin utlåning till infrastruktur, energi, transport och den privata sektorn. ambition har, trots de betydande riskerna, varit att utöka sin verksamhet i , där banken främst fokuserar på reformer inom finanssektorn, energisektorn, samt stöd till företag, inklusive ett förbättrat affärsklimat. har kraftigt ökat sin utlåning i och har lånat ut ca . Även NEFCO har utökat sin verksamhet i , som omfattade ca i i form av avtalade och godkända projekt. Detta innefattar bl.a. ett antal kommunala projekt med stöd med stöd av garantier från svenska staten via Sida och stöd från den av de nordiska utrikesministrarna startade faciliteten för snabba energieffektiviseringsinsatser i östra . Flera internationella finansiella institutioner, inklusive , EIB och NEFCO, genomför projekt som stöds genom Energieffektiviserings- och miljöpartnerskapet för (E5P). Projekten har främst syftat till att öka energieffektiviteten, vilket också bidrar till minskat beroende av importerad gas från . Världsbanksgruppen beviljade 2014 och 2015 lån till om ca . Detta innefattar både budgetstöd om totalt och lån till projekt inom vissa sektorer, såsom energi, hälsa, sociala skyddsnät, infrastruktur och vägsäkerhet. Regeringen välkomnar att flera internationella finansiella institutioner med verksamhet i har höjt sina ambitioner för utlåning. Regeringen stödjer insatserna via sitt starka engagemang i E5P och har i varit pådrivande för att institutionen även fortsättningsvis ska ha en ambitiös verksamhet i landet. Även i IMF och Världsbanksgruppen har regeringen uppmuntrat de ansträngningar som gjorts för att stödja . 8 Viktiga framtida frågor i institutionerna De internationella finansiella institutionerna har en viktig roll att spela genom att bistå sina verksamhetsländer vid genomförandet och finansi- eringen av de globala utvecklingsmålen för hållbar utveckling och Skr. 2015/16:145 . De ökade flyktingströmmarna i världen och till väntas också ha en påverkan på institutionernas verksamhet . Exempelvis kan CEB, , EIB och Världsbanksgruppen förväntas öka sin utlåning till olika typer av projekt med direkt koppling till de ökade flyktingströmmarna. De stora flyktingströmmarna har skapat ekonomiska och humanitära utmaningar, både för ursprungs- och mottagarländerna. De internationella finansiella institutionerna väntas även fortsättningsvis behöva anpassa sig och bidra till att hantera denna situation, som i allt större utsträckning kräver både utvecklingsinsatser och humanitära insatser. IMF kommer 2016 att påbörja diskussioner inom flera områden som är centrala för fondens roll i det internationella ekonomiska samarbetet. En översyn av IMF:s resurser kommer att göras och utgå ifrån det förväntade framtida behovet av finansiering, samt hur stor del av detta behov som fonden ska tillgodose i förhållande till annan nödfinansiering, såsom bilaterala lån och regionala finansieringsmekanismer. En bedömning måste också göras av i vilken utsträckning som man kan förlita sig på tillfälliga förstärkningar från medlemsländerna. Resursfrågan är också kopplad till frågan om inflytande i IMF, eftersom kvoterna har en direkt koppling till medlemsländernas röstandel. Tillväxtländerna, vars andel av den globala ekonomin har ökat kraftigt under , kommer med största sannolikhet att fortsätta kräva en större röststyrka i IMF. På europeisk nivå kommer Europeiska kommissionens förslag om en mer enhetlig representation för euroområdet i fonden att diskuteras framöver. I ljuset av IMF:s roll under krisåren kommer även en bredare diskussion om fondens framtida roll att inledas. Den kommer att innefatta IMF:s förhållande till regionala finansieringsmekanismer, bl.a. mot bakgrund av samarbetet med bl.a. Europeiska kommissionen och ECB under krisåren, om fondens lånefaciliteter är ändamålsenligt utformade och andra frågor kopplade till fondens roll i det internationella finansiella systemet. I Världsbanksgruppen pågår en diskussion om IDA:s framtid. Allt fler låginkomstländer blir rikare och närmar sig medelinkomststatus. Detta får till följd att de graduerar från att vara kvalificerade att erhålla lån från till att i stället erhålla lån från IBRD2, vilket i sin tur innebär att IDA:s verksamhet koncentreras till ett mindre antal låginkomstländer. Denna förändring påverkar IDA:s uppdrag och en följdfråga blir hur dess utlåning ska utformas för de länder som närmar sig medelinkomststatus och för medelinkomstländer med stora inkomstskillnader. ökade antal låntagare bidrar sannolikt även till att det totala lånebehov som institutionen kommer att möta ökar.