prop · H303126 · 2016-03-08 00:00:00 — Regeringens proposition 2015/16:126 Återställande av bestämmelse i lagen om Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att 7 § 3 lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska ändras. Av bestämmelsen ska det framgå att förstöringsskyldigheten för uppgifter som inhämtats med stöd av lagen avser uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas i 27 kap. 22 § första stycket . På så vis återställs bestämmelsen till att ha den innebörd som den hade innan 27 kap. 22 § ändrades . Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i Ärendet ..............................................................och dess beredning Ett återställande ska ske i lagen om signalspaning i Ikraftträdande ...................................- och övergångsbestämmelser Ekonomiska ..........................................konsekvenser av förslaget Sammanfattning av promemorian Återställande av bestämmelse i lagen om signalspaning i Utdrag ur protokoll ...........vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. 3. omfattar uppgifter i meddelanden som avses i 27 kap. 22 § , eller 2015/16:126 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. Lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska ha följande lydelse. Upptagning eller uppteckning av uppgifter som inhämtats enligt denna lag ska omgående förstöras om innehållet 1.berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 §, 2.avser uppgifter för vilka tystnadsplikt gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen, eller som omfattas av efterforskningsförbudet i 3 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen, 3. omfattar uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas enligt 27 kap. 22 § första stycket , eller 4. avser uppgifter lämnade under bikt eller enskild själavård, såvida det inte finns synnerliga skäl att behandla uppgifterna för syften som anges i 1 § andra stycket. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2009:967. Ärendet och dess beredning trädde vissa ändringar i i kraft. ändring i 27 kap. 22 § innebar att förbudet mot att avlyssna vissa samtal vid användandet av hemliga tvångsmedel mot allvarlig eller samhällsfarlig brottslighet utvidgades (prop. 2013/14:237, 2014/15:JuU2, rskr. 2014/15:22). Ändringen av bestämmelsen i medförde att 7 § 3 lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, vilken hänvisar till 27 kap. 22 § , fick en ny innebörd. Efter det att det uppmärksammats att ändringen i medförde förändringar för lagen om signalspaning i försvars- underrättelseverksamhet har en promemoria utarbetats inom Regerings- kansliet (Försvarsdepartementet). Promemorian innehåller förslag till en ändring i 7 § 3 lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet som innebär ett återställande av bestämmelsens innebörd. fattning av promemorian finns i bilaga 1. i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i Försvarsdepartementet (dnr Fö2015/00499/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4. Ett återställande ska ske i lagen om Regeringens förslag: Av 7 § 3 lagen om signalspaning i försvars- underrättelseverksamhet ska det framgå att förstöringsskyldigheten avser uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas enligt 27 kap. 22 § första stycket . Promemorians förslag stämmer delvis överens med regeringens. Promemorians förslag innehöll dock ingen uttrycklig hänvisning till Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. invändningar mot att bestämmelsen ändras på ett sådant sätt att ett återställande sker, men har anfört att den föreslagna lydelsen kan skapa en osäkerhet när det gäller bestämmelsens tillämpningsområde och räckvidd beträffande inhämtning av uppgifter som rör vissa utrikes För att det inte ska uppstå tveksamheter kring vad som 2015/16:126 gäller i fråga om förstöringsskyldighet för denna typ av kommunikation kan det enligt Datainspektionen finnas anledning att på lämpligt sätt förtydliga bestämmelsens räckvidd. har föreslagit att bestämmelsen förtydligas till att avse uppgifter i meddelande mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare, där domstolsprocessen sker enligt reglerna i . Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten bedömer att föreslagen lydelse kan utvidga förstöringsskyldigheten i förhållande till lydelsen innan ändringen i 27 kap. 22 § . Med promemorians förslag kan, till skillnad från den tidigare regleringen, uppgifter i meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och dennes försvarare i andra länders rättsprocesser komma att omfattas av förstöringsplikt. För att uppnå en återställning av förstöringsgrunderna i signalspaningslagen bör det enligt inspektionen framgå att de uppgifter som omfattas av förstöringsskyldighet vid signalspaning är sådana som finns i meddelanden mellan misstänkt och försvarare vilka skyddas i . Försvarsunderrättelsedomstolen anser att promemorian inte belyser hur det aktuella författningsförslaget, vid en jämförelse med den gällande regleringen, rent faktiskt inverkar på förstöringsskyldighetens omfattning. anser att förstöringsskyldigheten i 7 § 3 lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska följa de ändringar som har gjorts i . menar att det i promemorian inte har angetts något skäl till varför förstöringsskyldigheten inte ska följa det utvidgade förbudet i och att beredningsunderlaget därför rimligen måste anses så bristfälligt att det inte kan läggas till grund för lagstiftning. har också ställt frågan hur en urskiljning ska vara möjlig att göra avseende de meddelanden som sker mellan en advokat i egenskap av försvarare och en klient som är misstänkt för brott jämfört med det meddelande där advokaten har en klient som åtnjuter skydd enligt 36 kap. 5 § . En urskiljning blir ju omöjlig att göra utan att ta del av innehållet i meddelandet. Skälen för regeringens förslag: I 7 § lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, förkortad LSF, finns uttryckliga bestämmelser om i vilken utsträckning inhämtad information inte får bli föremål för vidare behandling utan omgående ska förstöras. Bestämmelsen lyder som följer. Upptagning eller uppteckning av uppgifter som inhämtats enligt denna lag ska omgående förstöras om innehållet 1.berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 §, 2.avser uppgifter för vilka tystnadsplikt gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen, eller som omfattas av efterforskningsförbudet i 3 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen, 3.omfattar uppgifter i meddelanden som avses i 27 kap. 22 § , eller 4. avser uppgifter lämnade under bikt eller enskild själavård, såvida det inte finns synnerliga skäl att behandla uppgifterna för syften som anges i 1 § andra stycket. Punkt 3 omfattade meddelanden mellan en misstänkt och hans eller hennes försvarare, i enlighet med lydelsen av 27 kap. 22 § före ändringen av den senare bestämmelsen. Ingen annan bedömning ska göras av innehållet i en upptagning eller uppteckning än vad som är nödvändigt för att konstatera att ett sådant förhållande som anges i punkten föreligger och att innehållet därmed ska förstöras. trädde vissa ändringar i i kraft. En av ändringarna gällde 27 kap. 22 § och innebar att förbudet mot att avlyssna vissa samtal vid användandet av hemliga tvångsmedel mot allvarlig eller samhällsfarlig brottslighet utvidgades till att omfatta fler yrkeskategorier än tidigare (prop. 2013/14:237, bet. 2014/15:JuU2, rskr. 2014/15:22). Som framgått ovan avsåg förstöringsskyldigheten enligt 7 § 3 LSF, i enlighet med 27 kap. 22 § i den tidigare lydelsen, uppgifter mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare. Övervägandena kring detta, och övriga punkter i 7 §, har utförligt redovisats i prop. 2006/07:63, En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet och prop. 2008/09:201, Förstärkt integritetsskydd vid signalspaning. Det har uppmärksammats att den ändring av 27 kap. 22 § som trädde i kraft innebar en materiell förändring av förstöringsskyldigheten i 7 § LSF för försvarsunderrättelseverksamheten, eftersom tredje punkten i 7 § LSF innehåller en hänvisning till den numera ändrade bestämmelsen i . Förstöringsskyldigheten enligt punkt 3 har således till sin ordalydelse utvidgats när det gäller tillämpningsområde och räckvidd. Vidare har 7 § LSF till sin innebörd blivit oklar och svårtillämpad eftersom 7 § 3, med sin hänvisning till den ändrade 27 kap. 22 § , nu delvis är i konflikt med 7 § 4 LSF. Konflikten består i att 7 § 4 LSF, som är en specialbestämmelse, tar sikte på förstöringsskyldighet för uppgifter som är lämnade under bikt eller enskild själavård och att 27 kap. 22 § , med sin hänvisning till 36 kap. 5 § , omfattar den som är präst inom ett trossamfund. I det underlag som ligger till grund för den nya lydelsen av 27 kap. 22 § finns det inget som talar för att det fanns en avsikt att ändra innebörden av LSF. I promemorian föreslås därför att den uppkomna situationen löses genom att 7 § 3 LSF återställs till sin tidigare innebörd. har avstyrkt promemorians förslag. anser att förstöringsskyldigheten i 7 § 3 LSF ska följa de ändringar som har gjorts i . har även ifrågasatt varför det i promemorian inte har angetts något skäl till varför förstöringsskyldigheten inte ska följa det utvidgade förbudet i och frågat hur en urskiljning ska vara möjlig att göra avseende de meddelanden som sker mellan en advokat i egenskap av försvarare och en klient som är misstänkt för brott, jämfört med det meddelande där advokaten har en klient som åtnjuter skydd enligt 36 kap. 5 § . Lagrådet har efterfrågat tydliggöranden när det gäller skälen för att förstöringsskyldigheten i LSF ska begränsas och de syften som bär upp den föreslagna avgränsningen. Som regeringen har anfört ovan är 7 § LSF numera oklar och En ändring behöver därför göras. Före gällde ett förbud mot att avlyssna samtal eller andra meddelanden mellan en misstänkt och dennes försvarare vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation enligt rättegångs- Mer omfattande förbud gällde i fråga om hemlig rumsavlyssning enligt lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. fick inte avse samtal eller tal där någon som yttrar sig är undantagen från vittnesplikt på grund av bestämmelserna i 36 kap. 5 § andra–sjätte Det innebär att absolut förbud gäller mot att avlyssna dels samtal där en försvarare deltar vid utövandet av sitt uppdrag, dels samtal som avser bikt eller enskild själavård om en präst eller annan själasörjare deltar i samtalet. Därtill får avlyssning som huvudregel inte ske vid samtal med personer som tillhör vissa andra yrkeskategorier, om samtalet har samband med deras yrkesutövning. yrkeskategorier som avses är advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, psykologer, psykoterapeuter och familjerådgivare enligt socialtjänstlagen (2001:453) och sådana personers biträden. omfattas i vissa avseenden de som är verksamma inom medieföretag, auktoriserade patentombud och deras biträden samt personer med anknytning till viss statistisk verksamhet. gäller ett enhetligt avlyssningsförbud för de hemliga tvångsmedel som finns för att utreda eller förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Genom lagändringen kom avlyssningsförbudet för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation enligt rättegångs- balken att motsvara det förbud som redan tidigare gällde för hemlig rumsavlyssning enligt lagen om hemlig rumsavlyssning och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation enligt lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Försvarsunderrättelseverksamhet syftar till att ge stöd för bedömningar och beslut till stöd för svensk utrikes-, säkerhets-, och försvarspolitik samt i övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet. rättelseverksamhet och signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet är strikt lagreglerad. Signalspaningen får endast avse utländska förhållanden och får endast ske för de syften som anges i 1 § LSF. Signalspaning bedrivs således, efter inriktning och tillstånd, för att bl.a. kartlägga yttre militära hot mot landet, strategiska förhållanden avseende internationell terrorism som kan hota väsentliga nationella intressen och utveckling och spridning av massförstörelsevapen. genom domstolsprövning av ansökningar om inhämtning och användning av sökbegrepp eller kategorier av sökbegrepp, förbud mot inhämtning av signaler mellan en avsändare och mottagare som båda befinner sig i , krav på förstöring i vissa fall, rapporteringsbegränsningar samt efterhandskontroll genom tillsyn av bl.a. sökbegrepp, rapportering och förstöring utgör tillsammans ett effektivt skydd mot att särskilt skyddsvärd kommunikation inhämtas och bearbetas. försvarsunderrättelseverksamhet utgör inte något straffprocessuellt tvångsmedel. Den av ställda frågan om urskiljning är också relevant i sammanhanget och regeringen behandlade den i samband med införandet av LSF och reglerna om förstöringsskyldighet. Trots den närmare inriktning och den användning av fastställda sökbegrepp som sker vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, finns det inte någon fullständig garanti för att det bland de uppgifter som fås genom automatiserad inhämtning inte kan komma att finnas andra uppgifter som rör fysiska personer än de som är intressanta ur underrättelsesynpunkt. Bestämmelserna om förstöringsskyldighet finns som en garant för att vissa särskilt skyddsvärda uppgifter, men också uppgifter som saknar betydelse för försvarsunderrättelseverksamheten, inte behandlas närmare av . Bestämmelserna utgår huvudsakligen från informationsinnehållet och inte särskilda yrkesgrupper eller andra personalkategorier. Det är nämligen i regel inte möjligt att på förhand göra sådana avgränsningar att information av särskilt skyddsvärd karaktär inte inhämtas. En sådan ordning skulle förutsätta att har tillgång till uppgifter om alla de personer som tillhör en sådan yrkesgrupp eller personalkategori och samtliga teleadresser och motsvarande som är hänförliga till personen i fråga. Endast genom att lägga in sådana uppgifter som exkluderande sökbegrepp i inhämtningssystemen kan nämligen ett inhämtningsförbud följas fullt ut. Det är helt uteslutet att bygga upp sådana uppgiftssamlingar; det skulle innebära ett helt oproportionerligt integritetsintrång i förhållande till vad som skulle kunna vinnas med åtgärden. Den problematik som finns beträffande urskiljning mellan meddelanden har i stället lösts genom en uttrycklig förstöringsskyldighet. Förstöring ska ske så snart det framkommer att meddelandet omfattas av förstöringsskyldigheten (se prop. 2006/07:63 s. 103 f. och prop. 2008/09:201 s. 79 f.). Som regeringen har anfört innebär den uppkomna situationen en oklar och delvis motstridig reglering som behöver åtgärdas. Här bör på nytt poängteras att verksamheten avser utländska förhållanden. Som nämnts ovan framgår av 7 § 1 LSF att upptagning eller uppteckning av uppgifter som inhämtats enligt lagen omgående ska förstöras om innehållet berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 § samma lag. Det innebär att kommunikation som rör inhemska förhållanden ska förstöras. Detta följer även av det förstöringskrav som anges i 2 a § LSF i fråga om upptagningar eller uppteckningar från signaler som inhämtats mellan en avsändare och mottagare som båda befinner sig i . Det är viktigt att Försvarets radioanstalts uppdragsgivare får bästa möjliga underlag för att t.ex. kunna bedöma en främmande stats eller terroristorganisations kapacitet och förmåga. En utländsk terroristledares hälsotillstånd samt på vilket sätt och i vilken omfattning organisationen stöds av sjukvårdsutbildade personer kan här vara av betydelse. Detsamma kan, vid kartläggning av yttre militära hot mot landet, sägas beträffande vissa utländska militära befattningshavare. Vidare är det av intresse för Försvarets radioanstalts uppdragsgivare om t.ex. en religiös företrädare inom ramen för själavårdande samtal uppmanar personer till 2015/16:126 terrorism eller angrepp mot svenska förband i internationella insatser. Det är således av vikt att inte försvåra kartläggning av sådana särskilda företeelser utomlands som omfattas av 1 § LSF genom att införa ett förbud mot att genom signalspaning inhämta kommunikation som sker med vissa yrkeskategorier som har ett särskilt förtroende och vars yrkesutövning är internationell. Att låta förstöringsbestämmelsen i 7 § LSF, med dess hänvisning till den numera ändrade 27 kap. 22 § , kvarstå i nuvarande lydelse och således omfatta ytterligare yrkeskategorier oberoende av deras faktiska relevans för försvarsunderrättelseverksamheten bedöms sammantaget utgöra en långtgående och omotiverad inskränkning av verksamhetens förutsättningar. Som redovisats finns det skillnad mellan bestämmelserna i och i LSF när det gäller förstöringsskyldigheten av uppgifter som är lämnade under bikt eller enskild själavård. Att i LSF införa ytterligare förstöringsbestämmelser som innehåller skillnader i förhållande till bedöms varken vara nödvändigt eller lämpligt. Att inhämtade uppgifter som inte får inhämtas enligt regelverket förstörs, säkerställs i första hand genom 2 a § och 7 § 1 LSF, men också genom övriga punkter i 7 § LSF. Därtill kommer de integritetsintrång som ett upprättande av nödvändiga uppgiftssamlingar skulle leda till. Av dessa skäl anser regeringen att den uppkomna situationen lämpligen åtgärdas genom att innebörden av 7 § 3 LSF återställs. När det gäller innehållet i bestämmelsen har Datainspektionen, , Försvarsunderrättelsedomstolen och Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten lämnat synpunkter på promemorians förslag. Ändringsförslaget har till enda syfte att återställa den betydelse som 7 § 3 LSF hade innan 27 kap. 22 § ändrades. De fyra myndigheternas synpunkter visar att förslagets formulering väcker fråga om bestämmelsens räckvidd. Det finns därför skäl att ytterligare tydliggöra bestämmelsen i förhållande till promemorians lagförslag. Av 7 § 3 LSF bör det således direkt kunna utläsas att förstöringsskyldigheten avser uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas genom 27 kap. 22 § första stycket . Härigenom får bestämmelsen i LSF åter den innebörd den hade innan ändringen i 27 kap. 22 § . Regeringens förslag: Lagändringen föreslås träda i kraft . Promemorians förslag: I promemorian föreslogs inget bestämt datum för ikraftträdande. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens förslag: Förslaget till ändring i LSF bör träda i kraft . Lagförslaget föreslås därför träda i kraft . Övergångsbestämmelser till ändringen har inte bedömts nödvändiga. 6 Ekonomiska konsekvenser av förslaget Regeringens bedömning: Förslaget får inga ekonomiska konsekvenser. Promemorians bedömning stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om ändring i 7 § 3 LSF innebär ett återställande av bestämmelsens innebörd. Ändringen medför inte några ökade kostnader. Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Paragrafen reglerar i vilken utsträckning uppgifter som upptagits eller upptecknats omgående ska förstöras. Paragrafens tredje punkt ändras så att den anger att förstöringsskyldigheten avser uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas enligt 27 kap. 22 § första stycket . På så vis återställs bestämmelsen till att ha den innebörd som den hade innan 27 kap. 22 § ändrades . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4. Sammanfattning av promemorian Återställande av bestämmelse i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet I promemorian lämnas förslag om att den hänvisning som finns i 7 § 3 lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ändras så att hänvisningen till 27 kap. 22 § tas bort. Av punkten ska i stället direkt kunna utläsas att förstöringsskyldigheten avser uppgifter i meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare. Förslag till lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska ha följande lydelse. Upptagning eller uppteckning av Upptagning eller uppteckning av denna lag ska omgående förstöras denna lag ska omgående förstöras 1. berör en viss fysisk person 1. berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 §, för verksamhet som avses i 1 §, 2. avser uppgifter för vilka 2. avser uppgifter för vilka 3 § tryckfrihetsförordningen eller 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrund- 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrund- lagen, eller som omfattas av efter- lagen, eller som omfattas av efter- forskningsförbudet i 3 kap. 4 § forskningsförbudet i 3 kap. 4 § 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrund- 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrund- 3. omfattar uppgifter i med- 3. omfattar uppgifter i med- delanden som avses i 27 kap. 22 § delanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare, eller 4. avser uppgifter lämnade under 4. avser uppgifter lämnade under bikt eller enskild själavård, såvida bikt eller enskild själavård, såvida det inte finns synnerliga skäl att det inte finns synnerliga skäl att som anges i 1 § andra stycket. som anges i 1 § andra stycket. Denna lag träder i kraft den dd mm 2015. 2 Senaste lydelse 2009:967. Följande remissinstanser har lämnat synpunkter på promemorian: Datainspektionen, , Försvarsmakten, Försvars- underrättelsedomstolen, Justitiekanslern, , Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Säkerhetspolisen, 3. omfattar uppgifter i meddelanden som avses i 27 kap. 22 § , eller Förslag till lag om ändring i lagen (2008:717) om Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska ha följande lydelse. Upptagning eller uppteckning av uppgifter som inhämtats enligt denna lag ska omgående förstöras om innehållet 1.berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 §, 2.avser uppgifter för vilka tystnadsplikt gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen, eller som omfattas av efterforskningsförbudet i 3 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen, 3. omfattar uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas enligt 27 kap. 22 § första stycket , eller