prop · H30398 · 2016-04-13 00:00:00 — Bl.a. är dataunderlaget i vissa fall bristfälligt. Tabellen ger dock en översiktlig helhetsbild av skatteutgifternas relativa betydelse. I tabell 1.2, rad 1–6 och 9–11, anges skatteutgifter och skattesanktioner i procent av skatteintäkterna för respektive skatteslag. Skattereduktioner och krediteringar på skattekonto, rad 7–8, ges i procent av de totala skatteintäkterna. Slutligen, på rad 12, redovisas samtliga skatteutgifter och skattesanktioner i procent av de totala skatteintäkterna. I tabell 1.2 är skatteutgifterna fördelade på de inkomsttitlar som används i den ekonomiska vårpropositionen. Posten ”direkt skatt på arbete” (rad 1) motsvarar posterna ”skatt på inkomst av tjänst” och ”skatt på inkomst av näringsverksamhet för enskilda näringsidkare m.fl.” i tabell 1.1 ovan. Posten ”skatt på företagsvinster” (rad 4) motsvarar posten ”skatt på inkomst av näringsverksamhet för aktiebolag m.fl.” i tabell 1.1. För de specifika utgiftsområdena uppgår samtliga skatteutgifter och skattesanktioner till 8 procent av de totala skatteintäkterna. Motsvarande andel för de skattetekniskt motiverade utgifter och skattesanktioner summerar av de totala skatteintäkterna. Skatt på kapital har den högsta procentuella andelen skatteutgifter av samtliga skatteslag. Det är främst den relativt låga beskattningen av avkastning och kapitalvinst på eget hem och bostadsrätt som förklarar den höga andelen skatteutgifter av skatt på kapitalinkomster. I detta avsnitt anges vilka skatteutgifter som tillkommit sedan föregående år. Andra förändringar av större betydelse tas också upp. Därtill, i avsnitt 1.5.2, kommenteras de största skatteutgifterna inom respektive skatteslag. I årets skrivelse har kapitel 2, som tidigare diskuterat skatteutgifter i förhållande till samhällsekonomisk effektivitet, breddats för att även belysa jämställdhetsaspekter och hur skatteutgifter förhåller sig till riktlinjerna för skattepolitiken. Två enskilda skatteutgifter, skatteutgiften för ROT-arbeten och skatteutgiften för investeringssparkonto, analyseras även utifrån dessa aspekter. I årets skrivelse har några skatteutgifter tillkommit. undantas vissa samhällsomfattande posttjänster samt frimärken från skatteplikt. Detta ger upphov till en skatteutgift avseende mervärdesskatt, vilken redovisas som H5, Vissa posttjänster och frimärken. Denna klassas som skatteteknisk (ST) skatteutgift då det handlar om en anpassning till EU:s mervärdesskattedirektiv. I årets skrivelse redovisas utöver det ytterligare tre skatteutgifter som avser inkomst av tjänst: A34 Kostförmån vid tjänsteresa och vid representation, A35 Förmån i samband med fredsbevarande tjänst, samt A36 Gåvor till anställda. Dessa är dock inte möjliga att beräkna. Några skatteutgifter har också upphört. har redovisningen av krediteringar på skattekontot flyttats till utgifts- sidan av statens budget. Två skatteutgifter har upphört . Det gäller D6, Utdelning och kapitalvinst på andelar i oäkta bostadsrättsföreningar och J5 Skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. Skatteutgifterna F2 Nedsättning av egenavgifter för personer som vid årets ingång inte har fyllt , samt F5 Nedsättning av arbetsgivaravgifter för personer som vid årets ingång inte har fyllt upphör . I syfte att renodla redovisningen av skatteutgifter, redogörs inte längre för hur de s.k. utgiftsekvivalenterna (skatteutgifterna uppräknade med aktuell marginalskattesats) beräknas. Detta gjordes tidigare i noter till tabell 3.2. För en mer ingående beskrivning av hur utgiftsekvivalenter kan beräknas hänvisas därför till tidigare års Redovisning av skatteutgifter. För förväntas de totala saldopåverkande skatteutgifterna uppgå till . När det gäller skattesanktioner förväntas dessa uppgå till . Uppgifter om den samlade omfattningen bör dock, av skäl som anförts i avsnitt 1.4 ovan, tolkas med försiktighet. Den största skatteutgiften inom tjänsteinkomstbeskattningen är avdrag för resor till och från arbetet, som för beräknas uppgå till ca . Den största skatteutgiften inom kapitalinkomstbeskattningen är avkastning på eget hem. För bedöms skatteutgiften uppgå till . Indirekt skatt på förvärvsinkomster Bland de skatteutgifter som rör socialavgifter är nedsättningen av arbetsgivaravgifter för personer som vid årets ingång inte har fyllt den största. beräknas denna skatteutgift uppgå till . Den största skatteutgiften inom mervärdesskatteområdet uppstår genom den reducerade skattesatsen för livsmedel. beräknas denna skatteutgift uppgå till . Den största skatteutgiften inom punktskatteområdet är nedsatt energiskatt för elförbrukning i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet, vilken uppgår till . En skattereduktion minskar den slutliga skatten genom avräkning mot statlig inkomstskatt, inkomstskatt, inkomst av näringsverksamhet, statlig fastighetsskatt och fastighetsavgift. Skattereduktionerna beräknas sammanlagt uppgå till . Den enskilt största skatteutgiften är skattereduktion för ROT- arbeten som beräknas uppgå till . Det har tidigare funnits stöd som efter beviljande tillgodoförs mottagaren genom kreditering på skattekontot. har dock redovisningen av dessa flyttats över till utgiftssidan av statens budget. Den största enskilda skattesanktionen uppgår till och avser socialavgifter på icke förmånsgrundande ersättningar för arbete. De icke saldopåverkande skatteutgifter som redovisas här beräknas för uppgå till . 2 Samhällsekonomisk analys av skatteutgifter om enhetlig beskattning innebär strikt tolkat att ingen hänsyn tas till de motiv som ligger bakom en skatteutgift. Vissa skatteutgifter kan dock vara motiverade för att de bidrar till en förbättrad samhällsekonomisk effektivitet. Skatteutgifter kan också motiveras utifrån de av beslutade riktlinjerna för skattepolitiken. Vidare kan skatteutgifter analyseras utifrån vilka effekter de får för jämställdhet mellan kvinnor och män. I detta kapitel görs ett försök att belysa dessa olika aspekter. I avsnitt 2.2 beskrivs vad som menas med begreppet samhällsekonomisk effektivitet. Vidare diskuteras möjligheterna att bedöma olika skatteutgifter utifrån deras bidrag till samhällsekonomisk effektivitet. I avsnitt 2.3 diskuteras skatteutgifter i förhållande till riktlinjerna för skattepolitiken. Avsnitt 2.4 diskuterar skatteutgifter och jämställdhet och innehåller en diskussion om hur olika skatteutgifters effekter för jämställdheten kan belysas. I årets skrivelse görs också en djupare analys av två enskilda skatteutgifter. Avsnitt 2.5 innehåller en analys av skatteutgiften avseende ROT-avdraget och i avsnitt 2.6 görs en analys av skatteutgiften för investeringssparkonto. Marknadsmisslyckanden, i form av exempelvis externa effekter – när en ekonomisk transaktion påverkar en tredje part – och skattekilar mellan konsument- och producentpriser, snedvrider resursallokeringen i samhället. Snedvridningen leder till en ineffektiv resursallokering – så kallade dödviktsförluster uppstår. En annan resursallokering skulle kunna leda till förbättrad samhällsekonomisk effektivitet. Det kan därför vara samhällsekonomiskt motiverat med avvikelser från enhetlig beskattning om de förbättrar effektiviteten och därmed välfärden i samhället. Enhetlig beskattning leder i dessa fall till en välfärdsförlust. En viktig fråga är således om en skatteutgift kan anses förbättra den samhällsekonomiska effektiviteten och därmed välfärden. Hur en skatteutgift påverkar välfärden är beroende på vilken värdegrund – t.ex. vilken vikt som läggs på fördelningen av tillgångar – bedömningen utgår från. En vanligt förekommande förenkling är att en åtgärd antas leda till ökad välfärd om vinsterna för dem som vinner på en regelförändring kan kompensera förlusterna för dem som förlorar på den. Vinnarna av en skatteutgift är typiskt de som agerar på den aktuella marknaden, tillhör målgruppen för åtgärden eller påverkas av den externa effekt som internaliseras. Förlorarna kan vara svåra att identifiera då effekterna av en förändrad resursallokering 2.2Samhällsekonomisk effektivitet kan vara vitt spridda i ekonomin. Samhällsekonomisk effektivitet innebär att samhällets resurser används på ett effektivt sätt för att skapa så hög välfärd i samhället som offentliga sektorn, som förlorar skatteintäkter, är de troliga förlorarna de som agerar på närliggande marknader, tillhör en likartad eller konkurrerande målgrupp eller bidrar till den Det demokratiska beslutssystemet måste värdera förändringen och anse att den nya fördelningen är acceptabel. Utifrån ekonomisk teori identifieras ett antal indikatorer på hur en skatteutgift kan förbättra den samhällsekonomiska effektiviteten. Dessa indikatorer är att –realinkomsten ökar, –sysselsättningen ökar, –dödviktsförluster, dvs. snedvridning av resursallokeringen, minskar, eller –negativa (positiva) externa effekter minskar (ökar). Även om det vore önskvärt att göra en kvantitativ bedömning av en skatteutgifts bidrag till förbättrad samhällsekonomisk effektivitet är detta oftast inte praktiskt möjligt då det ställer stora krav på data och metod. En kvalitativ bedömning går dock ofta att göra. Enligt riktlinjerna för skattepolitiken är skattepolitikens främsta syfte att finansiera den gemensamma välfärden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter.2 Skatterna ska tas ut på ett sätt som är förenligt med de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattepolitiken ska vid sidan om att säkra goda och stabila skatteintäkter även skapa förutsättningar för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning, ett rättvist fördelat välstånd samt bidra till ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. Utöver detta bör skattepolitiken utformas enligt ett antal vägledande principer. Skattesystemet ska uppfattas som legitimt och rättvist, skattereglerna ska vara generella och tydliga, beskattningen ska ske i nära anslutning till inkomsttillfället, och reglerna ska vara hållbara i förhållande till EU. Genom att minska enhetligheten och öka komplexiteten i skattesystemet kan skatteutgifter sägas gå emot principen om att 2 Se vidare avsnitt 5.5 i prop. 2014/15:100, ekonomiska vårproposition skattereglerna ska vara generella och tydliga. kan skatteutgifter i vissa fall bidra till att uppnå ett eller flera av skattepolitikens övergripande syften, eller ligga i linje med en eller flera andra vägledande principer. En skatteutgift kan därmed i vissa fall vara förenlig med vissa delar av de skattepolitiska riktlinjerna, men stå i strid med andra delar av desamma. Skatteutgifter kan även ha effekter för främst den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. För att göra en bedömning av hur en skatteutgift kan påverka jämställdheten kan följande indikatorer användas: –förändring av disponibel inkomst för kvinnor respektive män, –förändring av kvinnors respektive mäns arbetskraftsdeltagande, –förändring av kvinnors respektive mäns obetalda hemarbete, samt –resursomfördelning mellan sektorer där kvinnor respektive män är överrepresenterade i termer av t.ex. konsumtion, sysselsättning eller företagande. 2.5Skatteutgiften för ROT-arbeten (ROT-avdraget) Skattereduktionen för reparation, underhåll, om- och tillbyggnad, det s.k. ROT-avdraget gäller fr.o.m. . ROT-avdraget är en skatteutgift då de som köper dessa tjänster från ett företag, anlitar en privatperson eller får tjänsterna som en löneförmån erhåller en skattereduktion motsvarande en del av arbetskostnaden (inkl. moms). Ursprungligen uppgick skattereduktionen till av arbetskostnaden vid köp från ett företag och vid löneförmån samt till ett belopp motsvarande redovisade arbetsgivaravgifter vid anlitande av en privatperson, upp till ett maximalt belopp om per person och år. av arbetskostnaden, medan det maximala beloppet är detsamma. Eftersom marknadsarbete, men inte hemarbete, är beskattat leder skatten på arbete till att personer arbetar mer i hemmet jämfört med arbetsmarknaden än vad de skulle ha gjort utan beskattning, dvs. skatten på arbete snedvrider individens val. Då det är svårt att beskatta hemarbete kan ett sätt att minska denna snedvridning vara att sänka skatten på den typ av arbete som är ett nära substitut till hemarbete. I den mån ROT-tjänster är sådana som köparen skulle ha utfört själv utan ROT-avdraget kan skattereduktionen sägas öka den samhällsekonomiska effektiviteten genom att minska snedvridningen. En rapport från indikerar dock att endast av ROT- köparna skulle ha utfört jobbet själva om ROT- avdraget inte funnits, vilket kan jämföras med RUT-köparna av vilka svarade samma sak.3 Detta är troligen på grund av att många av de arbeten som utförs inom ramen för ROT-avdraget är relativt kvalificerade. ROT-avdraget bedöms inte heller öka den samhällsekonomiska effektiviteten genom att öka sysselsättningen i ekonomin i sin helhet i någon större utsträckning. Ökad efterfrågan på arbetskraft i en sektor förväntas endast ge varaktiga sysselsättningsökningar i ekonomin i sin helhet i den mån de riktar sig till personer med svag anknytning till arbetsmarknaden. Anledningen är att ökad efterfrågan annars förväntas leda till högre löner och arbetskraftskostnader exempelvis p.g.a. att löntagarnas förhandlingsposition relativt arbetsgivaren förbättras när arbetslösheten temporärt sjunker. Högre löner leder i sin tur till att sysselsättningen i övriga sektorer minskar. Inom ROT- branschen bedöms många ha en god anknytning till arbetsmarknaden och en ökad sysselsättning i branschen bedöms därmed ske på bekostnad av sysselsättningen i andra branscher. I en lågkonjunktur kan ROT-avdraget bidra till att hålla upp efterfrågan och sysselsättningen i ekonomin som helhet då efterfrågan i det fallet inte förväntas övervältras fullt ut till högre priser och löner. Svensk ekonomi utvecklades dock mycket starkt och i byggbranschen är förväntningar och utfall för antalet anställda på relativt höga nivåer.4 Dessutom kan en skatteutgift skapa snedvridningar. Vad gäller ROT-avdraget är det en subvention av reparation, underhåll, om- och tillbyggnad, vilken kan leda till en omfördelning av resurser till dessa tjänster på bekostnad av närliggande tjänster, såsom nybyggnation. Uppgifter från indikerar att subventionen till ROT-branschen kan komma att uppgå till omkring hela 2015. Utifrån ett jämställdhetsperspektiv förväntas ROT-avdraget främst gynna män. Män utgör av ROT-köparna. Detta kan spegla ansvarsfördelningen i hemmet, men även att män generellt sett har större möjligheter att göra skattereduktioner (p.g.a. högre inkomster). Då män i större utsträckning än kvinnor tar ansvar för de arbeten i hemmet som är berättigade till ROT-avdrag förväntas eventuella förändringar av antalet arbetade timmar bland köparna till följd av ROT-avdraget främst uppkomma bland män. Vad gäller sysselsättning och företagande är män överrepresenterade inom ROT- branschen. Sänkningen av subventionsgraden i ROT- avdraget kan mot bakgrund av ovanstående analys vara samhällsekonomiskt motiverad. Investeringssparkontot är en schablonbeskattad sparform som infördes . Införandet av investeringssparkontot motiverades med betydande förenkling för både de fysiska personer som innehar investeringssparkonton och för och förvaltningsdomstolarna, medan de, främst banker, som tillhandahåller investeringssparkonton förväntades få en något större administrativ börda. Skatteutgiften motiverades som skatte- 3 Se ”Om och och och ”, Rapport , 4 Källa: Data från konjunkturbarometer t.o.m. teknisk med stöd i de skattepolitiska riktlinjerna5 om generella och tydliga regler som minskar utrymmet och riskerna för fel och fusk. Inom ramen för investeringssparkontot får privatpersoner spara i noterade aktier, fondandelar och andra finansiella instrument. Sparandet är direktägt, vilket t.ex. innebär att den som sparar i aktier på ett investeringssparkonto kan utnyttja sin rösträtt på bolagsstämmor. Fysiska personer och dödsbon kan öppna investeringssparkonton. och värdepappersbolag får tillhandahålla investeringssparkonton. Innehavaren av ett investeringssparkonto betalar skatt baserad på en schablonmässigt beräknad intäkt och således inte på faktiska intäkter som annars gäller inom den konventionella beskattningen. Det innebär t.ex. att kontoinnehavaren inte behöver beräkna kapitalvinst eller kapitalförlust vid försäljning av aktier. Schablonintäkten beräknas av det institut som tillhandahåller investeringssparkontot, som också rapporterar intäkten till . Skatt på investeringssparkontot ska beräknas utifrån ett så kallat kapitalunderlag. Kapitalunderlaget beräknas och är en fjärdedel av summan av –värdet av tillgångarna på kontot vid ingången av varje kvartal, –belopp som betalats in till investeringssparkontot , –värdet av finansiella instrument som förts över till investeringssparkontot av kontoinnehavaren , och –värdet av finansiella instrument som överförts från någon annans investeringssparkonto . Fram till sista beräknades schablonintäkten som kapitalunderlaget multiplicerad med statslåneräntan kalenderåret före beskattningsåret. multipliceras kapitalunderlaget med statslåneräntan kalenderåret före beskattningsåret ökad . Dessutom infördes ett golv för 5 Se vidare avsnitt 5.3 i prop. 2007/08:100, ekonomiska vårproposition beräkningen så att schablonintäkten som lägst beräknas som av kapitalunderlaget. Det innebär att även om statslåneräntan är ökas schablonintäkten till av kapitalunderlaget. I och med att den schablonmässiga avkastningen från investeringssparkontot höjdes från och med årsskiftet ökade även beskattningen av medel på investeringssparkonton och därmed minskar skatteutgiften för dessa. Om aktier eller andra finansiella instrument som den skattskyldige redan äger förs över till ett investeringssparkonto ses detta som försäljning. Personen blir därmed beskattad som om instrumenten sålts för det marknadsvärde som gällde vid överföringen. Överföringen till kontot betraktas som en inbetalning som läggs till kapitalunderlaget. Om den faktiska avkastningen över- eller understiger statslåneräntan ökad , dvs. den schablonmässigt framräknade avkastningen, uppstår en skatteutgift respektive en skattesanktion avseende skatt på inkomst av kapital. Skatteutgiften eller skattesanktionen för investeringssparkonto består alltså i den skillnad i beskattningen av inkomst av kapital och den schablonmässiga beskattning som görs löpande av värdet av tillgångarna på investeringssparkontot. När promemorian om investeringssparkontot remitterades uppskattades den effektiva skattesatsen för tillgångar på kontot till medan den effektiva skattesatsen för aktier uppskattades till och för fondandelar. Användandet av investeringssparkontot har från då antalet konton var drygt 220 000 i det närmast dubblerats . Preliminära uppgifter visar på det finns drygt 1,8 miljoner investeringssparkonton. Uppgifter från visar att de då totalt 891 550 investeringssparkontona hade schablonintäkter på som beskattades som inkomst av kapital. Eftersom reglerna om investeringssparkonton är relativt nya och underlaget för beskattning fortfarande ökar i betydande omfattning är prognoser för skatteutgiftens storlek behäftade med osäkerhet. Det innebär att skatteutgiftens storlek inte beräknas. Sedan förmögenhetsskatten slopades saknas insamling av uppgifter om individers tillgångar i olika värdepapper som aktier, fonder och obligationer. Uppgifter tyder på att det finns vissa skillnader mellan kvinnor och mäns tillgångar i olika värdepapper som aktier, obligationer och fonder. Eftersom det saknas nyare uppgifter antas att fördelningen fortfarande har viss relevans för en jämställdhetsanalys. Män ägde –2007 sett till totalsumman större tillgångar i börsnoterade aktier, fonder exklusive räntefonder och obligationer och övriga värdepapper än kvinnor. Skillnaden var störst för börsnoterade aktier där män till 2007 ägde tillgångar dubbelt så högt värderade som kvinnors tillgångar. till antal personer så ägde färre kvinnor än män börsnoterade aktier medan fler kvinnor än män ägde fonder exklusive räntefonder och obligationer och övriga värdepapper. De genomsnittliga värdena för kvinnors tillgångar var lägre än männens. Det kan antas att fördelningen av tillgångar mellan kvinnor och män inte har ändrats i betydande omfattning och att fördelningen på investeringssparkonton speglar detta. Det innebär att män i större omfattning än kvinnor gynnas då investeringssparkontot utgör en skatteutgift, men också i större omfattning missgynnas i de fall då investeringssparkontot utgör en skattesanktion. 3 Redovisning av skatteutgifter I tabell 3.2 redovisas skatteutgifterna uppdelade på skatteslag för inkomståren 2015–2018. Tabellen inleds med saldopåverkande skatteutgifter och avslutas med icke saldopåverkande skatteutgifter. De saldopåverkande skatteutgifterna har fördelats på utgiftsområden (UO) eller klassats som skattetekniskt motiverade (ST), vilket framgår av kolumn 2 i tabellen. I tabell 3.1 finns en sammanställning av samtliga utgiftsområden . I redovisningen av skatteutgifter beaktas endast beslutade regelförändringar. Ett ”-” i kolumnen betyder att utgiften inte kunnat kvantifieras. En del skatteutgifter har upphört. Dessa redovisas om de fortfarande har en offentligfinansiell effekt något av de redovisade åren. Ett ”u” i tabellen innebär att skatteutgiften har upphört. Ett ”f” innebär att redovisningen har flyttats till statsbudgetens utgiftssida. De icke saldopåverkande skatteutgifterna har inte fördelats på utgiftsområden då de inte påverkar statsbudgetens saldo. Tabell 3.1 Utgiftsområden (UO) 2016 Skatt, tull och exekution Försvar och samhällets krisberedskap 09Hälsovård, sjukvård och social omsorg 10Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning 11Ekonomisk trygghet vid ålderdom 12Ekonomisk trygghet för familjer och barn 13Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering 17Kultur, medier, trossamfund och fritid 18Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik 20Allmän miljö- och naturvård 23Areella näringar, landsbygd och livsmedel 25Allmänna bidrag till kommuner 27Avgiften till Europeiska unionen Tabell 3.2 Skatteutgifter fördelade på skatteslag och utgiftsområde Skatteutgift (mdkr) Inkomst av tjänst och allmänna avdrag Schablonberäknad kapitalavkastning i fåmansföretag Lönebaserat utrymme i fåmansföretag Kapitalvinst på kvalificerade andelar Utdelning på kvalificerade andelar Arbetsgivares kostnader för arbetstagares pension Underskott i aktiv näringsverksamhet m.m. Avdrag för kostnader i tjänst Avdrag för ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete, dubbel bosättning och Avdrag för resor till och från arbetet Avdrag för utbildningsresor vid omstrukturering Skattefria förmåner och ersättningar Sänkt skatt för utländska nyckelpersoner Förmån av resa vid anställningsintervju Förmån av utbildning vid omstrukturering m.m. Förmån av miljöanpassade bilar Vissa ersättningar och förmåner till EU-parlamentariker Ersättningar och förmåner till personal vid Europaskolor Ersättning för blod m.m. Inkomst från försäljning av vilt växande bär Ersättningar till statligt anställda stationerade utomlands Kostnadsersättning till viss personal på Tjänsteinkomster förvärvade vid vistelse utomlands Tjänsteinkomster förvärvade på vissa utländska fartyg Förmån av privatfinansierad hälso- och sjukvård Utjämning av småföretagares inkomst Kostförmån vid tjänsteresa och vid representation Förmån i samband med fredsbevarande tjänst Skatteutgift (mdkr) Avdrag för resor till och från arbetet Matching-credit-klausuler i olika dubbelbeskattningsavtal Anläggning av ny skog m.m. Bidrag till regionala utvecklingsbolag Nedskrivning av lager och pågående arbete Skogs-, skogsskade- och upphovsmannakonto Utdelning och kapitalvinst på andelar i onoterade bolag Utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar Utdelning av andelar i dotterföretag Utdelning och kapitalvinst på andelar i oäkta bostadsrättsföreningar Värdeförändring på eget hem och bostadsrätt Värdeförändring på aktier m.m.