prop · H303169 · 2016-05-10 00:00:00 — 2013/14:39), aktivt har drivit frågan om förbättrad information om farliga ämnen i varor. fortsätter att driva på för att programmet genomförs av berörda aktörer. Särskilt viktigt är fortsatta framsteg inom produktområden såsom leksaker, bygg, elektronik och textil. Arbetet med att genomföra de globala principerna för information om farliga ämnen i varor är viktigt även för avfall och återvinning. Regeringen verkar för att ytterligare tillvarata synergieffekter genom att stärka kopplingarna till hållbar produktion och konsumtion. har, i fallet med flamskyddsmedlet HBCDD, gått före EU:s arbete inom Reachförordningen. Det är viktigt att de slutdatum som sätts i de olika stegen i tillståndsprövningen respekterar och stöttar arbetet under . Regeringen verkar för att fler ämnen läggs till konventionen. Länder behöver stöd för att genomföra Arbetet med att nå målet om säker användning av kemikalier sker både genom internationella överenskommelser och genom det nationella ge- De nationella insatserna för en fungerande kemikaliekon- troll och det internationella samarbetet är beroende av varandra och öm- sesidigt stödjande i att nå önskvärt resultat. Kemikaliekontroll är något mycket bredare än global reglering av vissa enskilda farliga ämnen. Antalet ämnen som omsätts är mycket stort, upp- skattningsvis 10 000-tals ämnen i kemiska produkter och andra varor. 2015/16:169 Det behövs nationella system för att säkerställa att dessa ämnen hanteras på ett tillräckligt säkert sätt. Det konkreta innehållet i kemikaliekontrollen såsom det identifierats internationellt måste nu genomföras och upprätthållas nationellt. Länderna behöver lagstiftning som klargör ansvarsfördelningen mellan näringsliv och myndigheter. Myndigheterna måste ha tillräcklig institutionell kapacitet. Även om biståndsfinansiering kan ge punktinsatser i länderna så är den löpande kemikaliekontrollen något långsiktigt som varje land själv måste ta ansvar för. Säker hantering av kemikalier och avfall måste integreras i de nationella investeringar som görs i bl.a. energi, resurseffektivitet, tillverkning, avfallshantering, byggnation och stadsplanering, turism och transport samt jordbruk och fiske. har lång egen erfarenhet av kemikaliekontroll och bedriver ett omfattande och framgångsrikt biståndsarbete inom kemikalieområdet. Arbetet är inriktat på att stärka länder i att utveckla lagar och institutioner för nationell kemikaliekontroll. Stöd till utvecklingsländer med att stärka kemikaliekontrollen bidrar även till att nå hållbarhetsmålen. Mot den bakgrunden är det viktigt med fortsatt svenskt stöd till länder som vill bygga upp sin kemikaliekontroll. 11.5Världssamfundet behöver enas om en ny målsättning bortom 2020 11.5.1Ett globalt kemikaliemål och en strategi behövs Diskussionerna på global nivå slår fast att oavsett om 2020-målet nås eller inte kommer det finnas behov av att arbeta med en hållbar hantering av kemikalier och avfall även efter 2020. En säker hantering av kemikalier behöver upprätthållas långsiktigt. Nya kemikalier utvecklas ständigt och deras användningsmönster kan förändras . De allra farligaste kemikalierna som sprids globalt behöver begränsas genom internationella avtal. Ett stort antal kemikalier kommer dock fortsatt att användas och för dem behövs nationell lagstiftning med tillhörande tillsyn som säkerställer en säker hantering. Stöd till utveckling av nationella system kan ges från den globala arenan, t.ex. genom vägledningsmaterial och viss finansiering för att komma igång. Även om målet nås genom att världens länder upprättar fungerande system för kemikalie- och avfallshantering med tillhörande tillsynsverksamhet så behöver den kapaciteten bevaras och vidareutvecklas för att möta den ständigt pågående utvecklingen. Regeringen ser ett behov av att skapa en vision eller en målbild för arbetet med att långsiktigt säkerställa och upprätthålla en säker kemikaliehantering, som kopplar till hållbar utveckling. Regeringen kommer att verka för att visionen blir inspirerande och lätt att kommunicera och att den ger en tydlig bild av det skydd för hälsa och miljö som ska uppnås. Denna vision kan eventuellt kompletteras med tidsatta delmål som kan följas upp och som utgör en färdplan på vägen till att uppnå visionen. Färdplanen bör koppla till både de globala hållbarhetsmålen och till 2015/16:169 kemikaliekontrollen såsom den identifierats av SAICM. Processen kan leda till förslag till en revidering av hållbarhetsmålen efter 2020 eller 2030. Kopplingen till hållbar utveckling är central men det förblir önskvärt att ha ett fristående mål för kemikalieområdet. Regeringen driver på för att SAICM behålls och kan utgöra en grund för det framtida arbetet. Till skillnad från kemikalie- och avfallskonventionerna så är SAICM:s arbete inte inriktat på ett eller flera enskilda ämnen utan på riskhantering av kemikalier i stort. En annan särskiljande faktor är att SAICM går över sektorsgränserna, där hälsa och miljö värderas lika. Regeringar, industri och frivilligorganisationer såväl som multilaterala organisationer deltar på lika villkor vilket är värdefullt. SAICM behöver dock stärkas. SAICM:s fjärde högnivåmöte beslutade om att genomföra en oberoende utvärdering av vad som uppnåtts. Dess slutsatser kommer att vara viktiga för det fortsatta arbetet. Industrins ansvar för kemikalier i de olika leden är också central och måste säkras vilket inbegriper kemikalietillverkare, kemikalieleverantörer, kommersiella användare inom industri, jordbruk m.fl. Industrins ansvar för att t.ex. märka produkter och ge säkerhetsinformation behöver definieras i lagkrav för att det ska vara lika för alla. Regeringen verkar för att den framtida versionen av SAICM om möjligt har en tryggad finansiering för dess sekretariat och möten. Regeringen stöder att strategin för långsiktigt hållbar finansiering av kemikalie- och avfallsagendan, som syftar till att säkra resurser från industrin och från länders utvecklingsplaner, tillämpas som finansiell mekanism för SAICM och genomförs fullt ut. 11.5.2Ett globalt bindande ramverk behövs Förhandlingarna om vad som ska hända efter 2020 blir ett naturligt tillfälle att diskutera hur det globala samarbetet ska se ut. SAICM:s frivilliga natur har bidragit till enighet om samarbete inom en rad viktiga frågor. Det gäller t.ex. prioritering av kemikaliekontroll på nationell nivå, program för förbättrad information om kemikalier i varor och behovet av en långsiktig finansiering för säker kemikaliekontroll. Inom FN-systemet finns konventioner som hanterar övergripande miljöfrågor som klimat, luftföroreningar och biologisk mångfald. På kemikalie- och avfallsområdet finns det ännu ingen sådan sammanhållande konvention som kan ge en bindande ram för kemikaliearbetet med tydliga åtaganden. I syfte att bättre och snabbare kunna svara på nya globala utmaningar, bör världssamfundet inte bara effektivisera arbetet inom existerande internationella överenskommelser utan också överväga nya mer effektiva lösningar. Som regeringen påpekade i kemikaliepropositionen 2013 (prop. 2013/14:39): ”Då många delar av konventionerna är relativt lika är angreppssättet med en konvention för varje nytt ämne eller ämnesgrupp både tidskrävande och ineffektiv. Det finns därför ett behov av att utveckla en generell princip eller ett ramverk för hur ämnen som inte är reglerade ska kunna hanteras, dvs. att säkra den internationella kemikalieagendan så att den inom en rimlig tid och kostnad kan ge en global respons på existerande och nya ämnen som kan leda till globala hälso- Skr. 2015/16:169 eller miljöproblem”. bör verka för ett framtida rättsligt bindande ramverk för farliga kemikalier, för att effektivare kunna ge en internationell respons på globala hälso- eller miljöproblem orsakade av den ökande och komplexa mängden kemikalier. 12 Sanering av förorenade områden I beräknas det finnas ungefär 80 000 områden som förorenats av Det är framförallt tidigare industrier, som t.ex. kemisk industri, träimpregnering, massa- och pappersindustri och glas- bruk, som har orsakat utsläpp av giftiga ämnen i mark och vatten. områden ska åtgärdas av den som har orsakat problemet så att förore- ningarna inte utgör något hot mot människors hälsa eller miljön. ringen avseende förorenade områden under miljökvalitetsmålet Giftfri miljö lyder: ”Förorenade områden är åtgärdade i så stor utsträckning att de inte utgör något hot mot människors hälsa eller miljön”. att cirka 1 200 områden som bedöms utgöra mycket stor risk för miljön och människors hälsa och omkring 13 000 områden som bedöms utgöra stor risk behöver åtgärdas. Staten tar ansvar för efterbehandling när an- svariga verksamhetsutövare saknas. ansvarar för den nationella samordningen och priori- teringen av det statliga efterbehandlingsarbetet. cirka 2 800 åtgärder och delåtgärder genomförts. De statliga bidragen går främst till åtgärder i områden som utgör en mycket stor risk för männi- skors hälsa och miljön. Åtgärderna innebär att hotet som föroreningarna innebär undanröjs, oftast genom att jord grävs upp och läggs på deponi. Det är angeläget att alternativa, miljö- och kostnadseffektiva metoder För att ytterligare stimulera sanering av förorenade områden tillfördes det nämnda anslaget enligt förslag i vår- ändringsbudgeten (prop. 2014/15:99) för återställning av föro- renade områden med människors hälsa och miljön som prioriterings- Det är angeläget att sanera och att återställa förorenade områden för att minska riskerna för människors hälsa och för miljön genom exponering av giftiga ämnen. En utveckling där bostadsbebyggelse i större utsträck- ning sker på områden som tidigare använts för annan verksamhet innebär en god hushållning med tätortsnära grönområden och att befintlig infra- struktur helt eller delvis kan användas. Regeringen föreslog i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1) ett ekonomiskt stöd till kommuner för sanering av mark för bostads- Genom beslut om budgetproposition- en (prop. 2015/16:1) tillförs UO20 anslaget 1:4 Sane- ring och återställning av förorenade områden för föreslås anslaget tillföras och där- efter för detta ändamål. 2015/16:169 dessa områden med bostäder är viktigt för att motverka ytterligare bostadsbrist. 13 Forskning om giftfri miljö Enligt utvärdering är miljökvalitetsmålet Giftfri miljö ett av de miljökvalitetsmål som är svårare att uppnå. En viktig orsak till detta är att kunskapen om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper samt deras användning och spridning i miljön är bristfällig. Forskningen uppmärksammar dessutom kontinuerligt nya problemområ- den, vilka kräver nya eller modifierade tester, kriterier och styrmedel. Bristen på kunskap försvårar utformningen av mål, strategier, effektiva styrmedel och åtgärder inom kemikaliepolitiken. kunskap är ofta avgörande för att åstadkomma regleringar och för att vid- ta åtgärder för att hantera kemikalierelaterade miljö- och hälsoproblem. Forskningen inom dessa områden brukar samlas under begreppet mil- jötoxikologi, vilket inkluderar bl.a. toxikologi, ekotoxikologi, miljökemi, toxikologisk epidemiologi och regulatorisk toxikologi. Den samlade kemikalielagstiftningen ställer krav på företagen att testa och ta fram information om de kemiska ämnen och produkter som de tillverkar eller importerar till EU. Det är dock oftast offentligt finansierad forskning som tar fram kunskap om uppmärksammade eller mindre kända risker och problemområden. skap är i sin tur nödvändig för att utveckla och utvärdera nya test- och screeningmetoder liksom kriterier för riskbedömning. läggande för att t.ex. kunna reglera ett nytt effektområde. toxikologiska samband och mekanismer är också grundläggande för att kunna utveckla nya kemiska ämnen med låg giftighet, god nedbrytbarhet och andra från hälso- och miljösynpunkt bättre egenskaper. Historiskt har en stark forskning inom toxikologi och angränsande områden, samt goda kontakter mellan forskningsinstitutioner och myn- digheter, varit avgörande för det relativt stora inflytande som och haft på utvecklingen av kemikalieregler inom EU och inter- En stark forskning har möjliggjort utvecklingen av kemikalie- regler för svårnedbrytbara organiska miljögifter som PCB och DDT samt kvicksilver och även vissa hormonstörande ämnen. Formas (för hållbar utveckling) fick i upp- drag att analysera forskningen till stöd för att uppnå miljökvalitetsmålet Formas har genomfört uppdraget i samarbete med Verket för innovationssystem () och Kemikalieinspektionen. Uppdraget omfattar miljötoxikologisk forskning vilken inkluderar miljöpåverkan från läkemedel och nanomaterial, samt s.k. grön kemi (ut- veckling av ämnen med goda egenskaper från hälso- och miljösynpunkt). Även annan forskning såsom samhällsekonomisk miljöforskning i förhållande till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö har omfattats. Formas analys av forskningsbehoven utgår ifrån de sex preciseringarna av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Utgångspunkten har varit vilken kun- skap som kan bidra till att uppnå miljökvalitetsmålet och vilka forsk- ningsfrågor bör satsa på för att för att vara väl rustat att möta miljömålets utmaningar. Formas analys visar på viktiga behov av kunskapsuppbyggnad för att bättre identifiera källor och förstå spridning, fördelning och omvandling av kemikalier som komplexa blandningar i miljön och bättre kunna bedöma risker kopplade till exponering, samt för att samhället bättre ska kunna prioritera och välja mellan åtgärder. Formas föreslår en strategi för att bygga upp kunskap som efterfrågas på området. Målet med strategin är att i ett tioårsperspektiv påtagligt ska ha förbättrat de kunskapsmässiga förutsättningarna för att kunna uppnå miljökvalitetsmålet I regeringens proposition Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) aviserade regeringen behov av forskning, innovation och utveckling på ett flertal områden där samhället står inför stora utmaningar, bl.a. riskerna med kemikalieanvändning som inkluderar användning och spridning av nanomaterial samt läkemedel i miljön. Enligt propositionen bör forskning om farliga ämnen och forskning kring området grön kemi stärkas. kommer regeringen att besluta om inriktningen för forskningspolitiken för perioden –2027. Formas har identifierat några forskningsutmaningar som bör prioriteras för att främja möjligheterna att uppnå samhällets mål för en giftfri miljö. Det handlar om angelägen forskning och metodutveckling för att kunna bedöma och hantera risker kopplat till hur ämnen sprids och förändras i miljön, förstå kombinationseffekter av kemiska blandningar samt kunna förutsäga och i tidigt skede hindra att skadliga ämnen får spridning samt göra kvalificerade avvägningar för åtgärder när miljöproblem har uppstått. Vikten av att rustar sig för att hantera potentiella uppkommande problem lyfts också fram, t.ex. risker med nanomaterial och mikroplaster samt utveckling av antibiotikaresistens. Viktiga finansiärer inom området är Formas, Mistra, samt . Forskningsanslag kan också beviljas genom Horisont 2020 som är EU:s ramprogram för forskning och innovation. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , , , , , Hellmark , , , Ygeman, A , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , Hadzialic Regeringen beslutar skrivelse Giftfri vardag