prop · H303127 · 2016-05-23 00:00:00 — Eftersom detta inte gäller vid beskattnings- inträdet föreslår Lagrådet att bestämmelserna om dessa poster förs ihop med regleringen om finansiella intäkter och kostnader i 13 §. Lagrådet föreslår i förtydligande syfte att det tas in en ny underrubrik närmast före 11 § av följande lydelse: Vad som gäller vid inträde i tonnagebeskattningssystemet och vid ny- anskaffning Det föreslås att posterna fördelas efter vad som är skäligt. I den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet bör belysas vad som ska ligga till grund för skälighetsbedömningen. Lagrådet föreslår att 11 § förtydligas genom att ges följande lydelse: Företag som bedriver både kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet ska hänföra tillgångar och förpliktelser till den verk- samhet som dessa tillhör. Om en tillgång eller förpliktelse ska delas upp mellan verksamheterna, ska fördelningen göras efter vad som är skäligt om inte något annat följer av 12 §. Lagrådet föreslår i förtydligande syfte att det införs en ny underrubrik före 13 § av följande lydelse: Beskattningskonsekvenser vid blandad verksamhet Lagrådet föreslår att orden ”är mer lämplig” i paragrafen byts mot ”bättre motsvarar verkliga förhållanden”. Lagrådet anser att vad som gäller för sådana intäkts- och kostnads- poster som avses i 11 § i det remitterade förslaget bör flyttas till före- varande paragraf. Posterna ska enligt förslaget fördelas efter vad som är skäligt. I den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet bör belysas vad som ska ligga till grund för skälighetsbedömningen. Paragrafen kan ges följande lydelse: Företag som bedriver både kvalificerad rederiverksamhet och annan näringsverksamhet ska ta upp intäkter och dra av kostnader i den verk- samhet som dessa tillhör. Om en intäkt eller kostnad ska delas upp mellan verksamheterna, ska fördelningen göras efter vad som är skäligt. Finansiella intäkter och kostnader ska dock fördelas i förhållande till tillgångarnas bokförda värde i respektive verksamhet, om det inte klart framgår att en annan fördelning bättre motsvarar verkliga förhållanden. Paragrafen är en uttagsbeskattningsregel. Om Lagrådets förslag be- träffande 20 a kap. 1 § följs bör förevarande paragraf utgå och följande paragrafer numreras om. 15 § (17§) Lagrådet ifrågasätter om paragrafen behövs med hänsyn till 39 b kap. 10 §. Saken bör belysas i den fortsatta beredningen av lagstiftnings- ärendet. Om paragrafen ska stå kvar föreslår Lagrådet att den förtydligas genom att ges följande lydelse: Tidigare års underskott ska i sin helhet hänföras till annan närings- verksamhet. Lagrådet kan i sammanhanget konstatera att förslaget innebär att underskott som uppkommit i rederiverksamheten innan företaget godkänts för tonnagebeskattning i sin helhet får användas för att kvittas mot överskott i annan näringsverksamhet i företaget. Ett exempel är att företaget har helt skrivit av ett fartyg och avskrivningarna har genererat underskott motsvarande anskaffningsutgiften varefter företaget går in i systemet med tonnagebeskattning. Underskottet kan i ett sådant fall kvittas mot intäkter i annan näringsverksamhet som fartyget kan säljas utan skattekonsekvenser. 19 § (21 §) Lagrådet föreslår att paragrafrubriken ändras till ”Överavskrivnings- fond”. 23 § (25 §) Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Om inte annat följer av 24 och 25 §§ ska avdraget återföras till be- skattning med senast vart femte beskattningsår från och med det beskattningsår då avdraget gjordes. Om nettodräktigheten för de ägda kvalificerade fartyg som ingår i den kvalificerade rederiverksamheten vid utgången av en femårsperiod enligt första stycket, har minskat med i förhållande till vad som gällde fem beskattningsår tidigare, ska dock en så stor del som mot- svarar minskningen återföras. 24 § (26 §) Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Om både den nettodräktighet som utgör underlag för beräkning av tonnageinkomst och nettodräktigheten för de ägda kvalificerade fartyg som ingår i den kvalificerade rederiverksamheten har ökat vid utgången av det femte beskattningsåret i förhållande till vad som gällde fem beskattningsår tidigare, ska tidpunkten för respektive återföring enligt 25 § flyttas fram med fem beskattningsår. 25 § (27 §) Lagrådet föreslår att i första stycket orden ”fond för skillnadsbelopp” byts mot Överavskrivningsfonden. Vidare föreslår Lagrådet att den tredje och fjärde strecksatsen i första stycket förs samman och ges följande lydelse: – företaget går i likvidation eller konkurs. 26 § (28 §) Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Den som har en överavskrivningsfond ska ta upp en schablonintäkt. Intäkten ska beräknas till av fondens storlek vid beskatt- ningsårets ingång. Schablonintäkten ska hänföras till annan näringsverksamhet. Lagrådet kan vidare konstatera att ett företag som saknar skulder och som har hela det egna kapitalet nedlagt i verksamheten kommer att för- utom tonnagebeskattning även att påföras schablonintäkt. Detta gäller också om företaget ingår i en koncern som inte heller är skuldbelastad. Uttrycket ”kvalificerad rederiverksamhet” används i flera paragrafer i 39 b kap. Lagrådet föreslår att uttrycket också tas in i 18 kap. 13 a och 14 §§, 20 a kap. 1 § och 23 kap. 2 §. Uttrycket bör tas in i den lista med definitioner och förklaringar som finns i 2 kap. 1 § andra stycket. Det finns inte bara bestämmelser som berör de aktuella företagen i 39 b kap. utan även i 18 kap. 13 a och 14 §§, 20 a kap. 1 §, 22 kap. 5 §, 23 kap. 2 § 40 kap. 21 a § och 62 kap. 5 §. Lagrådet föreslår att det i slutet av 39 b kap. införs en bestämmelse som upplyser läsaren om att det finns bestämmelser även i andra kapitel, se t.ex. 39 a kap. 14 §. Lagrådet finner att lagtexten och författningskommentaren inte stämmer överens när det gäller vilken verksamhet som begränsningen gäller. Lag- rådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att orden ”i den kvalifi- cerade rederiverksamheten” läggs till efter ordet ”uppkommit”. Lagrådet noterar att paragrafen innehåller bestämmelser om förlust av underskottsavdrag som ska träffa den som fått ett godkännande för ton- nagebeskattning återkallat. Det är en sanktion som läggs till den åter- kallelseavgift som kan ha ålagts enligt 49 a kap. skatteförfarandelagen. I den fortsatta beredningen bör behandlas frågan om förbudet mot dubbel- prövning och kravet på proportionalitet är tillämpligt på förlust av under- skottsavdrag för den som har ålagts skattetillägg och återkallelseavgift för uppgifter som lämnats i ett ärende om tonnagebeskattning. I det sam- manhanget bör också behandlas frågan om vilka underskott som avses i blandad verksamhet. Lagen om ändring i skatteförfarandelagen Paragrafen läst efter bokstaven föreskriver att den som uppger sig be- driva eller uppger sig ha för avsikt att bedriva viss rederiverksamhet ska godkännas av för tonnagebeskattning om han eller hon be- gär det. Av författningskommentaren och 8 § framgår emellertid att det inte räcker att begära ett sådant godkännande. En förutsättning för god- kännande är att den verksamhet som sökanden beskriver i sin ansökan är en sådan kvalificerad rederiverksamhet som lagen kräver. ska alltså pröva alla ansökningar om godkännande för tonnagebeskatt- ning och avslå ansökningar från sökande vars rederiverksamhet inte uppfyller lagens krav. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att orden ”Den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva” byts mot ”Den som bedriver eller har för avsikt att bedriva”. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att orden ”det över- tagande” förs in före ”företaget”. I den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet bör klargöras vilka effekter på tonnagebeskatt- ningen det får när det överlåtande företaget upplöses eller godkännande inte ges eller ansökan inte görs. Lagrådet föreslår att man i den fortsatta beredningen av lagstiftnings- ärendet genom exempel belyser när en tillämpning av skatteflyktslagen är av betydelse för tonnagebeskattningen. Lagrådet föreslår att första stycket förtydligas genom att orden ”för det” infogas efter ”skäl”. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande Grundavgiften är skillnaden mellan den skatt som skulle ha bestämts för den högsta tonnageinkomsten under de beskattningsår som grund- avgiften avser och den skatt som bestäms för respektive beskattningsår till följd av återkallelsen, om denna skatt är lägre. En grundavgift ska tas ut för vart och ett av de tidigare beskattningsår som återkallelsen avser enligt 13 a kap. 17 § 2. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att orden ”gjort det” byts mot ”fullgjort sin skyldighet”. I första stycket föreskrivs att ska bevilja anstånd med betalning av återkallelseavgift, om det skulle medföra betydande skade- verkningar för den betalningsskyldige och framstå som oskäligt att betala Lagrådet menar att det kan vara oskäligt av att kräva att det betalningsskyldiga företaget ska betala en återkallelse- avgift, om det skulle medföra betydande skadeverkningar för företaget. Men även om en omedelbar betalning inte skulle medföra betydande skadeverkningar för företaget kan omständigheterna vara sådana – före- taget har utan egen förskyllan drabbats av en tillfällig likviditetsbrist och en omedelbar betalning skulle ge relativt stora skador på företaget – att det skulle vara oskäligt av att kräva omedelbar betalning. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: ska bevilja anstånd med betalning av återkallelseavgift, om det skulle medföra betydande skadeverkningar för det betalningsskyl- diga företaget eller annars framstå som oskäligt att driva in betalning av avgiften. Lagrådet föreslår att andra stycket förs samman med första stycket och att paragrafen ges följande lydelse: Om det allmänna ombudet överklagar fattade beslut om efterbeskattning och skattetillägg respektive efterbeskattning och åter- kallelseavgift och yrkar ändring till nackdel för den som beslutet gäller, ska överklagandet ha kommit in till från den dag då beslutet meddelades. Detsamma gäller om det allmänna ombudet yrkar att skattetillägg eller återkallelseavgift ska tas ut. Lagrådet föreslår att andra stycket förs samman med första stycket och att paragrafen ges följande lydelse: Den som har överklagat ett beslut i en fråga som har föranlett skatte- tillägg eller återkallelseavgift får även ta upp frågan om skattetillägg eller återkallelseavgift om domstolen anser att skattetillägget eller åter- kallelseavgiften utan olägenhet kan prövas i målet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , Baylan, , , , Hellmark , , , , , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , Hadzialic Regeringen beslutar proposition Ett svenskt tonnagebeskattningssystem