prop · H40313 · 2016-09-27 00:00:00 — Förslagen när det gäller anvisade elavtal anknyter till den reglering Prop. 2016/17:13 som finns i 8 kap. 8 § ellagen. Bestämmelserna i den paragrafen har ingen tillämpning när det gäller en elanvändare som befinner sig i ett avtalsförhållande med en elleverantör som elanvändaren själv har valt genom ett aktivt beslut. Regeringens överväganden i fråga om elanvändare som av olika skäl inte ingår något leveransavtal utan anvisas en elleverantör är inte utan vidare relevanta när det gäller elanvändare som faktiskt har gjort ett aktivt val. Det är inte samma omständigheter som leder fram till att elanvändaren hamnar i ett avtalsförhållande som kan vara mindre förmånligt för kunden. Det underlag som finns i lagstiftningsärendet gör det inte möjligt för regeringen att göra närmare överväganden när det gäller elanvändare som inte har anvisats en elleverantör. Regeringens förslag: Ett anvisat avtal ska inte få ha en längre upp- förslag: Elanvändare som anvisats en elleverantör ska ha rätt att byta elleverantör senast en månad från det att elanvändaren meddelat den anvisade leverantören. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: förslag tillstyrks av Remissinstanserna har i övrigt inga synpunkter som särskilt gäller förslaget. När det gäller promemorians förslag anser att försla- get ska omfatta även konsumenter som valt en elhandlare men som fått ett anvisat elavtal i samband med att deras ursprungliga elavtal löpt ut. Övriga remissinstanser tillstyrker promemorians förslag eller har inte några särskilda invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: Elleverantörerna tillämpar i de flesta fall ingen eller en mycket kort uppsägningstid för kunder med anvisade Det är dock möjligt för en elleverantör att tillämpa en längre upp- För att underlätta för kunder med anvisade avtal att göra ett aktivt val bör det i ellagen införas en bestämmelse som utesluter långa Med hänsyn till att en kort uppsägningstid är det normala bör en sådan bestämmelse inte få några beaktansvärda kon- sekvenser för den stora majoriteten anvisade elleverantörer. föreslår att en elanvändare som anvisats en elleverantör ska ha rätt att byta elleverantör senast en månad från det att elanvändaren meddelat den anvisade leverantören. med sådant innehåll skulle dock vara otydlig när det gäller till vem den För att en elanvändare ska kunna byta elleverantör inom en sådan tid krävs medverkan även från den nya elleverantören och nätkon- Regeringen föreslår att det i ellagen ska föreskrivas att ett anvisat avtal inte ska få ha en längre uppsägningstid än . anser att förslaget ska omfatta även konsumenter som valt en elhandlare men som fått ett anvisat elavtal i samband med att deras ursprungliga elavtal löpt ut. Av skäl som redovisas i avsnitt 5.1 gör 2016/17:13 regeringen i det här lagstiftningsärendet inga närmare överväganden när det gäller elanvändare som inte har anvisats en elleverantör. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilken information en el- leverantörs faktura ska innehålla. Regeringens bedömning: Elleverantörens faktura bör innehålla up- pgift om tillämpligt leveransavtal och om var elanvändaren kan hitta information om avtalets innehåll. Om avtalet är ett anvisat avtal, bör det anges i fakturan tillsammans med information om vad ett anvisat förslag överensstämmer delvis med rege- föreslår att en elleverantör på fakturor till elanvändare ska ange uppgift om avtalets namn och övrig väsentlig information om avtalet. Om fakturan avser ett anvisat avtal, ska avtalet benämnas anvisat avtal. Regeringen eller, efter regeringens be- myndigande, nätmyndigheten, dvs. meddela närmare föreskrifter om vad som avses med väsentlig informa- Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. promemorian föreslås också att det i ellagen (1997:857) ska föreskrivas att elleverantörens faktura ska innehålla uppgift om tillämpligt leverans- avtal och om var elanvändaren kan hitta information om avtalets innehåll samt att det ska anges om avtalet är ett anvisat avtal. Remissinstanserna: förslag tillstyrks av , (), (), , Kommuner och Landsting, , Allmännyttiga frågan om hur jämförpris som väsentlig information ska regleras behöver föreslår att uppgift om elens ur- sprung och miljöpåverkan på avtalsnivå bör utgöra övrig väsentlig infor- Kammarrätten i och har inte något att erinra mot förslaget i huvudsak men anser att lagtexten bör omformule- () ser positivt på förslaget att avtalets namn samt övrig väsentlig information ska anges på fakturan och anser att det är lämpligt att en möjlighet att meddela föreskrifter om vad som närmare avses med väsentlig information införs. PTS har inga synpunk- ter på huruvida anvisade avtal ska anges på fakturan. anser att det är en bra utgångspunkt att försöka öka kundens förståelse för sin elfaktura. Hovrätten för motsätter sig inte att det i lagen införs en skyldighet för elleverantören att i fakturan ange vilket avtal som är tillämpligt och om detta är ett anvisningsavtal. hovrätten tveksam till att i författning ställa ytterligare krav på innehållet i en elleverantörs faktura. anser att det kan ifrågasät- tas om någon konsument, som inte har möjlighet att kontrollera via dator vad det avtalet innebär, blir klokare av benämningen ”anvisat avtal”. anser att det tycks vara ett rimligt krav att ha en tydlig be- teckning för avtalet på fakturan och ställer sig bakom förslaget att det ska framgå på fakturan att kunden har ett anvisat avtal. sätter dock behovet av att detaljreglera elhandelsfakturornas innehåll. Fastighetsägarna anser att fakturan som informationsbärare är mindre intressant för att stimulera aktiva val på elmarknaden för de grupper som föreningen representerar och anser att det inte är nödvändigt att reglera utseende eller innehåll i fakturan, utöver de uppenbara delarna kring kund- och debiteringsinformation. ler sin uppfattning att innehållet i fakturan ska regleras så lite som möj- ligt och anser att regelverket bör utformas så att krav ställs på att fakturan ska innehålla information om var kunden kan erhålla mer information. anför att det är viktigt att fakturan är enkel och tydlig och att elpriset redovisas inklusive överföring. anser att det är lite av ”curlingförälder” över politikers och Energimark- nadsinspektionens agerande när det gäller vissa frågor på elmarknaden men vill inte avfärda avsikten med rapporten, att vara tydlig med ord och begrepp på den marknaden. ser med viss oro på en sådan vid delegation för myndigheterna som förslaget innebär. energi AB framhåller att fakturan först och främst är ett betalningsdoku- ment och att information av annan art än vad som rör själva betalningen bör spridas via andra kanaler. anser att den information som fastställs som obligatorisk bör vara begränsad. ser har inte några särskilda invändningar mot Energimarknadsinspektio- När det gäller promemorians förslag anser Energiföretagen att det kanske trots allt inte alltid är lämpligt att i faktureringen upplysa kun- den om att den har ett anvisat avtal. förslaget med hänvisning till att promemorian inte lyckas att besvara frå- gorna kring huruvida de förslag som läggs är de mest kostnadseffektiva givet syftet som vill uppnås. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inte några särskilda invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag Det finns krav på vad fakturor ska innehålla, t.ex. krav av bokföringsteknisk och skatteteknisk natur. Inriktningen på de övervägan- den som görs i propositionen är dock om information i elleverantörens faktura kan bidra till att elkunder i större utsträckning gör aktiva val. Aktiebolagslagen (2005:551), bokföringslagen (1999:1078) och mervär- desskattelagen (1994:200) har inte någon större betydelse i det samman- De bestämmelser om fakturans innehåll som redan finns i ellagen kan dock i viss utsträckning bidra till kundaktivitet. Angivande av elens ursprung Enligt 8 kap. 12 § ellagen ska elleverantörer på eller i samband med fak- turor avseende försäljning av el lämna uppgift om dels varje enskild energikällas andel av den genomsnittliga sammansättning av energikällor som använts för att framställa den el som elleverantören sålde under när- 2016/17:13 mast föregående kalenderår, dels den inverkan på miljön i form av utsläpp av koldioxid samt den mängd kärnbränsleavfall som framställningen av den försålda elen har orsakat. Fakturan ska vara tydlig Enligt 8 kap. 16 § ellagen ska fakturan vara tydlig. Fakturan ska innehålla information om den uppmätta förbrukningen och de aktuella elpriser som fakturan grundas på. Om leveransavtalet förutsätter att mängden överförd el mäts , får informationen göras tillgänglig via elleverantörens webbplats. Fakturan ska då hänvisa till att informationen finns. Fakturering ska ske åtminstone varje kvartal och erbjudas i elektronisk form. Skyldighet att lämna information till konsumenter När det gäller konsumenter finns särskilda bestämmelser om informationsskyldighet i 11 kap. ellagen. När en prishöjning har skett ska konsumenten enligt 11 kap. 17 § ellagen underrättas om detta i den nästkommande fakturan från elleverantören. Av 11 kap. 18 § tredje stycket framgår att elleverantörer på eller i samband med fakturor till konsumenter ska lämna information om konsumentens rättigheter, hur konsumenten ska gå till väga för att lämna klagomål, vilka organ konsumenten kan vända sig till för information eller tvistlösning samt oberoende användarrådgivning. Det är dock tillräckligt om elleverantören i fakturan hänvisar till att informationen finns på webbplatsen och på begäran tillhandahålls på annat sätt. Elkunder kan vara aktiva på många olika sätt. Den form av aktivitet som främst är av intresse inom ramen för lagstiftningsärendet är den som sker när kunden byter elleverantör, förhandlar om ett befintligt avtal eller väljer en annan avtalstyp hos den befintliga leverantören. Den information som omfattas av ellagens nuvarande bestämmelser kan bidra till sådan aktivitet. Det finns dock annan information som får antas ha större betydelse. pekar i rapporten faktura på information som kan möjliggöra ytterligare aktivitet på elmarknaden. Bör informationen lämnas i fakturan? Det finns fördelar med att viktig information lämnas till elkunden i fakturan snarare än i andra sammanhang. De flesta elanvändare får en faktura från elleverantören en gång . Att kunden får dokumentet i samband med betalningen gör det mer sannolikt att den tar del av innehållet. Vidare är det i ett sådant sammanhang som kunden kan vara som mest intresserad av att vara aktiv för att minska sina kostnader. Det är därför värdefullt om fakturan innehåller information som gör det enklare för kunden att agera. Det huvudsakliga syftet med en faktura är dock att kunden ska få de uppgifter som krävs för att kunna betala för elleveranser. Som framgått finns det dock lagkrav som innebär att en faktura ska inne- hålla även annan information. Några remissinstanser är skeptiska till vär- det av att ytterligare information lämnas i fakturan. framhåller att fakturan är ett konkurrensmedel och inte i första hand avsedd som informationsbärare för annat än vad som är nödvändigt för debiteringen. Att överlasta fakturan med information riskerar enligt att skapa ett informationsbrus som knappast gynnar målet att uppnå enkelhet och begriplighet. Som remissinstanserna påpekar finns det en gräns för hur mycket information som det är meningsfullt att lämna i en faktura. Det kan vara kontraproduktivt att ställa alltför omfattande krav på innehållet, och sådana krav kan också skapa onödiga kostnader för företagen och i förlängningen för kunderna. Utgångspunkten för de fortsatta övervägandena är att det kan vara värdefullt om vissa särskilt viktiga uppgifter framgår av fakturan men att den inte bör innehålla en uttömmande redovisning av allt sådant som kunden kan ha nytta av att känna till. Enligt Energimarknadsinspektionen är det grundläggande för kunden att veta hur det egna elavtalet betecknas för att kunna veta vilket avtal den har. På det sättet kan kunden hitta information om det avtalet på elleverantörens webbplats. har granskat fakturor från flera elleverantörer och kunnat konstatera att avtalets namn inte alltid framgår av fakturan på ett tydligt sätt. anser att avtalets namn bör framgå på elleverantörens faktura. Det bör vara lätt för en elkund att hitta information om det egna avtalet med elleverantören. Det är därför värdefullt om fakturan innehåller de uppgifter som krävs för att kunden på ett enkelt sätt ska kunna ta del av innehållet i avtalet. Som några remissinstanser påpekar är det dock inte givet att det underlättar för kunden endast att avtalets beteckning framgår av fakturan. anmärker att det på företagens webbplatser i första hand anges vad som gäller vid nyteckning av ett avtal. Om ett avtal med en viss beteckning, t.ex. ”Fast elpris ”, nytecknas är det enligt troligt att villkoren för avtalet har ändrats i förhållande till ett avtal med samma beteckning som ingåtts . Hovrätten för har föreslagit att bestämmelsen ges följande lydelse: ”En elleverantörs faktura ska innehålla uppgift om tillämpligt avtal.” Med hänsyn till bestämmelsens ändamål finns det skäl att välja en delvis annan formulering än den som har föreslagit. Det bör krävas att elleverantörens faktura innehåller uppgift både om tillämpligt leveransavtal och om var elanvändaren kan hitta information om avtalets innehåll. Kunder som har ett anvisat avtal betalar i genomsnitt avsevärt mycket mer än de kunder som har gjort ett aktivt val (se avsnitt 4.1). Det är tydligt att detta är en kundgrupp som förlorar mycket på att inte vara aktiv. I avsnitt 5 redovisas förslag som syftar till att underlätta för kunder med anvisade avtal att byta avtal eller elleverantör. Även information som lämnas i elleverantörens faktura kan bidra till att kunder väljer bort an- Detta gäller inte minst sådana kunder som av olika skäl inte har uppfattat att de har en anvisad elleverantör har tidigare använt olika uttryck för anvisade avtal. Några exempel är tillsvidarepris, normalpris och standardpris. rekommenderade sina medlemsföretag att använda följande text på fakturor till kunder med anvisade avtal: Du har ett anvisningsavtal och anvisningspris. Ta kontakt med vårt kundcenter, tfn xxx, för att förhoppningsvis finna ett avtal som passar bättre för dig. konstaterar dock i rapporten och information till anvisade kunder – en uppföljning (Ei R2014:19) att rekommendationen från inte har fått avsedd effekt. Enligt inspektionen har syftet med rekommendationen, att anvisade kunder ska mötas av enhetlig information oavsett bostadsort eller elhandlare, inte uppnåtts. Som Energimarknadsinspektionen framhåller i rapporten faktura är det särskilt viktigt att kunder med anvisade avtal uppmärksammas på att de inte gjort ett aktivt val. Förslaget att det ska framgår av fakturan att leveransavtalet är ett anvisat avtal har också fått ett starkt stöd under remissrundan. Energiföretagen anser dock att i de fall kunderna av den anvisade elleverantören vid anvisning fått ett avtal som inte är ett särskilt anvisningsavtal, utan en produkt ur företagets ordinarie produktutbud, kan det finnas risk för att kunderna blir förvirrade av att få upplysningen att de har ett anvisat avtal. Lagrådet betvivlar att föreskriften är ändamålsenlig i förhållande till syftet att uppmärksamma användaren på att ett aktivt val kan resultera i mer fördelaktiga villkor. Regeringen bedömer att förslaget i huvudsak är ändamålsenligt. En uppgift om att leveransavtalet är ett anvisat avtal bör dock kompletteras med information om vad ett anvisat avtal är. avstyrker promemorians förslag med hänvisning till brister i konsekvensutredningen. De krav som enligt förslaget ska föras in i ellagen kan dock inte anses vara särskilt betungande för elleverantörerna. Konsekvensfrågorna behandlas närmare i avsnitt 9. Det bör mot den redovisade bakgrunden införas bindande krav på att elleverantörens faktura ska innehålla den aktuella informationen. Utöver uppgift om avtalets beteckning och om det är ett anvisat avtal föreslår att det ska införas ett krav på att elleverantörens faktura ska innehålla annan väsentlig information. föreslår vidare att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, inspektionen ska få meddela närmare föreskrifter om vad som avses med väsentlig information. Flera remissinstanser pekar på det olämpliga i att detaljreglera innehållet i fakturan, inte minst med hänsyn till att det kan vara svårt för kunder att ta till sig viktiga uppgifter om fakturan innehåller alltför mycket information. Som Energimarknadsinspektionen föreslår bör krav på fakturans innehåll ta sikte endast på väsentlig information som kan vara till nytta för kunden i samband med att denne ska göra att aktivt val. Som exempel på vad som kan vara väsentlig information nämner inspektionen –villkoren för det anvisade avtalet samt information om ellagens bestämmelser om byte, –uppgifter om anläggningsidentitet och områdesidentitet, –uppgifter om avtalets längd, uppsägningstid, omfattningen och villkoren för eventuella brytkostnader förenade med en förtida uppsägning, –information om prisjämförelsesajter, –förbrukningsuppgifter, och –jämförpris för det nuvarande avtalet. En allmänt hållen lagbestämmelse? förslag innebär att ett allmänt krav på att fakturan ska innehålla väsentlig information om avtalet kompletteras med föreskrifter på en lägre normnivå. framhåller är den föreslagna bestämmelsen i ellagen mycket allmänt hållen, vilket försvårar möjligheten att utvärdera förslaget och dess konsekvenser. Det är tveksamt om det är lämpligt att i lagen ställa upp ett så allmänt hållet krav som det som föreslår. Det finns en tydlig risk för att kravet framstår som intetsägande och får sitt egentliga innehåll först genom de föreskrifter som regeringen eller en förvaltningsmyndighet meddelar i anslutning till lagbestämmelsen. Det finns skäl att i stället överväga en ordning där inga nya krav på fakturans innehåll ställs upp i ellagen och att i stället införa ett rent bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilken information en elleverantörs faktura ska innehålla. Lag eller föreskrifter på en lägre normnivå I lagrådsremissen föreslog regeringen att det i ellagen skulle föreskrivas att elleverantörens faktura ska innehålla uppgift om tillämpligt leveransavtal och om var elanvändaren kan hitta information om avtalets innehåll samt att det ska anges om avtalet är ett anvisat avtal. Lagrådet sätter i fråga om det aktuella fakturainnehållet behöver regleras i lag med hänsyn till att det normgivningsbemyndigande som också finns i lagförslaget är formulerat på ett sätt som ger vid handen att det kan vara fråga om föreskrifter av samma slag som den föreslagna lagregleringen. Regeringen bedömer med beaktande av Lagrådets påpekande att det kan vara lämpligt att välja föreskrifter på en lägre normnivå i stället för lagformen när det gäller de aktuella kraven på fakturans innehåll. Till fördelarna med föreskrifter på en lägre normnivå hör att det blir enklare att vid behov justera bestämmelserna. Det bör alltså införas sådana krav på fakturans innehåll som föreslås i lagrådsremissen, men kraven bör införas på förordningsnivå. Andra föreskrifter om fakturans innehåll bör säkerställa att fakturan är tydlig och ett stöd för kunden utan att vara överbelastad med information. Kraven bör vidare utformas på ett sätt som inte ökar elleverantörernas kostnader. Flera remissinstanser har synpunkter på vilka närmare krav som bör ställas – eller inte ställas – på innehållet i fakturan. Det kan betonas att det underlag som finns i lagstiftningsärendet inte är tillräckligt för att ta fram detaljerade föreskrifter i alla frågor. 2016/17:13 verket påpekar exempelvis att frågan om hur jämförpris som väsentlig information ska regleras behöver utredas ytterligare. Att ytterligare utredning krävs innan föreskrifter meddelas på en lägre normnivå är dock inte något hinder mot att införa ett normgivningsbemyndigande i ellagen. Som Energimarknadsinspektionen framhåller i rapporten bör arbetet med att ta fram föreskrifter ske i nära dialog med kund- och branschföreträdare. pekar på frågan i vilken utsträckning föreskrifter av det aktuella slaget bör meddelas av en förvaltningsmyndighet. anser att frågan bör ställas om sådan föreskriftsrätt är nödvändig för att uppnå det önskade syftet. Om syftet kan uppnås på annat vis, exempelvis genom att utarbetar ett förslag till förordning, bör sådan föreskriftsrätt enligt samfundet inte ges till inspektionen. Det är tveksamt om det finns någon viktig principiell skillnad mellan de föreskrifter som är aktuella och sådana föreskrifter som kan meddela med stöd av bemyndiganden i exempelvis elförordningen. Frågan bör tas upp till närmare överväganden i samband med att regeringen tar fram föreskrifter om fakturans innehåll. Det är dock lämpligt att föreskrifter av detaljkaraktär meddelas genom myndighetsföreskrifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om vilken information en elleverantörs faktura ska innehålla. Regeringens förslag: tillsyn ska omfatta de anvisade elleverantörernas särskilda skyldigheter. förslag överensstämmer med regeringens. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Sveriges Energiföreningars anser att lagen bör innehålla vilka sanktioner som ska utgå om elleverantören bryter mot regeringens utfärdade bestämmelser. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga särskilda invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: , dvs. , utövar tillsyn över att ellagen (1997:857) och föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen följs. När det gäller frågor om elsäkerhet och driftsäkerheten hos det nationella elsystemet utövas tillsynen dock av respektive . tillsyn omfattar inte elleverantörernas skyldigheter enligt 8 kap. 8 § ellagen. stämmelserna om tillsyn finns i 12 kap. 1 § andra och tredje styckena Prop. 2016/17:13 ellagen. utövar alltså inte tillsyn över att elleverantörerna följer bestämmelserna om anvisade avtal. I förarbetena till de ursprungliga bestämmelserna om anvisning av elleverantör anförs att elleverantörerna verkar på en öppen, avreglerad marknad och att eventuella tvister som uppstår på grund av att en elleverantör inte fullgör sina skyldigheter får lösas på civilrättslig väg (prop. 1998/99:137 s. 55). Regeringens förslag innebär att de anvisade elleverantörerna får nya skyldigheter av offentligrättslig karaktär. Om en elleverantör inte följer de nya bestämmelserna, finns inga särskilda civilrättsliga sanktioner. De nya kraven har tillkommit med hänsyn till att det finns kunder som inte förstått innebörden av att en elleverantör anvisats och de nackdelar som en sådan anvisning ofta medför för kunden. Mot denna bakgrund bör tillsyn omfatta de skyldigheter enligt ellagen som särskilt gäller elleverantörer som anvisas kunder utan leveransavtal. får meddela de förelägganden som behövs för att trygga att de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen följs (12 kap. 3 § första stycket ellagen). Ett föreläggande får förenas med vite. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Om en nätkoncessionshavare före ikraftträdandet har ingått ett avtal med en elleverantör, som i avtalet har åtagit sig att leverera el till elanvändare som saknar elleverantör, ska de nya skyldigheterna när det gäller anvisning av elleverantör inte gälla för nätkoncessionshavaren som återstår av avtalet vid ikraftträdandet. förslag: I rapporten med anvisade elhandlare föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . När det gäller förslagen i rapporten faktura lämnar inspektionen inget förslag när det gäller ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.