prop · H4031d10 · 2016-09-20 00:00:00 — 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2016. Övriga föränd- ringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2020 är preliminär. Regeringen föreslår att an- visas under anslaget 8:2 Inspektionen för vård och omsorg . , 2019 och 2020 be- respektive 702 103 000 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 är den myndighet som an- svarar för godkännande och kontroll av läke- medel, naturläkemedel och medicintekniska produkter. Verket utövar även tillsyn över kos- metiska och hygieniska produkter. omsatte , vilket är mindre än före- gående år. Verksamheten finansieras genom statliga anslag, avgifter och bidrag. Avgifts- finansieringen är den avgjort största finansi- eringskällan och genererar av in- täkterna. Anslagsintäkten utgör , bidrag och de finansiella intäkterna är . minskade intäkter i jämförelse med 2014 beror främst på att bidragsintäkterna har minskat. har dock intäkter av avgifter ökat. Intäkterna för årsavgifter har ökat i linje med att det totala an- talet läkemedelsprodukter på marknaden ökar, då fler produkter godkänns än vad som av- registreras. fick en ny av- giftsförordning 2010 och startade då en upp- byggnad av myndighetskapitalet, ett kapital som myndigheten beräknar ska vara förbrukat 2017. har till regeringen kommit in med en skrivelse till regeringen innehållande förslag till justering av avgiftsförordningen. Denna skrivelse är under beredning i . Tabell 4.36 Offentligrättslig verksamhet (som inte får 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Inom avsnitt 5 Folkhälsopolitik redovisas huvudsakligen de åtgärder inom folkhälso- området som finansieras från utgiftsområde 9. Folkhälsopolitiken är sektorsövergripande varför flera insatser på området primärt redovisas inom andra berörda utgiftsområden. Avsnittet omfattar anslag för Folkhälso- myndigheten, insatser för vaccinberedskap, in- satser mot hiv/aids och andra smittsamma sjuk- domar samt bidrag till Världshälso- organisationen (WHO) och WHO:s ram- konvention om tobakskontroll. Vidare finans- ieras verksamhet och bidrag till frivilligorganisationer och till alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks- politiska insatser samt insatser mot spel- beroende. Tabell 5.1 Utgiftsutveckling inom Folkhälsopolitik har ett särskilt ansvar inom folkhälsoområdet, men även Social- styrelsen bidrar till genomförandet av rege- ringens folkhälsopolitik. Anslaget för Social- styrelsen behandlas under avsnitt 4 Hälso- och sjukvårdspolitik. Vissa insatser inom folkhälso- området finansieras även av anslag som behand- las under det avsnittet, t.ex. anslag 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård och anslag 1:8 Bidrag till psykiatri. 2:2 Insatser för vaccinberedskap 2:3 Bidrag till WHO 2:4 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma 6:2 Åtgärder avseende alkohol, narkotika, dopning, 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2016 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Det övergripande målet för folkhälsopolitiken är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). Målet för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken är ett samhälle fritt från narko- tika och dopning, minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och ett minskat tobaksbruk (prop. 2010/11:47, bet. 2010/11:SoU8, rskr. 2010/11:203). Målet för samhällets insatser mot spelberoende är att minska skadeverkningarna av överdrivet spel- ande (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). Regeringen arbetar även utifrån sitt lång- siktiga mål om att sluta de påverkbara hälso- klyftorna inom en generation. Arbetet för en god hälsa i befolkningen ska ske utifrån regeringens ambition vad gäller jäm- ställdhet mellan kvinnor och män respektive flickor och pojkar. Arbetet med att förbättra folkhälsan är ett sektorsövergripande arbete. Ett antal av de fak- torer som påverkar folkhälsan ligger inom ramen för folkhälsopolitiken, medan andra finns inom andra områden. Exempelvis ligger idrotten inom utgiftsområdet för kultur, medier, trossamfund och fritid (utg. omr. 17) och hantering av smittor mellan djur och människor, så kallade zoonoser, livsmedelsfrågor och bra matvanor återfinns inom utgiftsområdet för areella näringar, landsbygd och livsmedel (utg. omr. Ytterligare områden som är av betydelse för arbetet med folkhälsan är arbetsmarknad och arbetsliv, jämställdhet, utbildningsområdet samt miljö- och naturvård. De samhälleliga förutsättningarnas betydelse för folkhälsoutvecklingen har bl.a. lyfts fram i propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35), där den grundläggande in- riktningen för det svenska folkhälsoarbetet be- skrivs. Enligt propositionen ska folkhälsoarbetet i första hand inriktas på folkhälsans bestäm- ningsfaktorer, dvs. de livsvillkor, miljöer, pro- dukter och levnadsvanor som påverkar folk- För att underlätta arbetet med att nå det övergripande nationella folkhälsomålet har en målstruktur med elva målområden utvecklats: 1.Delaktighet och inflytande i samhället 2.Ekonomiska och sociala förutsättningar 3.Barns och ungas uppväxtvillkor 6.Hälsofrämjande hälso- och sjukvård 8.Sexualitet och reproduktiv hälsa 11.Tobak, alkohol, narkotika, dopning och spel följer utvecklingen inom varje målområde. Resultatredovisningen inleds med en beskriv- ning av hälsoutvecklingen i landet. Därefter följer resultatredovisning inom målområdena skydd mot smittspridning, fysisk aktivitet, mat- vanor och livsmedel samt tobak, alkohol, narko- tika, dopning och spel. 5.4.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Följande resultatindikatorer och bedömnings- grunder används för att redovisa och beskriva utvecklingen inom folkhälsoområdet: −antal insjuknade och döda i folksjukdomar, −antal anmälda fall av infektion med meti- cillinresistenta gula stafylokocker (MRSA). Resultatindikatorerna bygger framför allt på statistik och rapporter från myndigheter och andra organisationer. Indikatorer och bedöm- ningsgrunder ska beakta kön och andra relevanta parametrar, såsom socioekonomiska faktorer. Indikatorerna ”hälsosamma levnadsår” och ”totala sjukdomsbördan orsakad av alkohol, narkotika och tobaksrökning” har tagits bort p.g.a. avsaknad av ny statistik och metodföränd- ringar avseende datainsamlingen som försvårar jämförbarheten . Folkhälsan har under förbättrats och utvecklas fortsatt positivt i be- folkningen som helhet. Däremot är det relativt stora skillnader i hälsan hos olika grupper i be- folkningen. Skillnaderna i hälsa mellan olika socioekonomiska grupper, i detta avsnitt redo- visade utifrån utbildningsnivåer, kvarstår och tenderar dessutom att öka i vissa avseenden. Det finns också skillnader i hälsa mellan olika grupper i samhället såsom nationella minoriteter, det samiska folket, personer med utländsk bak- grund, homosexuella, bisexuella och transper- soner samt personer med funktionsnedsättning och med psykisk ohälsa. Medellivslängden har ökat. Folkhälsomyndig- hetens rapportering, Folkhälsan i , visar att medellivslängden i har varit så hög som den är . Ökningen drivs främst av att personer i medelåldern dör i mindre utsträckning och att äldre människor dör . En generellt ökad utbildningsnivå i befolkningen kan också spela en positiv roll för en förbättrad folkhälsa. Den ökande medellivslängden är ett tecken på en god folkhälsa. Det föreligger dock relativt stora skillnader i medellivslängden mellan kvin- nor och män och mellan grupper med olika ut- bildningsnivåer. Skillnaden är mindre mellan kvinnor och män med eftergymnasial utbildning än mellan kvinnor och män med lägre utbild- ningsnivå. folkhälso- rapport visar även att skillnaderna i dödlighet är större mellan personer med olika utbildningsnivå än mellan kvinnor och män. förväntas eftergymnasialt utbildade kvinnor ha kvar att leva än kvin- nor med endast förgymnasial utbildning, och eftergymnasialt utbildade män förväntas leva längre än dem med förgymnasial utbildning. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 5.1 Medellivslängd 2006–2015 Källor: och Health in Europe (Information and Data Inter- face). var medellivslängden för kvinnor och för män . Insjuknandet i hjärtinfarkt och stroke har minskat det . I alla åldrar är risken att insjukna i hjärtinfarkt och stroke högre bland dem med lägre utbildningsnivå. Risken att insjukna har dock minskat i samtliga grupper –2014. I takt med att hjärt- och kärlsjukdomar har minskat så har cancer relativt sett fått en större betydelse som dödsorsak. Antalet insjuknande i cancer har ökat bl.a. eftersom befolkningen i lever allt längre och stigande ålder ger en ökad risk för att drabbas av cancer. i visar även att kvinnor med enbart förgymnasial utbildning löper högre risk att såväl insjukna som att dö i cancer jämfört med dem som har eftergymnasial utbildning. För män ställs färre cancerdiagnoser bland dem med lägst utbildningsnivå. Trots detta är dödligheten högst i denna grupp. Det är betydligt fler som insjuknar i cancer än som dör i cancer. En viss minskning av dödlig- heten i cancer har skett trots att antalet cancerdiagnoser som ställs har ökat. Minskningen i dödlighet beror delvis på att cancerdiagnoser ställs i ett tidigare skede, vilket ofta innebär en bättre prognos, men det beror också på att vården blivit bättre på att behandla cancer. Dödligheten i cancer är högre bland män än bland kvinnor. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 5.2 Antal insjuknande i hjärtinfarkt, stroke och cancer, 2005–2014 Antal insjuknande per 100 000 invånare Anm.: Data avser förstagångsinfarkter och förstagångsstroke, cancer avser nya fall. Åldersstandardisering i femårsgrupper efter befolkningsfördelningen i . Diagram 5.3 Antal döda i hjärtsjukdom, stroke och cancer, 2005–2014 Antal insjuknande per 100 000 invånare Anm.: Åldersstandardisering i femårsgrupper efter befolkningsfördelningen i . 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 5.4 Antal insjuknande i hjärtinfarkt, 35–, utbildningsnivå, 2012–2014 Antal insjuknande per 100 000 invånare med förgymnasial eller eftergymnasial utbild- ning. Anm.: Data avser förstagångsinfarkter och förstagångsstroke, cancer avser nya fall. Åldersstandardisering i femårsgrupper efter befolkningsfördelningen i . Diagram 5.5 Antal döda i hjärtsjukdom, utbildningsnivå, 2012–2014 Antal döda per 100 000 invånare Diagram 5.6 Andelen som rapporterar psykiskt nedsatt välbefinnande, utbildningsnivå, kvinnor, 2006–2015 Diagram 5.7 Andelen som rapporterar psykiskt nedsatt välbefinnande, utbildningsnivå, män, 2006–2015 Anm.: Åldersstandardisering i femårsgrupper efter befolkningsfördelningen i har barns och ung- domars psykiska ohälsa ökat. Ökningen avser främst depressioner och ångestsjukdomar. Andelen som rapporterar nedsatt psykiskt välbefinnande var fram högre bland kvinnor med endast förgymnasial utbild- ning än kvinnor med gymnasial eller efter- gymnasial utbildning. var andelen kvin- nor med nedsatt psykiskt välbefinnande lika stor bland kvinnor med förgymnasial som bland kvinnor med gymnasial utbildning. Hos män ser fördelningen annorlunda ut. Bland män med gymnasial utbildning är andelen med nedsatt psykiskt välbefinnande lägst medan andelen män som har rapporterat nedsatt psy- kiskt välbefinnande är något högre bland dem I nationella folkhälso- enkät ingår frågor till den vuxna befolkningen om de har haft besvär av ängslan, oro eller ång- est. Bland kvinnorna uppgav sådana besvär 2015 och motsvarande siffra för männen var . Besvären var större i den yngsta åldersgruppen (16–), för såväl män som för kvinnor, jämfört med äldre åldersgrupper. Det finns en påtagligt ökad dödlighet i kroppsliga sjukdomar hos personer med psykisk ohälsa. Detta gäller både vid svårare tillstånd, som schizofreni där risken att dö är åtta gånger högre än hos befolkningen som helhet, och vid lättare tillstånd som depressionssjukdom, där livslängden förkortas med nära . Personer med en psykiatrisk diagnos har en högre andel undvikbara somatiska slutenvårdstillfällen jäm- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 fört med personer utan en sådan diagnos, och en högre dödlighet i sjukdomar som är åtgärdbara. Dödligheten efter en hjärtinfarkt eller stroke är högre bland personer med en samtidig psykia- trisk diagnos. Trots att överlevnaden har ökat i många av de stora folksjuk- domarna har inte motsvarande förbättringar skett i gruppen med psykisk ohälsa. rapportering visar att självmord är vanligare bland män än bland kvin- nor och vanligare bland äldre än bland yngre. Åren 2012–2014 begick i genomsnitt 350 kvinnor och 820 män självmord . Den årliga rapporteringen visade även att självmord bland kvinnor är vanligast i åldersgruppen 45–, och bland män i gruppen eller äldre (mätt i antal dödsfall per 100 000 personer i respektive ålderskategori). Självmorden har minskat snabbast bland de äldsta, särskilt bland männen, och skillnaderna mellan ålders- grupperna har minskat. har fått i uppdrag av regeringen att samordna det suicidförebyggande arbetet på nationell nivå. Syftet med uppdraget är att utveckla en samordnad styrning med kun- skap inom det suicidpreventiva området. Diagram 5.8 Antal självmord, kvinnor, ålder, 2004–2014 Antal per 100 000 invånare Anm.: Åldersstandardisering i femårsgrupper efter befolkningsfördelningen i . Diagram 5.9 Antal självmord, män, ålder, 2004–2014 Antal per 100 000 invånare Anm.: Åldersstandardisering i femårsgrupper efter befolkningsfördelningen i Missbruk av förskrivna läkemedel är ett växande problem i som skapar ohälsa i befolk- ningen. Skydd mot smittsamma sjukdomar Det globala hälsohotsarbetet har sin grund i det internationella hälsoreglementet (IHR 2005), ett regelverk som WHO) alla medlemsländer är bundna vid. Det består bl.a. av grundläggande krav om viss kapa- citet för att förebygga, identifiera och hantera olika hälsohot. lever endast ungefär en tredjedel av medlemsländerna upp till IHR:s kapacitetskrav. Ebolautbrottet var en påminnelse om vikten av att implementeras globalt. Efter ebolautbrottet –2015 pågår en reformering av WHO:s krishanterings- och kris- ledningsorganisation. Syftet är att stärka organisationens förmåga i samband med hante- ringen av hälsohot såsom utbrott av smittsamma sjukdomar. är pådrivande för att reform- processen ska genomsyras av en one health-an- sats, dvs. insikten om att människor, djur och miljö är tätt sammankopplade i kretslopp utan tydliga gränser som hindrar mikroorganismer eller gifter från att spridas. För att stärka WHO:s förmåga att agera snabbt vid kommande hälsokriser har regeringen bidragit med till organisationens krisfond som inrättades 2015. Inom EU styrs samarbetet för hälsohots- frågor av och rådets beslut nr 1082/2013/EU av om allvarliga gränsöverskridande hot mot människors hälsa. Arbetet syftar till att med- lemsstaterna ska hålla varandra informerade och samarbeta genom koordinering av förebyggande arbete och vid hantering av allvarliga gränsöver- skridande hälsohot. Central i det arbetet är där alla medlemsstater finns representerade. För att stärka EU:s arbete med hälsohot, och på så sätt vara bättre rustat vid kommande kriser och utbrott, antogs vid rådet för sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor (EPSCO) rådsslutsatser om ebola. Slut- satserna innehöll bl.a. lärdomar och erfarenheter att ta vidare i det gemensamma arbetet inom hälsosäkerhetskommittén. är engagerade i det amerikanska initia- tivet Agenda (GHSA) som lanserades . Initiativet, som är femårigt, syftar till att bidra till ökad global säkerhet genom att utifrån ett sektorsö- vergripande one health-perspektiv lyfta frågan om hälsosäkerhetshot från smittsamma human- och djursjukdomar till en högre politisk nivå. Centralt i arbetet är att påskynda den globala implementeringen av det internationella hälso- reglementet. deltar särskilt i arbetet vad avser antimikrobiell resistens och zoonoser (sjukdomar som kan spridas mellan djur och människor). , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap samt Social- styrelsen har tillsammans fått i uppdrag att se över möjligheten att skapa en permanent svensk förmåga att kunna delta i internationella hälso- och sjukvårdsinsatser kopplat till hanteringen av hälsohot. Bakgrunden är att ta tillvara erfaren- heter och resurser från den svenska insatsen i under ebolautbrottet –2015. Mot bakgrund av att framtida utbrott av smittsamma sjukdomar förväntas involvera zoonotiska smittor kommer även andra myndigheter inom zoonosområdet att involveras på lämpligt sätt. Av alla befintliga infektionssjukdomar hos människan är av det slag som sprids mellan människor och djur (s.k. zoonoser). När det gäller förväntade nya infektionssjukdomar beräknas vara zoonoser. Förutom förbättringar av folkhälsan och djurhälsan ger en one health-ansats i hälsohotsarbetet också posi- 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 tiva sidoeffekter på global livsmedelsförsörjning, fattigdomsbekämpning och ekonomier i allmän- het. Ny svensk strategi för arbetet mot antibiotikaresistens Antibiotikaresistens är ett växande globalt hälso- hot som även påverkar . I ett inter- nationellt perspektiv har dock i flera avseenden fortfarande en framstående ställning när det gäller arbete mot antibiotikaresistens bland både människor och djur. Inom svensk djurhållning används t.ex. minst antibiotika i hela EU och flertalet av de insatser som vidtas mot antibiotikaresistens inom svensk djurhållning görs för att skydda folkhälsan. (utg. omr. 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel). Ett exempel på utvecklingen av antibiotika- resistens hos människor är ökningen av antalet fall med resistenta bakterier av typen meticillin- resistenta gula stafylokocker (MRSA). anmäldes 3 882 fall i , vilket är fler än 2014 (diagram 5.10). Köns- skillnaderna är små. Ökningen beror främst på att fler personer från länder där resistenta bakte- rier är vanligare har sökt sjukvård och genomgått provtagning i . Däremot har inte smitt- spridningen i ökat. Härutöver har re- mot läkemedlet kolistin, som används som ett sista behandlingsalternativ när andra antibiotika saknas, nu även upptäckts i . Diagram 5.10 Antal anmälda fall av infektion med meticillinresistenta gula stafylokocker (MRSA) 2006–2015 Antibiotikaförskrivningen inom svensk hälso- och sjukvård är låg i jämförelse med andra länder och fortsätter att minska. Antibiotikaförsälj- ningen i öppenvård minskade med 2015 jämfört med , från 328 till 323 recept 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 per tusen invånare och år. av förskrivna antibiotika var avsedda för kvinnor och var avsedda för män. Det finns dessutom regionala skillnader i hur ofta antibio- tika förskrivs. En svensk strategi för arbetet mot antibiotika- resistens beslutades av regeringen (S2016/02971/FS). Strategin synliggör områden och en rad olika insatser för ett effektivt och samordnat arbete mot antibiotikaresistens. Stra- tegin omfattar arbetet nationellt samt inom EU och internationellt. Arbetet mot antibiotikaresistens är beroende av insatser från flera olika sektorer. Det av- speglas bl.a. i den svenska strategins multi- sektoriella perspektiv samt i att Folkhälso- myndigheten och har i uppdrag av regeringen att ansvara för en nationell sam- verkansfunktion i frågan. Regeringen har initierat arbete i syfte att be- vara möjligheten till effektiv behandling med antibiotika. Det handlar t.ex. om Folkhälso- myndighetens uppdrag att utvärdera befintliga antibiotika för att undersöka om ytterligare effekt kan erhållas ur dessa. Uppdraget ska redo- visas . Härutöver fick Folkhälso- myndigheten och Tandvårds- och läkemedels- förmånsverket i uppdrag att till utforma förslag till en eller flera modeller för att säkerställa tillgänglighet till vissa antibiotika. Det ingår även att redovisa en för- studie av förutsättningarna för att i praktiken testa en ny ekonomisk ersättningsmodell. I den svenska strategin för arbetet med anti- biotikaresistens läggs en tydlig tonvikt på det internationella arbetet. Antibiotikaresistens är ett globalt problem som kräver att många länder bidrar till lösningen. samarbeten med andra länder och bidrag till det internationella arbetet, t.ex. inom ramen för WHO, utgör vik- tiga delar av de svenska insatserna mot antibio- tikaresistens. har i upp- drag att ge stöd till WHO:s arbete inom anti- biotikaresistensområdet, vilket bidrar till genom- förandet av den globala handlingsplanen som antogs av Världshälsoförsamlingen 2015. Glo- bala åtaganden gjorda inom Agenda 2030, liksom politik för global utveckling, PGU, är andra centrala ramverk för fortsatta ledarskap i det internationella arbetet. Uppföljning av de nationella vaccinations- programmen visar att vaccinationstäckningen är hög och stabil, att de sjukdomar som omfattas är relativt ovanliga och att de vac- ciner som används inom programmen är säkra. Den höga vaccinationstäckningen tyder på att allmänheten har ett högt förtroende för vaccina- tionsprogrammen och personalen som vacci- nerar. slutrapporterade Folk- hälsomyndigheten sitt uppdrag om att genom- föra den nya ordningen för nationella vaccina- tionsprogram genom att överlämna förslag om riktade vaccinationsprogram till särskilda risk- grupper. Förslag lämnades om vaccination av riskgrupper mot influensa, pneumokocker, tu- berkulos och hepatit B. Regeringen har skickat förslagen på remiss. har brist uppstått på vissa vacciner som används i det nationella vacci- nationsprogrammet. Läkemedel hanteras på en global marknad och bristen är inte isolerad till utan även andra länder upplever samma problematik. Flera myndigheter samt Kommuner och Landsting har arbetat med frågan utifrån både ett kort och ett långt per- spektiv. Dessutom har regeringen lyft frågan både inom EU och globalt inom WHO. gavs ett uppdrag att ta fram ett planeringsunderlag för traumavård till landstingen. Syftet med uppdraget var att stödja landstingens arbete med att upprätta planer för traumavården och att hålla en beredskap för att kunna omhänderta ett större antal svårt skadade vid en allvarlig händelse i . Av redo- visningen framgår att landstingens dokumenta- tion och arbetssätt skiljer sig åt. Detta kan medföra problem särskilt vid allvarliga händelser som kräver omfattande samarbete såväl mellan sjukhus som mellan landsting och andra aktörer. lämnade åtgärdsförslag i syfte att stärka traumavården. För att säkerställa landstingens förmåga att samverka vid allvarliga händelser har regeringen beslutat om ett uppdrag till att genomföra en övning av en allvarlig händelse med många skadade med fokus på förmågan att genomföra sjukvårdstransporter inom och mellan landstingen. ska slutredo- visa uppdraget . Statlig ersättning till personer som insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccineringen I genomfördes och 2010 en vacci- nationskampanj med vaccinet Pandemrix efter att () hade deklarerat en influensapandemi. Efter vaccina- tionskampanjen drabbades ett antal personer av sjukdomen narkolepsi. hade Läke- medelsförsäkringen tagit emot 478 skadeanmäl- ningar om narkolepsi, varav 253 avsåg flickor och kvinnor och 225 avsåg pojkar och män. Av dessa har 147 flickor och kvinnor respektive 165 pojkar och män fått narkolepsi godkänd som en läkemedelsskada. Detta innebär att av de pojkar och män respektive av de flickor och kvinnor som ansökt har fått narko- lepsi godkänd som en läkemedelsskada hos Läkemedelsförsäkringen. har beviljats ekonomiskt bidrag 2011– 2016 för att möta de drabbades behov av stöd. trädde lagen (2016:417) om statlig ersättning till personer som insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering i kraft. Enligt lagen betalar staten ersättning för person- skada till personer som har fått narkolepsi som med övervägande sannolikhet har orsakats genom användning av vaccinet Pandemrix. Per- soner som insjuknat i narkolepsi efter pandemi- vaccineringen får i första hand ersättning från Läkemedelsförsäkringen och i andra hand er- sättning från staten. Staten ersätter när de totala utbetalningarna i Läkemedelsförsäkringen har nått sin begränsning.