prop · H40368 · 2016-12-14 00:00:00 — För att hantera den sistnämnda risken föreslår regeringen i avsnitt 5.1.5 att sekretesskyddet stärks för bildupptagningar. Mot denna bakgrund och vid en avvägning mellan de för- och nack- delar som finns med en ökad användning av upptagning av förhör med ljud eller med både ljud och bild, gör regeringen bedömningen att de fördelar som från rättssäkerhets- och effektivitetssynpunkt finns med att spela in fler förhör överväger nackdelarna. Bör inspelning av förhör under en förundersökning lagregleras? En fråga som uppkommer är om det bör införas en reglering som innebär en möjlighet eller en skyldighet för de brottsutredande myndigheterna att spela in förhör. Sådana inspelningar görs ofta . Som framgår när- mare i avsnitt 4.2.3 finns det trots detta inga regler om när det får eller ska ske. har emellertid uttalat att förhör med barn i sexualbrottmål alltid bör spelas in med video (bet. 1993/94:JuU25 s. 20). Det finns också allmänna råd som , efter samråd med Riksåklagaren, har meddelat om hur förhör som har spelats in ska han- teras (RPSFS 2000:62, FAP 400-1). Av dessa framgår emellertid inte när förhör bör eller ska spelas in. Den gällande regleringen för doku- mentation av förhör under förundersökning är alltså inte heltäckande. JO har påtalat att det självfallet vore en fördel om förutsättningarna för att dokumentera ett förhör med ljud och bild och frågan om sekretess för en sådan upptagning reglerades (JO beslut , dnr 2084-2013). Det är viktigt att en reglering kring när förhör ska spelas in är ända- målsenlig och enkel att tillämpa. anser att det även i fortsättningen måste vara möjligt att hålla ett förhör i ett tidigt skede, t.ex. direkt på brottsplatsen, trots att nödvändig inspelningsutrustning inte finns att tillgå. Regeringen har inte någon annan uppfattning i den delen. Det lagreglerade allmänna skyndsamhetskrav som gäller under förunder- sökningar (se närmare avsnitt 4.3) talar mot en obligatorisk reglering på En annan nackdel med obligatoriska ljud- och bildupptagningar är att det försvårar möjligheten att hålla telefonförhör. I likhet med ut- redningen och majoriteten av remissinstanserna anser således regeringen att det inte bör vara obligatoriskt att alltid spela in förhör, utan en sådan dokumentation bör ske i de fall det anses motiverat. förundersökningsledaren göra den bedömningen att det av utredningsskäl är av stor vikt att dokumentera ett förhör genom inspelning eller så kan den som ska förhöras ha ett stort eget intresse av att de uppgifter han eller hon lämnar inte ska kunna misstolkas. Regleringen bör därför göras fakultativ i det avseendet att det alltid ska vara möjligt för de brottsut- redande myndigheterna att spela in förhör under en förundersökning. Regeringen återkommer i avsnitt 5.1.2 till vilka kriterier som särskilt bör beaktas vid bedömningen av om ett förhör ska spelas in. De rättssäkerhetsaspekter som motiverar att det finns detaljerade regler om ordningen när man håller förhör gör sig gällande även när det gäller att reglera under vilka förutsättningar förhör under en förundersökning bör spelas in. Detta gäller både i fråga om ljudupptagningar och ljud- och framför att det bör krävas samtycke från den enskilde för att en inspelning med både ljud och bild ska få ske. Om ett sådant krav ställs upp kan det dock antas att förhör inte skulle komma att spelas in i önskad utsträckning. Många av de nyss nämnda fördelarna med en ökad användning av inspelning av förhör skulle inte kunna uppnås. Det bör därför inte krävas samtycke för att vare sig ljudupptagning eller ljud- och bildupptagning ska få ske. ovan och som framgår närmare i avsnitt 5.1.2 är det i stället andra kri- terier som bör vara avgörande vid bedömningen av om inspelning ska Att den som ska höras vägrar att yttra sig eller att det kan antas att han eller hon inte berättar fritt för det fall förhöret spelas in kan däremot i det enskilda fallet påverka bedömningen av om förhöret verkligen bör Att samtycke inte krävs gör också att det är särskilt angeläget att förutsättningarna för ljudupptagning eller ljud- och bildupptagning i regleras i lag (se 8 kap. 2 § första stycket 2 regeringsformen, förkortad RF, jfr även JK:s beslut 2001-04- 23, dnr och JO 2004/05 s. 98). Mot bakgrund av de synpunkter som vid och uttrycker vill re- geringen understryka att de aktuella förslagen inte ändrar förutsätt- ningarna för när förhören ska kunna ersätta förhör under en huvud- Liksom bör t.ex. en ljud- och bildupptagning från ett förhör med ett barn under en förundersökning rörande sexualbrott kunna spelas upp inför rätten i stället för att ett domstolsförhör äger rum med på när förhör från förundersökningen bör kunna spelas upp vid huvudförhandlingen är när den som lämnat upp- Prop. 2016/17:68 gifterna lämnar en ny version av händelseförloppet vid huvudförhand- I den situationen är syftet med uppspelningen att konfrontera den hörde med de uppgifter som han eller hon har lämnat. 5.1.2Omständigheter som särskilt talar för att spela in förhör i en förundersökning Regeringens förslag: Vid bedömningen av om ett förhör bör doku- menteras genom en ljudupptagning eller ljud- och bildupptagning ska brottets beskaffenhet, utsagans förväntade betydelse och den hördes personliga förhållanden särskilt beaktas. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dock att det i lag ska uttryckas som ett obligatoriskt krav att spela in förhör under vissa förutsättningar förutsatt att det inte finns hinder mot det. Utredningen föreslår också att det uttryckligen ska anges att förhör ska spelas in i de fall det finns en påtaglig risk för att den hörde ändrar eller återtar sina uppgifter under senare förhör. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna, däribland ombudsmän (), Justitiekanslern, och Åklagarmyndig- heten, tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningens förslag. och Hovrätten över och påpekar att ter- merna ”ljudupptagning” respektive ”ljud- och bildupptagning” vilka förekommer i andra bestämmelser i bör användas. och ifrågasätter om det är nöd- vändigt att så detaljerat ange vad som ska beaktas vid bedömningen av när förhör ska spelas in. Bland annat pekar på svårigheten av att i förväg kunna avgöra vilka förhörspersoner som ris- kerar att senare ändra sina uppgifter. Även pekar på denna svårighet. vid invänder att den som är närstående till en part inte alltid är skyldig att vittna vid huvudförhandlingen. I sådana situationer är det omstritt om det ska vara tillåtet att vid rättegången åberopa uppgifter ur förundersök- ningsprotokollet mot den närstående vilja. Detta bör enligt fakultets- nämnden beaktas åtminstone vid bedömningen av om det i det enskilda fallet finns skäl att spela in ett förhör under förundersökningen. Skälen för regeringens förslag: I föregående avsnitt föreslås att det ska regleras i lag att brottsutredande myndigheter alltid får spela in för- hör under en förundersökning med ljud eller med både ljud och bild. Regeringen instämmer i påpekandet från och Hovrätten över och att uttrycken ljudupptagning respektive ljud- och bildupptagning bör användas i lagtexten. I vissa fall kan det av både rättssäkerhets- och effektivitetsskäl finnas starkare skäl än annars för att dokumentera förhör genom upptagning av ljud eller ljud och bild. I sådana fall bör förhöret som huvudregel spelas in. Även om vissa sådana typfall kan identifieras är det inte möjligt att i förväg utpeka alla situationer där detta kan vara lämpligt. för de brottsutredande myndigheterna bör det dock anges i vilka situ- ationer det är särskilt viktigt att spela in förhör med ljud eller med både ljud och bild. Lagregleringen bör därför innehålla vissa grundläggande kriterier som ska beaktas vid bedömningen av hur ett förhör ska doku- Det är framför allt vid utredningar om allvarliga brott som det normalt sett finns starka skäl för att spela in förhör. Sådana utredningar är ofta till sin karaktär omfattande och tidskrävande. Att förhör blir noggrant do- kumenterade kan därför förväntas förbättra förundersök- För den misstänkte som riskerar ett strängt straff kan det också antas vara särskilt viktigt med en så exakt dokumentation som Även när den misstänkte inte riskerar ett särskilt strängt straff kan omständigheter kring brottet tala för att spela in ett förhör. t.ex. vara fråga om särskilt svårutredda brott där det finns starka skäl att noggrant dokumentera förhör. När det däremot gäller enkla brottsutred- ningar är behovet av en detaljerad och exakt dokumentation normalt sett inte alls lika stort. Med enkla brottsutredningar avses t.ex. vissa till- grepps- och trafikbrott. Det bör därför i lag anges att brottets beskaffen- het är en omständighet som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett förhör under en förundersökning ska spelas in eller inte. En annan viktig omständighet att beakta vid bedömningen av om ett förhör ska spelas in är förhörsutsagans förväntade betydelse för utred- Att en förundersökning avser ett allvarligt brott innebär t.ex. inte att det alltid är nödvändigt att dokumentera alla förhör genom inspelning. En sådan dokumentation ska i stället enligt regeringens bedömning göras i de fall då det bedöms motiverat. Det torde i första hand vara förhör med målsäganden och den misstänkte som kan anses ha sådan betydelse, men det finns självfallet också vissa vittnesförhör som är så betydelsefulla för utredningen att det finns anledning att spela in dem. Det bör därför anges i bestämmelsen att förhörsutsagans förväntade betydelse för utredningen är en omständighet som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett förhör i en förundersökning ska spelas in eller inte. En annan omständighet som kan göra att en förhörsutsaga får stor be- tydelse för utredningen är om förhörspersonen i senare förhör ändrar sina Det finns då stora utredningsmässiga fördelar med att den tidigare förhörsutsagan är noggrant dokumenterad. därför att det ska anges särskilt i lag att förhör ska spelas in om det finns en påtaglig risk för att den hörde kommer att ändra eller återta sina upp- gifter under senare förhör. Enligt regeringen är det emellertid även i dessa fall den betydelse förhörsutsagan kan förväntas få för utredningen som bör vara avgörande för om förhöret spelas in eller inte. ken nödvändigt eller görligt att i lag ange vilka omständigheter som kan göra förhörsutsagan betydelsefull. påpekar är det dessutom svårt att i förväg avgöra vilka förhörspersoner som sannolikt kan tänkas komma att senare ändra Det är inte heller, som och framför, nödvändigt att så detaljerat som utredningen föreslår i lag ange vilka omständigheter som ska beaktas vid bedöm- ningen av om ett förhör ska spelas in. Ytterligare en omständighet som särskilt bör beaktas vid bedömningen av om förhöret ska spelas in är den hördes personliga förhållanden. leder den omständigheten att förhörspersonen är minderårig i stor utsträckning till att förhöret spelas in med både ljud och bild. Av- sikten är då att upptagningen ska spelas upp vid huvudförhandlingen i stället för att barnet hörs där. Denna ordning bör gälla även i fortsätt- ningen. Även andra omständigheter som har att göra med den hördes personliga förhållanden kan emellertid tala för att spela in förhöret. Det kan t.ex. vara fråga om någon som på grund av sjukdom inte säkert kommer att klara av att närvara vid en kommande förhandling i domstol. I bör därför anges att den hördes personliga förhållan- den särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett förhör i en förunder- sökning ska spelas in. En sådan ordning bör också tillgodose det krav som ställs i och rådets direktiv (EU) 2016/800 av om rättssäkerhetsgarantier för barn som är misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden (barnrättsdirektivet) om att förhör i förundersökningar ska spelas in med både ljud och bild när detta är proportionerligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Direktivet ska vara genomfört i medlemstaterna . Vid en bedömning i det enskilda fallet av om ett förhör ska spelas in bör enligt vid beaktas huruvida uppspelningen, mot den hördes vilja, kan komma att få använ- das i domstol. Som framgår ovan kan den hördes personliga förhållanden tala för att spela in ett förhör i en situation då den hörde inte bör eller bedöms kunna höras under huvudförhandlingen. Den fråga som juridiska fakultetsnämnden väcker rör emellertid den situationen att de personliga förhållandena talar mot att spela in förhöret eftersom inspelningen ändå inte kommer att få användas i domstol. Det skulle kunna bero på den hördes relation till den misstänkte. Under förundersökningen kan dock inte alltid bedömas om utsagan kommer att få användas i domstol. De brottsutredande myndigheterna bör vara försiktiga med att ta ställning för att låta bli att spela in ett förhör av det skälet. Om det i det enskilda fallet står klart att förhöret inte kommer att få användas i domstol är dock detta ett sådant personligt förhållande som kan beaktas vid bedömningen av hur ett förhör i en förundersökning ska dokumenteras. Det finns inte skäl att i lag särskilt ange att den omständigheten ska beaktas. Även om starka skäl kan tala för att spela in ett förhör kan det i det en- skilda fallet finnas hinder mot att göra en sådan inspelning. Hindret kan t.ex. bestå i att det inte finns någon lämplig eller fungerande inspelnings- utrustning tillgänglig. En annan omständighet som kan tala mot att spela in förhöret är att den hördes uppgifter kan antas påverkas negativt av en inspelning (jfr regleringen angående inspelning av förhör i domstol 6 kap. 6 § RB och m.fl., [, Zeteo], kommentaren till 6 kap. 6 §). I sådana situationer bör det vara möjligt för de brottsutredande myndigheterna att låta bli att dokumentera förhöret genom en inspelning, trots att starka skäl i och för sig kan tala för att spela in förhöret. En avvägning måste då göras mellan vikten av att förhöret spelas in och andra intressen, t.ex. att utredningen måste bedrivas skyndsamt. Mot bakgrund bl.a. av de hinder som kan finnas mot att spela in ett förhör bör det inte i lag anges i vilka situationer ett förhör ska spelas in med enbart ljud eller med både ljud och bild. Det får i stället avgöras efter en bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Vid valet mellan en ljud- och bildupptagning och enbart en ljudupptagning, 2016/17:68 bör det emellertid beaktas att den förra ger ännu bättre möjligheter att bedöma förhörsutsagan (se närmare avsnitt 5.1.1). Ju starkare skäl som talar för att dokumentera en förhörsutsaga genom inspelning, desto större anledning bör det vanligtvis också finnas att det sker genom en upptag- ning av både ljud och bild. Regeringens bedömning är att den föreslagna regleringen kommer att leda till att förhör under en förundersökning spelas in i större utsträck- ning. Genom att det regleras att förhör alltid får spelas in och att det tydligt klargörs vilka skäl som särskilt talar för att sådana förhör ska spelas in ökar förutsebarheten och rättssäkerheten för den enskilde. Det blir också tydligare än att en åtgärd från det allmännas sida som kan uppfattas som ett ingrepp i en enskilds faktiska eller rättsliga handlings- frihet har ett klart stöd i lag (jfr 8 kap. 2 § RF). 5.1.3Redovisa och granska förhör i en förundersökning som dokumenterats genom inspelning Regeringens förslag: Det ska regleras särskilt att den som har hörts inte behöver ges tillfälle att granska en fullständig skriftlig uppteck- ning av ett förhör som dokumenterats genom en ljudupptagning eller ljud- och bildupptagning. Regeringens bedömning: Gällande bestämmelser om redovisning av förhör bör tillämpas även i fråga om inspelade förhör. förslag och bedömning överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, däribland ombudsmän (), , Hovrätten för och , instämmer i eller har inga invändningar mot utredningens förslag och bedömning. anser att det är oklart i vilken utsträckning en sammanfattning av en inspelning ska kunna ske efter att förhöret har avslutats. Skälen för regeringens förslag och bedömning Att det utöver upptagningarna av förhör i förundersökningar finns skrift- liga uppteckningar av utsagorna har stor praktisk betydelse. Sådana upp- teckningar används av såväl åklagaren vid överväganden i åtalsfrågan som av den misstänkte och försvararen vid förberedandet av försvaret. Att det finns skriftliga uppteckningar tillgängliga kan också ha stor be- tydelse för alla aktörer under förhören vid huvudförhandlingen. Som redovisas i avsnitt 4.2.3 ska förhör som inte dokumenterats ge- nom en inspelning redovisas på så sätt att allt som är av betydelse för utredningen tas med. I detta ligger att såväl omständigheter som talar till förmån som omständigheter som talar till nackdel för den misstänkte ska redovisas i förundersökningsprotokollet. Det är emellertid enligt 22 § andra stycket FUK bara nödvändigt med en ordagrann återgivning om det är av betydelse att de exakta ordalagen tas med. Ett förhör som är av betydelse för utredningen ska alltså skrivas ned antingen i sammanfatt- ning eller i sin helhet. Denna ordning tillämpas även i fråga om inspel- Prop. 2016/17:68 ningar av förhörsutsagor och såvitt har framkommit fungerar den på ett Att det regleras under vilka förutsättningar förhör under förundersökningen ska spelas in bör därför inte föranleda någon ändring i detta avseende. Regeringen delar alltså utredningens och re- missinstansernas uppfattning i fråga om att gällande regler för doku- mentation av förhör bör tillämpas även när det gäller inspelade förhör. Att ett förhör spelas in motiverar alltså inte att en fullständig skriftlig uppteckning av förhöret alltid måste göras. Hur förhöret ska redovisas får avgöras efter vad som är mest lämpligt i det enskilda fallet. Det kan t.ex. vara lämpligt med fullständiga skriftliga uppteckningar vid sådana förhör med barn som ska spelas upp i sin helhet vid rättegången. När det gäller den hördes granskning av skriftliga uppteckningar av för- undersökningsförhör som spelats in med ljud eller med både ljud och bild finns det anledning att överväga en särskild reglering. Den hördes granskning syftar till att garantera att en utsaga redovisas på ett korrekt sätt. Om ett förhör dokumenteras genom att hela förhöret spelas in be- höver en sådan kontroll från den hördes sida inte göras (jfr JO 1998/99 s. 98). Rättssäkerheten tillgodoses i dessa fall redan genom upptagningen av förhöret. Däremot blir frågan om hur förhöret skrivs ned en rätts- säkerhetsfråga (m.fl., [, Zeteo], kommentaren till 23 kap. 21 §). Om ett förhör skrivs ned endast i vissa delar eller i sammanfattning ska den hörde få tillfälle att kontrollera den skriftliga uppteckningen. På så sätt undviks feltolkningar och miss- uppfattningar. En sådan kontroll ska i enlighet med huvudregeln göras innan förhöret avslutas (se närmare avsnitt 4.2.3). Någon ändring i denna reglering är alltså inte avsedd. Det är därför inte nödvändigt med ett sådant förtydligande som efterfrågar. Som utredningen anger framstår emellertid en granskning från den hördes sida som onödig om förhöret skrivs ned i sin helhet. För att klargöra detta bör det regleras att 23 kap. 21 § andra stycket RB inte gäller när ett förhör som doku- menterats genom en ljudupptagning eller ljud- och bildupptagning upp- tecknas skriftligen i sin helhet. Inspelade förhör som upptecknats skrift- ligen i sin helhet bör alltså vara undantagna från kravet på granskning. Den föreslagna regleringen kommer också att innebära att sådana full- ständiga uppteckningar kan göras även efter att förhöret har avslutats. Det bör avslutningsvis påpekas att även om det inte är nödvändigt att låta den hörde kontrollera en fullständig skriftlig uppteckning av ett för- hör, kan det i vissa situationer ändå vara lämpligt med en sådan kontroll. Exempelvis kan det bli aktuellt om det finns skäl att tro att en sådan uppteckning innehåller felaktigheter på grund av bristande kvalitet på inspelningen. 5.1.4Bevara inspelningar av förhör från förundersökningar Regeringens förslag: Ljudupptagningar och ljud- och bildupptag- ningar av förhör i förundersökningar ska bevaras till dess att förun- dersökningen har lagts ned eller avslutats. Om åtal har väckts ska upptagningarna bevaras till dess att målet slutligt har avgjorts. förslag överensstämmer i sak väsentligen med regeringens. Utredningen föreslår dock att bestämmel- sen formuleras som en arkiverings- och gallringsbestämmelse samt att det regleras särskilt att ljudupptagningar av förhör som har skrivits ned i sin helhet ska få gallras efter att förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal har väckts, målet slutligt har avgjorts. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, däribland ombudsmän (), Justitiekanslern och , instämmer i eller har inga invändningar mot utredningens förslag. ifrågasätter om det inte bör införas en gallringsbestämmelse för ljud- och bildupptagningar motsvarande den som gäller för en sådan upptagning av förhör vid en domstol eller om inte den föreslagna be- stämmelsen bör göras tillämplig även på ljud- och bildupptagningar. tillstyrker förslaget men påtalar att detta inte in- nebär att samtliga inspelningar ska arkiveras. Inspelade förhör som inte ingår i förundersökningsprotokoll och inte är processmaterial omfattas inte av arkivlagens bestämmelser, utan ska betraktas som minnesanteck- ningar. betonar att ljudupptagningar som skrivits ned i sin helhet och som inte tillför ärendet sakuppgifter utöver vad den skrift- liga uppteckningen ger – minnesanteckningar – inte omfattas av arkiv- lagens bestämmelser. välkomnar förslaget eftersom det före- kommer en tolkning att ljud- och bildupptagningar kan utgöra minnes- anteckningar. Däremot tillbakavisar förslaget om att ljud- upptagningar som har skrivits ned i sin helhet ska få gallras i ett tidigare skede bl.a. eftersom det är svårförståeligt varför ljudupptagningar ska särbehandlas och då en sådan fråga lämpligen bör regleras av Riks- arkivet. vid anser att videoupptagningar av förundersökningsförhör ska sparas än vad utredningen föreslår, eftersom förhöret annars inte kommer att finnas tillgängligt för en person som vill ansöka om resning. Skälen för regeringens förslag: För att dra nytta av de fördelar från effektivitets- och rättssäkerhetssynpunkt som en bättre dokumentation av förhör under en förundersökning ger är det enligt regeringen av väsentlig betydelse att ljudupptagningar och ljud- och bildupptagningar av förhör i förundersökningar alltid bevaras åtminstone till dess att åtal väckts och målet är slutligt avgjort i domstol. Av remissvaren från Ekobrotts- myndigheten, och framgår att det råder delade meningar om i vilken utsträckning de brottsutredande myndighet- erna enligt nuvarande ordning är skyldiga att bevara inspelade förhör. Detta hänger samman med att det finns olika synsätt i fråga om att be- trakta upptagningar såsom självständiga handlingar i förhållande till fullständiga skriftliga uppteckningar. För att undvika skilda tolkningar och tillämpningar av regleringen finns det enligt regeringen skäl att i lag ta in tydliga regler om i vilken utsträckning de brottsutredande myndig- heterna ska vara skyldiga att bevara ljudupptagningar och ljud- och bild- upptagningar. Utredningen föreslår att det i regleras att ljudupptag- ningar och ljud- och bildupptagningar av förhör under en förundersök- ning ska arkiveras och gallras i enlighet med arkivlagens bestämmelser. En sådan reglering innebär att samtliga inspelningar av sådana förhör kommer att bli allmänna handlingar, oavsett om inspelningarna har upp- tecknats skriftligen eller inte och oberoende av om de hanteras som min- nesanteckningar under förundersökningen eller som färdigställda hand- lingar. Det hänger samman med att minnesanteckningar och andra mel- lanprodukter ska anses upprättade i tryckfrihetsförordningens mening om de tas om hand för arkivering (2 kap. 9 § TF).