prop · H4031d25 · 2016-09-20 00:00:00 — Genom- gripande ändringar av den Gemensamma Råvarufondens (CFC) grundläggande avtal, innebärande bl.a. att fonden bättre på ett mer effektivt sätt kan stödja utvecklingsprojekt på råvaruområdet, bl.a. genom samarbete med privata näringslivet. beräknas träda i kraft . utsågs till vice ordförande i fonden och mandatet som talesperson för i organisationen förlängdes . Det globala miljö- och klimatarbetet Klimatfrågan är vår tids ödesfråga. Klimatet både påverkar och påverkas av jord- och skogbruk och annan markanvändning i och andra länder, inte minst i utvecklingsländer. Klimat- arbetet pågår på olika nivåer. antogs det nya globala klimatavtalet i vilket är en milstolpe i klimatarbetet. har världen ett globalt klimatavtal där alla länder åtar sig att bidra med allt ambitiösare åtaganden. I och med det nya globala klimatavtalet får skogen en tydlig roll. I samband med klimattoppmötet i valde att ställa sig bakom ett jordbruksinitiativ och en skogsdeklaration. Initiativet om jordbruk ”- mark för tryggad livsmedels- försörjning och klimat” har som fokus att öka kolinlagringen i jordbruksmark, medan The syftar till att kraftsamla för att minska den globala avskog- ningen, restaurera de skogar som har blivit utarmade och avskogade och verka för att hållbart bruka världens skogar. En rad av FN:s globala mål för hållbar utveckling är direkt och indirekt kopplade till hållbart brukande av världens skogar. FN:s internationella skogsarrangemang med FN:s skogsforum och det så kallade partnerskapet för skog (Collaborative Partnership on ) fick ett förlängt mandat och har arbetat med att ta fram en strategisk plan för den globala uppföljningen av skogsrelaterade mål och delmål. har deltagit aktivt i detta arbete. ägde rum i . deltog med en stor delegation med representanter från olika svenska skogliga intressenter. Vid kongressen presenterades Assessment om tillståndet i världens skogar. värnar särskilt om jämställdhet i den globala skogspolicydialogen och gav stöd till Världsskogskongressen för finansiering av deltagande av kvinnliga skogsexperter från utvecklingsländer. En annan högt prioriterad fråga för är långsiktiga markrättigheter som en viktig grundläggande förutsättning för hållbart skogsbruk och för att minska global avskogning. EU:s timmerförordning trädde i kraft och har som syfte att motverka olagliga avverkningar och handel med timmer och trä- varor som är resultatet av olagliga avverkningar. pågår en utvärdering av denna förordning parallellt med EU:s FLEGT- handlingsplan. har bistått med nationella erfarenheter till översynsarbetet. Regeringen har deltagit aktivt i flera inter- nationella möten som har genomförts inom ramen för FN-strukturen och när det gäller hållbart fiskeri- och vattenbruk. Högst på agendan för för Fiske, vattenbruk, jordbruk, livsmedel och skogsbruk i (MR-FJLS) är fortsatt frågan om ett biobaserat samhälle. har unika förutsättningar bl.a. genom tillgången på skogsråvara som kan förädlas i större utsträckning. Det isländska ordförandeskapet i hade som huvudsaklig prioritering satsat på ett stort projekt för att utveckla området bioekonomi i , ”Nordbio”2014–2016. Blå bioekonomi utgör en av främsta prioriteringar för dess ordförandeskap 2016. MR-FJLS-institutionen har efter ett lyckosamt arbete med kostnadseffektivi- sering nu en budget i balans. MR-FJLS har identifierat en klar nordisk nytta med att samarbeta kring växtförädling. Efter ett pilotprojekt för ett offentligt-privat partnerskap (PPP) för växtförädling har en fortsättning av projektet för ytterligare en avtalsperiod 2015– 2017 inletts. Den offentliga finansieringen av partnerskapet sker genom avsättning av medel från de nationella budgetarna och driften är förlagd till Nordiskt genresurscenter (NordGen) i . MR-FJLS antog tillsammans med MR-S en gemensam nordisk deklaration om antibiotika- resistens och i samband 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 med detta beslutades om tillsättandet av en särskild strategigrupp för nordiskt samarbete om antibiotikaresistens. Inom MR-FJLS fortsatte det treåriga nordiska projektet om matsvinn, med stor framgång. Projektet är fortsatt prioriterat . har mycket ändrats inom Östersjöstrategin dels till följd av den nya handlingsplanen med tydligare fokus- områden och mål, dels genom att EU-medel genom den nya programperioden nu finns tillgängliga också för arbeta inom strategin. är ordförande inom ramen för strategin och organiserar det årliga Strategiforumet i i närvaro av bl.a. landsbygdsministern. Genom och arbete har ett trettiotal exportrelaterade ärenden lösts vilket möjliggjort svensk export av framför allt animaliska produkter. Regeringen prioriterar alltjämt det multilaterala handelssystemet och pågående förhandlingar inom (). WTO:s handelsministrar beslutade bl.a. vid ministermötet i att fasa ut exportbidrag och att begränsa handels- störningar från export-finansieringsprogram, livsmedelsbistånd och exporterande stats- handelsföretag. I de fortsatta förhandlingarna inför nästa WTO-ministermöte som äger rum , fokuseras bl.a. på minskningar av jordbruksstöd. EU förhandlar flera bilaterala frihandelsavtal. –2016 har förhandlingarna med intensifierats. har bl.a. drivit frågan om att EU och bör samarbeta om minskad användning av antibiotika i djurproduktionen i syfte att motverka antibiotikaresistens. har även varit pådrivande i de pågående förhandlingarna med på jordbruks- området. I övrigt pågår förhandlingar med bl.a. med , och . Landsbygdsministerns deltagande i och den 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ministerdeklaration som togs fram var framgångsrikt för de frågor prioriterar. Både deklarationen och ordförandeskapets mötessammanfattning omfattar problemati- seringen av den utbredda antibiotikaresistensen, framtidsutmaningarna med biobaserat samhälle, skogens roll, livsmedelssvinn samt integreringen av OECD-arbetet i Agenda samt klimatmålen i COP21. har genom sitt deltagande i internationella förhandlingar fortsatt bidragit till arbetet inom de globala standardiserings- organisationerna Internationella växtskydds- konventionen (IPPC), för djurhälsa (OIE) och (livsmedel). Arbetet bidrar till en mer transparent och öppen världshandel, som är till gagn för såväl utvecklingsländers som vår egen export av livsmedel, djurprodukter, växter och växtprodukter samt innebär bättre skydd mot djurssjukdomar och växtskadegörare och säkrare livsmedel. Genom fungerande internationella regler får även svenska konsumenter tillgång till ett brett utbud produkter. Som ett led i att bl.a. stödja arbetet med att öppna upp andra marknader för svensk export för såväl livsmedel som skogsprodukter finns ett lantbruksråd på ambas- saden i . Detta har resulterat i att ärenden för att öka marknadstillträdet för svenska livsmedel kunde drivas framåt och inneburit ökade möjligheter för export. och har erhållit för att hjälpa svenska företag som vill exportera genom att arbeta för export- godkännanden och för att lösa exportrelaterade problem i tredjeland. Ett trettiotal ärenden har lösts vilket möjliggjort svensk export av framför allt animaliska produkter. Det internationella arbetet bidrar till att uppfylla regeringens målsättningar med arbetet, vilka bl.a. är en öppnare och mer marknadsanpassad handel som möjligheten att upprätthålla och stärka skyddet för bl.a. miljön, människors och djurs hälsa samt ett hållbart växtskydd kvarstår. Klimathänsyn, utvecklingshänsyn, hållbar pro- duktion i jordbruks-, fiske- och skogsnäringen, bevarandet av genetiska resurser på regional och global nivå, bevarande av biologisk mångfald och ekosystemtjänster, säkra livsmedel samt åtgärder för att motverka det växande problemet med antibiotikaresistens är viktiga delar i regeringens målsättningar. trädde FN:s globala mål för hållbar utveckling i kraft och merparten av världens länder har ställt sig bakom det nya globala klimatavtalet, även kallat . De globala målen för hållbar utveckling samt klimatavtalet är universella och ligger till grund för samtliga länder. Det är tydligt att dessa två processer allt mer genomsyrar det internationella arbetet, med ett ökat fokus på dess genomförande. De areella näringarna bidrar till många av dessa mål, såsom fattigdomsbekämpning, tryggad livsmedels- försörjning, hållbar konsumtion och produktion, hållbart nyttjande av både havs- och land- baserade ekosystem samt klimatomställningen. och söder om är fortsatt de två regioner som haft sämst utveckling när det gäller mål två, att utrota hungern, dock har det skett en liten minskning av antalet hungrande i vissa länder i dessa regioner. Jämfört med basåren 1990–1992 är antalet hungrande 216 miljoner färre, trots en global befolkningstillväxt på 1,9 miljarder människor . Det beror främst på förändringar i befolkningstäta länder som och , som upplevde snabba framsteg . aktiva roll inom EU och internationella processer har fortsatt fått genomslag inom t.ex. FAO och FN:s skogs- forum för svenska prioriteringar som nyttjande- och brukanderättigheter till mark, särskilt kvinnors rättigheter. Arbetet med att minska hindren för svensk export genom att verka för exportgodkännanden och lösa exportrelaterade problem i tredjeland, är centralt för att svenska företag ska kunna komma in med nya produkter på dessa marknader. Vikten av att tillvarata livsmedels- exportens potential bekräftas av att exporten fortsätter att öka och uppgick till . Det är många faktorer som spelar in för att uppnå denna positiva trend, men bedömningen är att myndigheternas konkreta arbete med att hjälpa företag in på nya mark- nader i världen och en ökad svensk statlig närvaro i , kombinerat med insatser inom ramen för Sverigefrämjandet, bidrar till utveck- lingen. Skogsindustrin bidrog med ett exportvärde på . är fortsatt en viktig grund för det hållbara och biobaserade samhället. Biomassan är en förnybar resurs med en stor utvecklingspotential att göra klimatnytta genom att ersätta fossila råvaror. Biomassan kommer att spela en nyckelroll i att lever upp till och bidrar till att förverkliga långsiktiga globala klimatmål samt regeringens ambition att bli en av världens första fossilfria välfärdsstater. Både det nordiska samarbetet och Östersjösamarbetet inom skog fungerar som plattformar för att bemöta utmaningar som t.ex. ett föränderligt klimat och omställning till ett biobaserat samhälle. Inom ramen för förhandlingar om TTIP har arbetat vidare för att främja EU- initiativet, enligt svenskt förslag, om att EU och bör samarbeta om minskad antibiotika- användning i djurproduktionen för att motverka antibiotikaresistens. har också aktivt drivit frågan om förmåner för import av fisk- produkter inom ramen för förhandlingarna om den finansiella mekanismen mellan och EU. Detta ledde till ett tillfredsställande resultat och ökad tillgång till tullkvoter för den svenska beredningsindustrin. Regeringens övergripande mål är att ska ha den lägsta arbetslösheten i EU. För att nå målet behövs en livskraftig, hållbar och aktiv landsbygd. Politiken för areella näringar, landsbygd och livsmedel ska bidra till goda förutsättningar för arbete, tillväxt och välfärd i alla delar av landet. Ett jämställd- hetsperspektiv ska anläggas i politikens utformning och genomförande. Utvecklingen inom bl.a. jordbruk, skogsbruk, fiske, livs- medelsindustri, turism och besöksnäring påverkar sysselsättningen på landsbygden. Utifrån det övergripande målet har regeringen tagit tre initiativ som var för sig kan bidra till fler jobb och hållbar tillväxt i landsbygder: –En sammanhållen landsbygdspolitik. –En nationell livsmedelsstrategi. –Ett nationellt skogsprogram. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 De gröna näringarna har en nyckelroll i arbetet med klimatomställningen, en cirkulär och biobaserad ekonomi och ett hållbart samhälle där de nationella miljömålen nås bl.a. genom ökad produktion av förnybara råvaror och förädlade produkter. Regeringen värnar därför goda och långsiktiga villkor för produktionen inom de gröna näringarna samt fortsatta forsknings- och innovationsinsatser som är nödvändiga för att möta framtida klimatförändringar och stärka konkurrenskraften. Svenska mervärden så som en god djurhållning och låg antibiotika- användning stärker också svensk produktions konkurrenskraft. Dessutom behövs ett funge- rande innovations- och kunskapssystem för såväl landsbygdens som olika sektorers framtida utveckling, välfärd och konkurrenskraft. De areella näringarna spelar en viktig roll för att möta de globala utmaningarna och för utvecklingen av en biobaserad samhällsekonomi. För detta ändamål beräknar regeringen att anslaget 1:23 för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning och samfinansierad forskning behöver ökas med 2018, 2019 och 2020 jämfört med anslagsnivån 2016. I utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård föreslår regeringen att motsvarande summa tillförs. I den proposition om forskning, innovation och högre utbildning som ska presenteras kommer satsningarna att presenteras närmare för åren efter 2017 och bedömningar kommer att redovisa inriktningen för politiken för de kommande tio åren. Åtgärder inom politiken för areella näringar, landsbygd och livsmedel ska bidra till att nå regeringens mål för jämställdhetspolitiken samt till Agenda 2030 och politiken för global utveckling. Regeringen vill ta vara på landsbygdernas potential för attraktiva livs-, boende- och verksamhetsmiljöer. Det ska vara attraktivt att bygga och bo i landsbygder. Rege- ringen kommer att se över resultatet av reformen Landsbygdsutveckling i strandnära lägen () och . Syftet är att ytterligare främja landsbygdsutvecklingen i områden med god tillgång till stränder. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Landsbygderna behöver ett livskraftigt och diversifierat näringsliv. Förutsättningar för arbete och försörjning för kvinnor och män ska finnas i alla delar av landet. Regeringen anser att medlen för stöd till bredbandsut- byggnad i områden där förutsättningar för kommersiell utbyggnad saknas bör ökas med under resterande del av programperioden. Detta innebär att det befint- liga stödet till bredbandsutbyggnad inom landsbygdsprogrammet ökas från till (se vidare utg.omr. 22 avsnitt 4.5.1). landsbygder har stora möjligheter att bidra till en hållbar samhällsutveckling. har dock saknat en sammanhållen landsbygdspolitik. Därför arbetar nu en parla- mentarisk kommitté med att ta fram förslag till hur en sammanhållen politik för långsiktigt hållbar utveckling i landsbygder bör utformas. Betänkandet ska lämnas . Företag på landsbygden har en viktig roll i att möta de utmaningar klimatomställningen innebär. Genom att företag utvecklas och bidrar till innovationer skapas lösningar som ger jobb och hållbar tillväxt i hela landet. Det stora antalet nyanlända är en resurs som ska tas tillvara genom insatser för utbildning, arbete och delaktighet i samhället i ett tidigt skede och under hela etableringsprocessen. På så sätt kan nyanlända kvinnor och män erbjudas en attraktiv framtid i såväl städer och tätorter som landsbygder. Inom utgiftsområdet medverkar åtgärder inom ramen för den gemensamma jordbruks- politiken – gårdsstödet, landsbygdsprogrammet och programmet för lokalt ledd utveckling – liksom havs- och fiskeriprogrammet, till att främja konkurrenskraftiga företag, attraktiva natur- och kulturmiljöer och omställningen till ett hållbart samhälle där miljömålen kan nås. Regeringens långsiktiga målsättning för EU:s gemensamma jordbrukspolitik är en hållbar, avreglerad, marknadsorienterad och konkurrens- kraftig jordbrukssektor styrd av konsumenters efterfrågan, klimat- och miljömål och där hänsyn tas till djurskydd samt den globala utvecklingspolitiken i enlighet med politik för global utveckling (PGU). Vidare har regeringen en ambition om väsentligt lägre utgifter för EU:s jordbrukspolitik. I linje med detta vill regeringen att den gemensamma jordbrukspolitiken lägger ett ökat fokus på åtgärder inom landsbygdspolitiken som alla delar av den gemensamma jordbruks- politiken utformas så att den stärker konkur- renskraften i jordbrukssektorn på marknads- mässiga villkor. Utifrån detta arbetar regeringen med förslag till en framtida inriktning på den gemensamma jordbrukspolitiken i linje med målsättningar i den svenska livsmedelsstrategin och med sikte mot 2030. En viktig utgångspunkt för regeringen i genomförandet av nuvarande politik är att reglerna för den gemensamma jordbruks- politiken ska vara stabila och förutsägbara för lantbrukarna och landsbygdernas aktörer. Därutöver är förändringar i utformningen av politiken som förenklar för företagen en prioriterad fråga. Regeringen är därför fortsatt aktiv i arbetet med att förenkla den gemen- samma jordbrukspolitiken på EU-nivå. Den framtida utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer också ha stor betydelse för förutsättningarna att nå flera av miljökvalitetsmålen. Regeringen föreslår att förvaltningsanslag förstärks med 2017 i syfte att säkerställa att målen med jordbrukspolitiken ges förutsättningar att för- verkligas under EU:s nuvarande budgetperiod, 2014–2020. Regeringen beräknar att mot- svarande förstärkning även sker 2018– 2020. Den gemensamma fiskeripolitiken och fiskerinäringen Regeringen ser det som fortsatt avgörande att är pådrivande för att de beslut som fattas inom EU ska leda till en hållbar förvaltning av fiskbestånden, både inom EU och globalt. Detta innebär att det är angeläget att nå målen för den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt om beståndsstorlek över den nivå som kan ge maxi- mal hållbar avkastning, att landningsskyldighet möjliggörs, att den vetenskapliga rådgivningen utgör grunden för besluten samt att bidra till att uppnå en god miljöstatus enligt EU:s havsmiljö- Fiskbeståndens utveckling är dock inte enbart beroende av fiskeriförvaltning. Också miljöfaktorer som övergödning och syrefria bottnar påverkar. Det är därför viktigt att vattenanknutna nationella miljömål nås samt att en ekosystembaserad fiskförvaltning utvecklas. En hållbar fiskeriförvaltning innebär förbättrade förutsättningar för svenskt fiske och fiskbered- ningsindustri. Vissa ändrade principer för upplåtelse och friköp av statens mark ovan odlingsgränsen och på renbetesfjällen Regeringen har i tidigare propositioner redovisat de principer som bör ligga till grund för bedömningen i ärenden om upplåtelse (inklusive tomträtt) och friköp av statens mark ovan odlingsgränsen och på renbetesfjällen (prop. 1980/81:100 bil. 36, prop. 1994/95:100 bil. 10 och prop. 2009/10:1 utg.omr. 2009/10:1 utg.omr. 23 s. 83 angav regeringen vissa ändrade principer som bör tjäna som utgångspunkt för bedömningen i ärenden om friköp av fjällägenheter. Där uttalades att friköp av fjällägenheter ska kunna medges för fysiska personer om marken används eller kommer att användas för permanent boende eller deltids- boende och boendet har rimliga förutsättningar att långsiktigt bestå. Vidare uttalades att detsamma gäller för fritidsboende om förvärvaren har eller har haft en stark personlig anknytning till platsen i fråga. Det framgår även att friköp ska kunna medges för under året tidsbegränsad näringsverksamhet som lång- siktigt bedrivs eller kommer att bedrivas på platsen, om inte särskilda skäl talar mot en försäljning. Syftet med de ändrade principerna var att det generellt skulle bli lättare att för olika ändamål förvärva mark på fjällägenheterna. Enligt regeringens bedömning saknas det anledning att låta olika principer ligga till grund för den bedömning som ska göras i ärenden om upplåtelse och friköp av mark. De principer som redovisas för friköp av fjällägenheter i prop. 2009/10:1 bör därför tillämpas generellt när det gäller frågor om upplåtelse och friköp av statens mark ovan odlingsgränsen och på renbetes- fjällen. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Till skillnad från vad som har gällt, bör friköp kunna medges utan att någon upplåtelse föreligger, om särskilda skäl talar för att marken ändå bör få friköpas. Vidare bör upplåtelse av mark kunna medges för sådan närings- verksamhet som har betydelse för orten. Upplåtelseformen tomträtt bör utgöra ett alternativ till friköp och inte endast komma i fråga om den som marken upplåts till inte vill förvärva den med äganderätt eller för närings- verksamhet med stort markbehov (jfr prop. 2009/10:1 utg.omr. 23 s. 83). Om friköp inte bör få ske med hänsyn till i området berörda intressen, men det exempelvis finns behov av förstärkt besittningsskydd för kapitalkrävande åtgärd, bör tomträtt kunna upplåtas. Marken kvarstår då i statens ägo och kan förenas med villkor. Friköp av mark som omfattas av tomträtt ska ske med restriktivitet (jfr prop. 1994/95:100 bil. 10 s. 67). De principer som tidigare i övrigt har redovisats i prop. 1980/81:100 bil. 13, prop. 1994/95:100 bil. 10 och prop. 2009/10:1 utg.omr. 23 ska fortfarande vara vägledande för de bedömningar som ska göras i ärenden om upplåtelse och friköp. Som huvudprincip gäller således alltjämt att upplåtelse och friköp av mark ska ske restriktivt. Det saknas skäl att ha en mer restriktiv hållning till upplåtelser än friköp. De principer som gäller för friköp bör därför tillämpas även vid upplåtelser. Se vidare avsnitt 3.1.21. Viltstammarna är en förnybar naturresurs som bidrar till befolkningens livskvalitet och regional utveckling. orsakar viltet skador och rovdjuren påverkar förutsättningarna för t.ex. djurhållning på landsbygden. Viltet är därför en resurs som ska förvaltas gemensamt av berörda i dialog och samverkan. ska vara adaptiv och eko- systembaserad samt utgå från ett flerarts- perspektiv och utvecklad regionalisering. Skador som viltet orsakar ska förebyggas, som brukandet av vilt som resurs främjas. Natur- vårdsverkets strategi för svensk viltförvaltning kan bidra till detta. I det arbetet kan frivillig- organisationer, t.ex. , bidra operativt. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Det finns flera utmaningar för en långsiktigt hållbar rennäring. En av dessa är närvaron av stora rovdjur. En viktig fråga för renskötseln är således en långsiktig hållbar samexistens med rovdjuren och det är viktigt att arbetet med att uppnå en toleransnivå för rovdjursskador på på samebyns faktiska renantal fort- skrider. Regeringen ökar därför satsningen på att förebygga och kompensera för rennäringens rovdjursskador genom att tillföra till området. Svensk livsmedelsproduktion har förutsättningar att bidra till ökad sysselsättning och tillväxt och stärka den hållbara utvecklingen i såväl , EU och världen. Regeringen aviserade arbetet med en nationell livsmedelsstrategi i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 23 avsnitt 2.6.2). Denna process är i sitt slutskede. Politiken för den svenska livsmedelskedjan ska utgå ifrån det övergripande målet om att svensk livsmedelsproduktion ska ges förut- sättningar att öka som relevanta natio- nella miljömål och de globala målen för hållbar utveckling nås. För en framgångsrik livsmedelsstrategi krävs engagemang och insatser från livsmedelskedjans företag, organisationer och intressenter på natio- nell, regional och lokal nivå. Produktiviteten i den svenska livsmedelspro- duktionen behöver utvecklas i takt med om- världens för att produktionen ska kunna öka. En innovativ och hållbar livsmedelsproduktion är digital, flexibel, resurseffektiv, miljöanpassad samt konkurrerar med nya och efterfrågade pro- dukter. Vid utformning av regler och andra styrmedel ska hänsyn tas till ökad produktivitet och konkurrenskraft i hela livsmedelskedjan utan att äventyra andra målsättningar som t.ex. säkra livsmedel, djurskydd, redlighet och relevanta miljömål. Arbetet med att förenkla för företagen är fortsatt prioriterat. Den offentliga livsmedelskontrollen utvecklas i en positiv riktning, men arbete återstår. Regeringen anser att ytterligare åtgärder behövs för att uppnå en mer likvärdig livsmedelskontroll över hela landet. Därtill bör samordningen mellan kontrollmyndigheterna stärkas, bl.a. för att livsmedelskontrollen ska bli mindre admini- strativt betungande för livsmedelsföretagen.