prop · H40310 · 2016-11-21 00:00:00 — Makt, mål och myndighet - feministisk politik för en jämställd framtid Makt, mål och myndighet för en jämställd framtid Regeringens skrivelse 2016/17:10 Regeringens skrivelse 2016/17:10 Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen översiktligt för den jämställdhetspolitiska utvecklingen . Erfarenheter och effekter av genom- förandet av den särskilda jämställdhetssatsningen 2007–2014 redovisas. Regeringen presenterar inriktning och en ny delmålsstruktur för jäm- ställdhetspolitiken. Det övergripande målet och de tidigare fyra delmålen kvarstår som nya delmål om jämställd utbildning och jämställd hälsa införs. Vidare redogör regeringen för sin avsikt och sina skäl för att inrätta en jämställdhetsmyndighet. En myndighet på jämställdhetspolitikens område bör ha i uppgift att bidra till en strategisk, sammanhållen och hållbar styrning och ett effektivt genomförande av jämställdhetspolitiken. Myndigheten bör ansvara för uppföljning, analys, samordning, kunskap och stöd utifrån de jämställdhetspolitiska målen. Regeringen avser även att inom ramen för myndigheten permanenta och samordna flera uppdrag på jämställdhetspolitikens område. Det bedöms bidra till ett mindre fragmentiserat arbete, förbättrad samordning, effektivitet och ett starkare genomslag för regeringens jämställdhetspolitik. Skrivelsen omfattar vidare en nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Strategin inbegriper mål och insats- områden, en struktur för stöd och uppföljning och ett åtgärdsprogram med insatser för perioden –2020. I skrivelsen aviseras också åtgärder för en strategisk, sammanhållen och långsiktig styrning på jämställdhetspolitikens område. Regeringen avser att analysera, utifrån de jämställdhets- politiska målen, i vilka myndigheters instruktioner det finns ett behov av att stärka kraven på och styrningen av jämställdhetsintegrering. 2016/17:10 att myndigheternas verksamhet effektivt ska bidra till att de jämställd- hetspolitiska målen uppnås. I skrivelsen redogörs också för de viktigaste insatserna på övriga del- målsområden i regeringens feministiska politik för ett jämställt samhälle . 1 Ärendet och dess beredning ............................................................. Mål och myndighet (SOU 2015:86) .................................. 1.2Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55).............. 2 Samhällsutvecklingen och tidigare insatser på Makt och inflytande........................................................... En jämnare fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män .................. En jämnare könsfördelning kan främst noteras inom politiken ...................................... Även inom den statliga förvaltningen har en jämnare könsfördelning nåtts....................... Ju högre upp i hierarkin, desto fler män ......... Avhopp, våld och trakasserier ........................ Stora skillnader på ledande positioner Skillnader på ledande positioner inom Behov av ökad jämställdhet inom kultur Ökat valdeltagande och högt Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten på arbetsmarknaden................ Utvecklingen när det gäller utbildning ........... Obetalt hem- och omsorgsarbete ..................................... Kvinnor tar ut mer föräldrapenning än Skev fördelning av föräldraledighet ............... Inkomst har betydelse för uttaget av föräldraledighet och uttaget av Det obetalda hem- och omsorgsarbetet är fortsatt ojämnt fördelat mellan kvinnor Omsorgen om de äldre.................................... Mäns våld mot kvinnor.................................................... Omfattningen av mäns våld mot kvinnor ....... Det polisanmälda våldet ................................. En fjärdedel av kvinnorna känner sig Män står för större delen av våldet .................. Nya digitala kanaler......................................... Våldet orsakar omfattande kostnader .............. Arbetsmetoder har utvecklats, kunskapen ökat men samordningen brister ....................... Jämställdhet och hälsa ...................................................... Skillnader i hälsa mellan kvinnor och män...... Kön och könsstereotypa normers påverkan på hälsan och sjukvården ................. Arbete och hälsa .............................................. Jämställdhetsintegrering i myndigheter........... 2.6.3Jämställdhetsintegrering regionalt och lokalt 49 2.7Genomförandet av jämställdhetspolitiken – erfarenheter och effekter .................................................. Bristande förutsättningar i genomförandet ...... Effekter och resultat av den särskilda Lärdomar inför det fortsatta arbetet................. Internationellt arbete på jämställdhetsområdet................. Jämställdhetsmålen vägledande också i arbete inom ramen för FN- Övrigt internationellt och nordiskt Män och jämställdhet ....................................................... Jämställdhet i arbetet för minskad segregation................. Jämställdhet, miljö och klimat.......................................... 3 Inriktning och mål för jämställdhetspolitiken ................................. Behovet av en uppdaterad målstruktur ............................. Det övergripande målet kvarstår ...................................... En jämn fördelning av makt och inflytande ..................... Obetalt hem- och omsorgsarbete ...................................... Mäns våld mot kvinnor ska upphöra ............................... 4 Stärkt styrning och en effektiv jämställdhetspolitisk 4.1Stärkt styrning för genomslag för regeringens genomförandet av en feministisk politik ........ Styrningen på regional nivå – länsstyrelserna som strategisk aktör ............... Systematiserad styrning mot jämställdhet Behovet av en ny organisation........................ En jämställdhetsmyndighet bör inrättas.......... Ett ändamålsenligt jämställdhetsråd .............................. En nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld 5.1En tioårig nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor................................... Strategins syfte och tillämpningsområde...... Fyra politiska målsättningar ......................... 5.4Regeringens åtgärdsprogram för perioden – 5.5Förteckning över pågående samt avslutade insatser med anknytning till den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot 6 Regeringens insatser och prioriteringar 2014–2018.................................................................................... En jämn ..................fördelning av makt och inflytande Obetalt ...................................hem- och omsorgsarbete (JiM) 176 Jämställdhetsinsatser för nyanlända unga Jämställdhet i arbetet för minskad Genomförandet av Agenda 2030 Verksamhetsmässiga, organisatoriska och personella Konsekvenser för möjligheterna att nå de Sammanfattning av betänkandet Mål och myndighet – en effektiv styrning av jämställdhetspolitiken (SOU 2015:86) ............................................................... Förteckning över remissinstanser (SOU 2015:86) ......... Sammanfattning av betänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55)........................................... Förteckning över remissinstanser (SOU 2015:55) ......... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Ärendet och dess beredning 1.1Mål och myndighet (SOU 2015:86) Regeringen tillkallade en särskild utredare med uppdrag att följa upp och analysera utvecklingen mot jämställdhet i samhället . Utredaren skulle också följa upp och bedöma effektivi- teten och måluppfyllelsen i jämställdhetspolitiken, samt bedöma effekti- viteten i jämställdhetspolitikens genomförande. Uppdraget omfattade även att se över de jämställdhetspolitiska målen och indikatorerna. Utre- daren fick vidare lämna förslag på hur jämställdhetspolitikens genom- förande skulle kunna effektiviseras med organisatoriska eller andra strukturella förändringar. Utredningen, som antog namnet , lämnade sitt betänkande Mål och myndighet – en effektiv styrning av jämställdhets- politiken (SOU 2015:86) till regeringen . En samman- fattning av utredningens betänkande finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En remissammanställning finns tillgänglig i Socialdeparte- mentet (S2015/06451/JÄM). Regeringens ställningstagande till utredningens förslag avseende mål och organisation för jämställdhetspolitiken redovisas i denna skrivelse (avsnitt 3 och 4). 1.2Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55) tillkallade regeringen en särskild utredare som fick i upp- drag att föreslå en samlad nationell strategi för att nå det jämställdhets- politiska delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. I uppdra- get ingick att utvärdera i vilken utsträckning de insatser som genom- fördes –2014 mot mäns våld mot kvinnor har lett till att ny kunskap och om nya metoder och förhållningssätt har införlivats i myndigheters ordinarie verksamhet. Vidare skulle utred- ningen utarbeta mål på både lång och kort sikt samt lämna förslag till hur målen ska följas upp. Slutligen skulle utredningen analysera och bedöma behovet av att inom befintlig myndighetsstruktur samla och sprida kun- skap och erfarenheter av arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor samt utvärdera insatser och ge konsultativt stöd till myndigheter och andra relevanta aktörer på området. Utredningen lämnade delbetänkandet Ett sam- hälle fritt från våld – Utvärdering av regeringens satsningar 2010–2014 (SOU 2014:71). lämnades slutbetänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55). En sammanfattning av utredningens slutbetänkande finns i bilaga 3. 2016/17:10 Betänkandet har remissbehandlats och en förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 4. En remissammanställning finns tillgänglig i (S2015/04279/JÄM). Regeringens ställningstagande till utredningens förslag avseende en nationell strategi för delmålet mäns våld mot kvinnor redovisas i denna skrivelse (avsnitt 5). 2Samhällsutvecklingen och tidigare insatser på jämställdhetsområdet Regeringen bedömer att det har gjorts framsteg i utvecklingen mot jämställdhet som utvecklingen i vissa avseenden står still eller till och med har gått bakåt. De jämställdhetspolitiska målen är långt ifrån uppnådda – kvinnor och män har ännu inte samma makt att forma sam- hället och sina egna liv. överlämnades den jämställdhetspolitiska propositionen Makt att forma samhället och sitt eget liv (prop. 2005/06:155) till riksda- gen. I propositionen föreslogs en ny målstruktur och de jämställdhets- politiska mål som har varit gällande . I det här avsnittet ges en övergripande beskrivning av samhälls- utvecklingen och regeringens insatser inom jämställdhetsområdet de senaste cirka tio åren (främst 2004–2014). Beskrivningen utgår ifrån de fyra jämställdhetspolitiska delmålsområdena makt och inflytande, eko- nomisk jämställdhet, obetalt hem- och omsorgsarbete och mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Vidare beskrivs området jämställdhet och hälsa, arbetet med jämställdhetsintegrering, genomförandet av jämställdhets- politiken, internationellt arbete, jämställdhetsindikatorerna och området män och jämställdhet. Regeringens insatser under innevarande mandat- period presenteras i avsnitt 4, 5 och 6. Avsnittet baseras bl.a. på betänkande (SOU 2015:86) och dess forskarrapporter, betänkandena från utredningen om en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor (SOU 2014:71 och 2015:55) och om jämställdhetssatsningen 2007– 2014 (RiR 2015:13). Delmålet handlar om att kvinnor och män ska ha samma tillgång till makt och inflytande genom en jämn representation i beslutsfattande församlingar och på ledande positioner. Det är i grunden en fråga om demokrati och rättvisa. En jämn representation av kvinnor och män är i sig inte någon garanti för att den reella makten fördelas jämnt mellan könen, men det är en avgörande förutsättning för att även kvalitativa aspekter av maktutövning ska kunna förändras i jämställd riktning. Möj- ligheterna att påverka beslutens innehåll förutsätter deltagande i besluts- fattandet. En jämnare fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män Tillgången till makt och inflytande har sammantaget blivit mer jämnt fördelad mellan kvinnor och män , även om det också finns exempel på såväl stagnation som en negativ utveckling i vissa avseenden. Som exempel på det senare kan nämnas att andelen kvinnor bland riksdagsledamöterna har sjunkit vid de två senaste riks- dagsvalen och att det råder stora skillnader mellan kommuner vad gäller andel kvinnor bland fullmäktigeledamöterna. Det ska dock tilläggas att i de flesta fall ligger könsfördelningen i politiska församlingar inom inter- vallet 40–. 2.1.2En jämnare könsfördelning kan främst noteras inom politiken riksdag och regering består av unge- fär lika många kvinnor som män. I passerades den så kallade fyrtioprocenttröskeln 1994, och efter valet var andelen kvinnor i och andelen män . I samband med valet utnämndes första regering med en jämn könsfördelning, elva kvinnor och elva män. Även i politiska församlingar på regional och nivå har andelen kvinnor ökat , med en könsfördelning som i de flesta fall ligger inom intervallet 40–, ett intervall som brukar användas som ett mått på en acceptabel, om än inte optimal könsför- delning. Detta förhållande speglar såväl (48 pro- cent kvinnor och män) som kommunfullmäktige (kvinnor och män) efter valen till dessa församlingar 2014. I har andelen kvinnor bland de svenska leda- möterna överstigit alltsedan blev medlem i EU 1995. Efter valet bestod den svenska parlamentsgruppen av kvinnor och män. 2.1.3Även inom den statliga förvaltningen har en jämnare könsfördelning nåtts Inom den statliga förvaltningen har könsfördelningen på ledande positioner blivit avsevärt jämnare . Andelen kvinnor i statliga myndigheters styrelser och insynsråd har överstigit , med en fördelning om kvinnor och män 2015. Bland styrelseordförandena var andelen kvinnor och andelen män 2015. Av totalt 239 redovisade styrelser och insynsråd hade en könsfördelning inom intervallet 40–. ökade andelen kvinnor bland cheferna för statliga myndigheter från . var andelen kvinnor bland myndighetschefer som regeringen har utnämnt den högsta, . 2.1.4Ju högre upp i hierarkin, desto fler män Även om könsfördelningen på ledande positioner i politiken och i den statliga förvaltningen generellt har blivit jämnare kvarstår stora skillnader. Ett exempel på att utvecklingen inte alltid går framåt är , där andelen kvinnor har sjunkit två val i rad, från 2014. Det är relativt stora skillnader mellan partierna i fråga om könsfördelning, från en andel om kvinnor i riksdagsgrupp till i . Andelen kvinnor har också minskat i riksdagsutskotten, från 2014. Det betyder att utvecklingen mot en jämnare könsfördelning på ledande positioner inte är linjär. Utvecklingen mot en jämnare könsfördelning på toppositioner i kommuner och landsting har utvecklats i positiv riktning , men det finns stora skill- nader mellan kommunerna, från kvinnor i till kvinnor i kommun- fullmäktige. Det är också viktigt att studera vilka positioner kvinnor och män har i politiken och i den statliga förvaltningen. I har det traditionellt sett funnits en könsuppdelning mellan utskotten. Kvinnor har haft en lägre representation i vad som ofta betraktas som tyngre utskott, såsom konstitutions-, justitie- respektive finansutskottet, medan de har varit överrepresenterade i kultur- respektive socialutskottet. Under de två senaste mandatperioderna har könsfördelningen i riksdagsutskotten varit mera jämn. I är kvinnorna i majoritet som utskottsordförande (, 2015). Andelen kvinnor bland ledamöterna i kommunfullmäktige, nämnder och kommunstyrelser är , medan andelen kvinnor bland ordförandena är . På landstingsnivå är av ledamöterna i styrelserna och av ordförandena kvinnor. Av heltidsarvoderade politiker är kvinnor. Även om det är något fler kvinnor som innehar högre positioner, såsom kom- mun- och ordförande, än vad det var vid ingången av , är kvinnor fortfarande i minoritet. Totalt sett är kvinnor underrepresenterade på inflytelserika positioner i kommunal- och lands- tingspolitiken. Det representativa politiska systemet kan därför i hög grad fortfarande karaktäriseras som ett system där färre kvinnor än män finns på de poli- tiska toppositionerna. som könsfördelningen har jämnats ut , består den vertikala segregeringen av kvinnor och män. 2.1.5Avhopp, våld och trakasserier På nivå är det något fler kvinnor än män som hoppar av sina uppdrag under pågående mandatperiod. Enligt en studie som () har gjort på uppdrag av regeringen har sammanlagt av de folkvalda kvinnorna och av männen lämnat fullmäktige under innevarande mandatperiod 2014–2018 (SCB 2015, Folkvaldas villkor i fullmäktige). Högst andel avhopp bland kvin- nor sker i åldersgruppen 30–. En trolig förklaring är svårigheter att kombinera det politiska uppdraget med familjelivet. För folkvalda med Skr. 2016/17:10 barn är avhoppen, enligt SCB, vanligare bland kvinnor än bland män i samma situation. Likaså är det betydligt fler kvinnor än män som lämnar sina politiska förtroendeuppdrag om de får barn . Detta förhållande pekar på att kvinnor har svårare än män att kombinera det politiska uppdraget med ett famil- jeliv. I SCB:s studie av de folkvaldas villkor uppgav av de kvinnor som hade lämnat sina uppdrag att familjeskäl hade bety- delse för avhoppet. Motsvarande andel bland män var . Enligt Brottsförebyggande rådets (Brå) kartläggning Politikernas trygghetsundersökning 2015 uppger nästan tre av tio förtroendevalda att de har utsatts för hot, våld eller trakasserier i samband med sitt politiska uppdrag under . var motsvarande andel två av tio. Förtroendevaldas utsatthet utgörs främst av hot och trakasse- rier. Kartläggningen visar ingen skillnad i andelen utsatta kvinnor och män. Däremot är förtroendevalda kvinnor som innehar ordförandeposter och kvinnor som är exponerade, exempelvis genom att vara aktiva på internet och i sociala medier eller kända hos allmänheten, i högre grad utsatta än män i samma position. Forskning visar därutöver att medierna granskar och dömer politiker olika utifrån kön (SOU 2015:86). Män får överlag mer medieutrymme än kvinnor i den vardagliga nyhetsrapporteringen. Kvinnor som är politiker får däremot mer uppmärksamhet vid politiska skandaler och dessa skan- daler tenderar att stanna på den mediala dagordningen än då män berörs. I medierapporteringen blir kvinnors privatliv oftare föremål för granskning än mäns. I de fall då kvinnor råkar ut för skandaler riktas också mer fokus mot huvudpersonen och avgångskraven är mer ihärdiga. Skillnaderna är små men genomgående. 2.1.6 Stora skillnader på ledande positioner inom näringslivet På de ledande positionerna i näringslivet finns stora skillnader mellan kvinnor och män. Även om andelen kvinnor bland styrelseledamöterna i börsnoterade företag har ökat, från 2002 till 2016, är det långt kvar till jämn könsfördelning. minskade andelen styrelser med män från I näringslivet finns dessutom, i likhet med det represen- tativa politiska systemet, ett tydligt mönster: ju högre befattningar, desto Till exempel har andelen kvinnor bland verkställande direktörer i börsnoterade företag ökat från 1 till . kvinnor bland styrelseordförandena i de börsnoterade företagen 2016 var Utvecklingen tyder på att det finns mekanismer som gynnar män när det gäller att få betydelsefulla positioner inom näringslivet. Inom statligt hel- och delägda bolag har däremot andelen kvinnor bland styrelseledamöterna, de verkställande direktörerna och styrelse- ordförandena ökat avsevärt . ökade andelen kvinnor bland styrelseledamöterna från 37 till 48 Andelen kvinnor bland verkställande direktörer och styrelse- ordförande ökade från respektive 2016/17:10 från . Den positiva utvecklingen kan betraktas som ett resultat av ett målmedvetet arbete. Målet om en jämn könsfördelning i statligt ägda bolagsstyrelser fastställdes . Som ett delmål angavs att andelen kvinnor bland styrelseledamöterna skulle uppgå till . I de kommunal- och landstingsägda bolagen är könsfördelningen mindre jämn än i de statliga bolagen. utgjorde kvinnor 28 pro- cent av styrelseledamöterna i kommunala bolag och av styrelseledamöterna i landstingsägda bolag. 2.1.7 Skillnader på ledande positioner inom högskolan Liknande tendenser kan noteras när det gäller könsfördelningen på ledande positioner inom högre utbildning och forskning. kande och undervisande personalen har könsfördelningen blivit allt jäm- nare totalt sett, men det förekommer skillnader mellan olika anställ- Könsfördelningen bland doktoranderna är jämn, och bland lektorerna har andelen kvinnor ökat från 2004–2015. kvinnor bland professorerna har ökat, från under , men könsfördelningen inom denna anställningskategori är fortsatt mycket ojämn. Högst andel kvinnor bland professorerna finns inom humaniora – andelen uppgick till 2015 efter att ha ökat Allra lägst är andelen kvinnor bland professorerna inom naturvetenskap () och teknik () och ökningen har varit långsammare i dessa ämnesområden än i de övriga (, UKÄ 2016). Flera studier, exempelvis för både kvinnor och män? statistisk uppföljning och kunskapsöversikt (2011:6R), visar att kvinnor avancerar i lägre grad än män vid universitet och högskolor och att det tar för kvinnor att avancera från doktorsgrad till professor. UKÄ:s (2016) rapport visar att doktors- examinerade män i större utsträckning än doktorsexaminerade kvinnor har blivit anställda som professor senast efter sin doktorsexamen. Även när det gäller övergången till anställning för meritering (forskar- assistent eller biträdande lektor) högst efter en doktorsexamen finns en skillnad – män har tagit detta första karriärkliv i högre grad än vad kvinnor har gjort i de allra senaste kullarna av doktorsexaminerade (examinerade 2007–2009). Flera samverkande faktorer bidrar till detta. Enligt Delegationen för jämställdhet i högskolan (SOU 2011:1) finns brister i arbetet för jämställdhet i högskolan när det gäller planmässighet, långsiktighet, samverkan samt teoretisk och praktisk kunskapsförankring. Lärosätenas ökade självständighet samt förändringar i systemen för forskningsfinansiering och kvalitetsutvärdering av utbildning lyftes också fram som nya utmaningar för jämställdheten i akademin. gationen visade att det finns ett behov av att ur ett jämställdhetsper- spektiv problematisera akademins meritokratiska självbild och för akademin centrala processer såsom meritering, rekrytering och resurstill- Statskontoret visar i sin rapport ur ett jämställdhetsperspektiv (2015) att kvinnor tilldelas mindre forsknings- medel än män och därför har sämre ekonomiska förutsättningar än män Skr. 2016/17:10 att bedriva forskning och därmed kunna meritera sig för befordran till Vidare har (2015) i rapporten process – en kvalitativ undersökning av bedömningen av forsknings- bidragsansökningar 2014 visat att det finns ett behov av att säkerställa att ett jämställdhetsperspektiv konsekvent tillämpas i beredningsprocessen av forskningsanslag. En övergripande slutsats från de observationer som har gjort visar att när olika informella strukturer och outtalade bedömningskriterier får inverkan på bedömningsprocessen påverkas jämställdheten negativt. För att minimera en sådan behövs en ökad formalisering av processen. 2.1.8Behov av ökad jämställdhet inom kultur och medier Målet om jämn fördelning av makt och inflytande handlar också om att kvinnor ska ha samma möjligheter som män att delta i och påverka det som formar våra föreställningar, normer och idéer om oss själva och vårt Det gäller bl.a. kultur och medier, inklusive sociala medier.