prop · H303162 · 2016-04-07 00:00:00 — Det utrymme för att erbjuda icke-revisionstjänster som skapas genom ett undantag är mycket snävt och riskerna ur ett oberoendeperspektiv torde vara små. Att tjänsterna kan levereras är ofta av stort värde för det granskade företaget. Undantagsmöjligheten bör därför utnyttjas. Reger- ingen avser dock att följa utvecklingen. meddelar enligt hittillsvarande regler förhandsbesked om huruvida en viss omständighet träffas av revisorslagens bestämmelser om opartiskhet och självständighet eller om en viss verksamhet är för- 2015/16:162 enlig med reglerna om förtroenderubbande sidoverksamhet (se 21, 22 och 25 §§). Enligt regeringens mening bör det även vara möjligt att få förhandsbesked om huruvida en viss tjänst kan tillhandahållas. Utred- ningen föreslår att möjligheten att få förhandsbesked ska vara begränsad till frågan om en viss tjänst får tillhandahållas på grund av de svenska undantagen för skattetjänster och värderingstjänster. Enligt regeringens mening är det av minst lika stor betydelse för revisorn att kunna få besked om huruvida en viss tjänst omfattas av förordningens förbud. Detta bör därför vara möjligt. 7.4Förbud mot att tillträda befattningar hos revisionsklienten Regeringens förslag: En revisor som har deltagit i ett revisionsupp- drag ska inte få vara styrelseledamot, verkställande direktör eller någon annan ledande befattningshavare i revisionsklienten efter det att revisorn senast medverkade i uppdraget. För den som har varit revisor i ett företag av allmänt intresse eller haft ansvar för revi- sionen i ett sådant företag ska tidsgränsen i stället vara . ska pröva frågor om överträdelse av förbudet även om revisorn har avsagt sig sin auktorisation. Förbudet för tidigare revisorer att tillträda vissa befattningar i revi- sionsklienten i aktiebolagslagen och övrig associationsrättslig lagstift- ning ska upphävas. Utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regering- ens. Utredningens förslag omfattar även befattningar hos revisionsklien- tens moderföretag och dotterföretag (se betänkandet s. 241). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslag- en eller har ingen invändning mot dem. FAR anser att revisorsdirektivet inte kräver att förbudet att tillträda tjänster hos det granskade företaget omfattar företagets moderföretag eller dotterföretag. Skälen för regeringens förslag: Utifrån ett oberoendeperspektiv är det viktigt att motverka att revisorer låter sig influeras av möjligheten att få en ledande befattning eller någon annan anställning hos revisions- klienten efter det att revisionsuppdraget har slutförts. Redan misstanken om att sådana förhållanden påverkar revisorns arbete kan vara skadligt för förtroendet för revisionen. De bestämmelser i svensk rätt som syftar till att motverka detta obero- endehot är inte utformade som ett förbud för revisorn att ta anställning i revisionsklienten efter det att revisionsuppdraget har avslutats. Förbudet riktar sig i stället mot revisionsklienten. Enligt aktiebolagslagen får den som har varit revisor i ett börsbolag inte vara styrelseledamot, verkställ- ande direktör eller annan ledande befattningshavare i bolaget, om inte har förflutit sedan han eller hon lämnade revisionsuppdraget. Detsamma gäller även den som har varit huvudansvarig för revisionen (8 kap. 50 a §). Med ledande befattningshavare avses personer som ingår i ledningsgrupper eller liknande organ och chefer som är direkt under- ställda den verkställande direktören (jfr 8 kap. 51 § aktiebolagslagen). Motsvarande reglering finns i övrig associationsrättslig lagstiftning. Den hittillsvarande direktivbestämmelsen, som bara gäller företag av allmänt intresse, upphävs genom revisionspaketet. I stället införs en ny bestämmelse enligt vilken förbudet utvidgas till att gälla alla revisions- klienter (artikel 22a). En revisor får inte bli styrelseledamot eller tillträda någon annan ledande befattning i det granskade företaget. Förbudet gäller efter det att revisorn upphörde att vara revisor i före- taget. Om det är fråga om ett företag av allmänt intresse, gäller förbudet . Förutom revisorn omfattar direktivets förbud även en huvud- ansvarig revisor, om det är en revisionsbyrå som är revisor. Om andra revisorer deltar i ett revisionsuppdrag i egenskap av anställda hos en revisor eller revisionsbyrå (registrerat revisionsbolag) eller i egenskap av delägare i en byrå, får inte heller de tillträda någon av de nämnda befattningarna förrän har förflutit sedan de med- verkade i uppdraget. Detsamma gäller andra revisorer vars tjänster har ställts till förfogande för eller under kontroll av revisorn eller revisions- byrån när de har deltagit i ett revisionsuppdrag. Eftersom förbudet att tillträda vissa befattningar numera gäller alla företag och inte enbart de av allmänt intresse, är det knappast propor- tionerligt att införa ett tillsyns- eller sanktionssystem med syfte att säkra att revisionsklienterna följer de nya reglerna. Reglerna bör därför inte rikta sig mot klienterna. Regeringen delar utredningens uppfattning att det lämpligaste sättet att genomföra revisorsdirektivet i denna del är att flytta aktiebolagslagens förbud till revisorslagen. Ansvaret för att iaktta förbudet läggs därmed helt och hållet på revisorn. För att reglerna inte ska bli tandlösa krävs det att får möjlighet att besluta om åtgärder gentemot per- soner som inte längre står under nämndens tillsyn. Om en revisor har till- trätt en befattning i ett annat företag än ett revisionsföretag, har ju han eller hon typiskt sett redan avsagt sig sin auktorisation (godkännande). Som utredningen konstaterar är en administrativ sanktionsavgift den enda åtgärd som framstår som verkningsfull. Utformningen av Revisorsnämnd- ens disciplinåtgärder inklusive sanktionsavgiften behandlas i avsnitt 11. Förbudet mot att tillträda vissa befattningar bör omfatta personvalda revisorer samt huvudansvariga revisorer och andra revisorer som har del- tagit i granskningen av företaget. Som FAR är inne på är det emellertid tveksamt om det av direktivet kan utläsas att revisorn även ska hindras från att tillträda ledande befattningar i andra företag än det granskade företaget. Några starka skäl att ändå utsträcka förbudet till tillträde av ledande befattningar i dotterföretag eller moderföretag finns inte heller, särskilt som åtgärden har karaktär av en inskränkning i yrkesfriheten. Det kan i sammanhanget framhållas att kan ingripa mot en revisionsbyrå som behåller ett revisionsuppdrag trots att en av byråns före detta revisorer får en ledande befattning i det granskade företaget eller i ett dotterföretag eller moderföretag till detta. Ett sådant agerande av revisionsbyrån bör i många fall kunna anses strida mot reglerna om opartiskhet och självständighet i revisorslagen. 2015/16:162 7.5 Revisorsförordningens regler om samråd i oberoendefrågor och den årliga rapporten Regeringens förslag: Bestämmelserna i den associationsrättsliga lag- stiftningen om revisorns samråd med revisionsutskottet i oberoende- frågor ska upphävas. Även bestämmelserna om en årlig rapport om öppenhet och insyn ska upphävas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 247 och 269). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. Skälen för regeringens förslag: Revisorsdirektivet innehåller i den hittillsvarande lydelsen särskilda krav på revisorn i ett företag av allmänt intresse att bl.a. bekräfta sin opartiskhet och självständighet för företagets revisionsutskott och diskutera eventuella oberoendehot med utskottet (artikel 42.1). De reglerna flyttas till revisorsförordningen (arti- kel 6.2). Förordningen är direkt tillämplig och ska inte genomföras i svensk rätt. Bestämmelserna i den associationsrättsliga lagstiftningen om revisorns samråd med revisionsutskottet i oberoendefrågor bör därför upphävas (9 kap. 6 b § aktiebolagslagen och motsvarande reglering i övrig associationsrättslig lagstiftning). Beträffande den rapport om olika förhållanden som revisorn ska lämna till revisionsutskottet (artikel 11 i revisorsförordningen) hänvisas till avsnitt 9.2. Ett viktigt led i upprätthållandet av förtroendet för revisorer och revi- sionen är att det finns goda möjligheter till insyn i revisorernas verksam- het. I revisorsdirektivets hittillsvarande lydelse finns det därför regler om att revisorer och revisionsbyråer ska offentliggöra årliga rapporter om öppenhet och insyn på sina webbplatser (artikel 40). I svensk rätt omfatt- ar denna skyldighet enbart revisorer som har revisionsuppdrag i börs- noterade företag (22 a § revisorslagen och 18 § förordningen om revisor- er). Genom revisionspaketet flyttas även bestämmelserna om den årliga rapporten till EU:s revisorsförordning (artikel 13). Förordningen är till- lämplig på alla företag av allmänt intresse. Förordningen gäller direkt och ska inte genomföras i . De svenska bestämmelserna bör där- för upphävas. Högre krav på revisionens kvalitet Revision har bidragit till förtroendet för företagens rap- Förväntningarna på revisionen gör att den måste präglas av Revisionskvalitet omfattar såväl revisorns etik och profes- sionella bedömningar som den tekniska kvaliteten på genomförandet av Många av bestämmelserna i revisionspaketet, t.ex. de om revisorns opartiskhet och självständighet, bidrar till att skapa förutsätt- ningar för en god revisionskvalitet. Ett antal bestämmelser är dessutom Prop. 2015/16:162 direkt avsedda att höja revisionskvaliteten. Det handlar bl.a. om oberoen- de kvalitetskontroll, revisorns professionella skepticism, revisionsbyråns interna organisation och organisationen av revisionsarbetet. Regeringens förslag: Det ska tydliggöras att tidpunkten för den oberoende kvalitetskontroll som revisorer och revisionsbyråer ska vara föremål för ska bestämmas på grundval av en riskbedömning. rollen ska dock ske minst . Bestämmelsen om hur ofta det ska göras en kvalitetskontroll av revisorer och revisionsbyråer som reviderar ett eller flera börsbolag ska tas bort. En revisionsbyrå från en annan stat inom EES ska inte vara föremål för en kvalitetskontroll. En revisor eller en revisionsbyrå från ett tredjeland, som omfattas av ett likvärdigt system i hemlandet, ska inte behöva vara föremål för en oberoende kvalitetskontroll i . Inte heller ska en oberoende kvalitetskontroll behöva göras om en revisor eller en revisionsbyrå från ett tredjeland varit föremål för en kvali- tetskontroll i en annan EES-stat eller en likvärdig kvalitetskontroll i ett Regeringens bedömning: De övriga förändringar av teknisk natur, bl.a. i fråga om kvalitetskontrollens omfattning, som revisionspaketet föranleder bör göras på förordningsnivå. EU:s revisorsförordnings bestämmelser om kvalitetskontroll, bl.a. med avseende på att själv ska utföra kvalitetskont- rollen av revisorer och revisionsbyråer som har revisionsuppdrag i finansiella företag som är företag av allmänt intresse, kräver inga för- Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer huvudsaklig- en med regeringens förslag och bedömning. revisorer och revisionsbyråer som utför revisionsuppdrag i revisions- pliktiga företag ska genomgå kvalitetskontroll minst . en revisor från ett tredje land ska undantas från kravet på kvalitets- kontroll ska enligt utredningen en likvärdig kontroll ha skett i hemlandet. (se betänkandet s. 342 och 463). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen och delar bedömningen eller har ingen invändning mot dem. vissa lagtekniska synpunkter. Skälen för regeringens förslag och bedömning Revisorer och revisionsbyråer (registrerade revisionsbolag) är föremål för extern kvalitetskontroll. Syftet med sådan oberoende kvalitetskontroll är att säkerställa att revisorn håller en kvalitetsnivå i sitt arbete som svar- ar mot gällande normer och yrkesetiska regler. Kontrollen kan också ses 2015/16:162 som ett stöd för revisorns eget kvalitetsarbete. Kvalitetskontroll utförs även internt, dvs. av byrån själv (se avsnitt 8.4). Kvalitetskontrollen ska inbegripa att kontrollanten bedömer i vart fall följande förhållanden (20 § förordningen om revisorer). •Efterlevnaden av revisionsstandarderna. •Hur kraven på opartiskhet och självständighet tillämpas. •Omfattningen av och kvaliteten på de resurser som har lagts ned på uppdragen. •Ersättningen för uppdragen. •Det interna kvalitetssäkringsarbetet, om kontrollen avser en revi- sionsbyrå. Kvalitetskontroll är en del av tillsynsverksamhet. Revisorer, revisionsbyråer och revisorer från tredjeland är skyldiga att låta vid sin tillsyn granska akter, bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten och att lämna nämnden de uppgift- er som behövs för tillsynen (28 § revisorslagen). och branschorganisationen har träffat en över- enskommelse om samarbete när det gäller FAR:s kvalitetskontroller av sina medlemmar. Mot bakgrund av överenskommelsen kan förlita sig på de kontroller som FAR utför. Enligt överenskommelsen ska FAR underrätta om det visar sig att en kvalificerad revisor eller en revisionsbyrå på ett all- varligt sätt har åsidosatt sina skyldigheter, inklusive om en revisor vägrar att genomgå kvalitetskontroll. Härigenom finns en koppling till Revisors- nämndens disciplinära verksamhet (jfr artikel 29.1 andra stycket i revi- sorsdirektivet). Den kvalitetskontroll som genomförs av FAR kvalitetssäkras av genom att stickprov tas på ett antal kontroller . kvalitetskontrollerar de revisorer som inte är medlem- mar av FAR anlitar FAR:s kvalitetskontrollanter. Revisionspaketet ger inte anledning att ompröva dessa huvuddrag i ordningen för hur kvalitetskontroll utförs. Direktivet föranleder dock några mindre justeringar av regelverket om kvalitetskontroll. För det första sägs uttryckligen att kvalitetskontrollen ska vara ändamålsenlig och proportionerlig i förhållande till omfattning- en av och komplexiteten i revisorns verksamhet (artikel 29.1 första styck- et k). För det andra anges att den som utför kontrollen under de tre sen- aste åren inte får ha varit delägare i, anställd hos eller på annat sätt varit knuten till den som är föremål för kvalitetskontrollen (artikel 29.2 b). Slutligen ska kvalitetskontrollanten intyga att det inte finns någon int- ressekonflikt (artikel 29.2 c). För att tillgodose kraven i direktivet bör ändringar göras i förordningen om revisorer, som redan innehåller andra riktlinjer för kvalitetskontrollen. Kvalitetskontroll ska som huvudregel utföras minst (27 a § revisorslagen). Enligt revisionspaketet ska frågan om hur ofta kvalitetskontroll ska utföras avgöras på grundval av en analys av riskerna för brister i revi- Revisorer och revisionsbyråer som har revisionsuppdrag i företag, som enligt unionsrätten är revisionspliktiga, ska dock alltid genomgå kvalitetskontroll minst (artikel 1 och artikel 29.1 h i revisorsdirektivet). Regeringen noterar att så gott som samtliga revisorer och revisions- byråer torde ha åtminstone något revisionsuppdrag i ett aktiebolag. Revi- sionspaketet ställer därmed, liksom hittillsvarande reglering, i praktiken ett krav på att kvalitetskontroll utförs minst . Kvalitetskont- roll av revisorns arbete är av avgörande betydelse för att säkerställa en god revisionskvalitet. Den nuvarande ordningen med kvalitetskontroll minst har fungerat väl och bör således behållas. Det bör dock, med anledning av direktivet, tydliggöras att kontrollerna ska utför- as oftare om en riskbedömning gör det motiverat. Det innebär att , inom ramen för ett riskbaserat arbetssätt, kan kontrollera revisorer med högriskuppdrag oftare än . Så är fallet . För revisorer och revisionsbyråer som har revisionsuppdrag i ett eller flera företag av allmänt intresse gäller i denna del inte direktivet, utan revisorsförordningen. Sådana revisorer och revisionsbyråer ska vara före- mål för en kvalitetskontroll minst . Om de granskade före- tagen av allmänt intresse är små eller medelstora, behöver kontroll dock ske bara minst (artikel 26 i förordningen). Revisorslagens bestämmelse om att det ska göras en kvalitetskontroll av revisorer och revisionsbolag som reviderar ett eller flera börsbolag bör tas bort. EU:s revisorsförordning föranleder inga andra författningsändringar. Även de särskilda reglerna om kvalitetskontroll av revisorer med upp- drag i företag som noterats på en marknad utanför EES bör tas bort. Eftersom en kvalitetskontroll ska genomföras så ofta som det på grund- val av en riskbedömning är motiverat, finns inget som hindrar att kont- roller i dessa fall sker oftare än , om det finns skäl för det. Kvalitetskontrollen av revision av finansiella företag utför själv kvalitetskontroll av revisorer och revisions- byråer som har uppdrag i börsbolag. Det finns ett starkt intresse av för- troende för revisionen av dessa företag och revisorns synbara oberoende, dvs. att revisorn uppfattas som opartisk och självständig. I EU:s revisorsförordning tas det in omfattande föreskrifter om kva- litetskontroll av revisorer och revisionsbyråer som har revisionsuppdrag i företag av allmänt intresse (artikel 26 i förordningen). I förordningen anges bl.a. vilka krav som ska ställas på de inspektörer, kontrollanter och sakkunniga som deltar i kontrollen. ska enligt förordningen vidare inrätta ett effektivt s.k. kvalitetskontrollsystem. Kvalitetskontrollerna ska göras på grundval av en analys av riskerna. ska ha ansvaret för inspek- tionsmetoder, uppföljningsmanualer, rapporteringsmetoder och program för regelbundna inspektioner samt för valet av inspektörer för varje inspek- tion. Det ska finnas tillräckliga resurser för kvalitetskontrollsystemet, som ska organiseras på ett sådant sätt att det är oberoende i förhållande till de granskade revisorerna och revisionsbyråerna. 2015/16:162 En inspektion ska omfatta minst följande moment. •En utvärdering av utformningen av revisorns eller revisionsbyråns interna kvalitetskontrollsystem, inbegripet bl.a. efterlevnaden av revisionsstandarder och kvalitetskontrollstandarder samt av kraven på etik, opartiskhet och självständighet. •En godtagbar verifiering av rutiner och en granskning av doku- mentationen för företag av allmänt intresse för att säkerställa att det interna kvalitetskontrollsystemet fungerar. •En bedömning av innehållet i den senaste rapporten om öppenhet och insyn som offentliggjorts av revisorn eller revisionsbyrån. Inspektionen ska leda till en rapport med de viktigaste slutsatserna och rekommendationerna från granskningen av kvalitetskontrollsystemet. De resultat och slutsatser som rekommendationerna grundas på ska delges och diskuteras med den som har granskats. Revisorn eller revisionsbyrån har sedan en rimlig tid på sig att uppfylla rekommendationerna. Tiden fastställs av . ska enligt förordningen regelbundet se över de metoder som revisorer och revisionsbyråer använder för att utföra revi- sion. Revisionspaketet hindrar inte att även fortsättnings- vis samarbetar med FAR när det gäller kvalitetskontroller. Däremot ska själv utföra kvalitetskontrollen av revisorer och revi- sionsbyråer som har uppdrag i ett eller flera företag av allmänt intresse (artikel 32.4 d i direktivet och artikel 24.1 i förordningen). Det innebär att får ett utökat uppdrag med avseende på kvalitets- kontroll av revision av finansiella företag som är företag av allmänt int- resse, t.ex. banker och försäkringsföretag. Genom Revisorsnämndens utökade uppdrag tydliggörs vikten av förtroendet för revisionen av fin- ansiella företag. I övrigt överensstämmer de krav som förordningen ställer på kvalitets- kontrollen och inspektionerna väl med hur sköter kvalitetskontrollen av revisorer med uppdrag i börsbolag. utökade uppdrag föranleder en ändring av förord- ningen om revisorer i fråga om avgifter (jfr 26 §). Kvalitetskontrollen av revisorer från andra stater Kvalitetskontrollen av revisionsbyråer från en annan stat inom EES är enligt revisionspaketet förbehållen tillsynsmyndigheten i hemmedlems- staten (artikel 34.1 i direktivet). Det innebär att inte ska utföra kvalitetskontroll av sådana revisionsbyråer. er (fysiska personer) från en annan stat inom EES omfattas de av Revi- sorsnämndens tillsyn så snart nämnden har beviljat dem auktorisation (4 och 5 §§ samt 27 a § första stycket revisorslagen). När det gäller revisorer och revisionsbyråer från ett tredjeland är dessa föremål för kvalitetskontroll, om revisorn eller revi- sionsbyrån inte redan har varit föremål för en likvärdig kontroll i hem- landet (27 a § andra stycket revisorslagen). en precisering av denna huvudregel. Revisorer och revisionsbyråer från ett tredjeland ska sålunda inte behöva kvalitetskontrolleras av Revisors- nämnden, om de varit föremål för en likvärdig kvalitetskontroll av en tillsynsmyndighet i ett annat land (artikel 45.3 i Prop. 2015/16:162 direktivet). ska också kunna avstå från att utföra egen kvalitetskontroll, om det tredjelandet omfattas av ett beslut som innebär att landet ska anses ha en likvärdig ordning för kvalitetskontroll (arti- kel 46.1 i direktivet). Ett sådant beslut kan fattas av Europeiska kommis- sionen eller av . 8.3Revisorn ska vara professionellt skeptisk Regeringens förslag: Det ska uttryckligen framgå av lag att revisorn ska utföra sitt uppdrag med professionell skepticism. Detta ska inte gälla då revisionen utförs av en revisor som inte är kvalificerad. Utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regering- ens förslag. Enligt utredningens förslag ska kravet på professionell skepticism alltid ställas på revisorn i en ekonomisk förening, oavsett om revisorn är auktoriserad eller inte (se betänkandet s. 211 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Genom revisionspaketet kompletteras revisorsdirektivets bestämmelser om yrkesetik med regler om profession- ell skepticism. I dessa anges att medlemsstaterna ska se till att revisorn agerar med professionell skepticism när han eller hon utför en lagstadgad revision. Revisorn ska vara medveten om att det kan förekomma väsent- liga felaktigheter, inklusive bedrägeri, även i de fall revisorns tidigare erfarenhet av det granskade företagets ledning tyder på ärlighet och inte- gritet hos dessa personer. Revisorn ska särskilt upprätthålla professionell skepticism i granskningen av ledningens uppskattningar av verkliga värden, nedskrivningar av tillgångar, avsättningar och framtida kassa- flöden relevanta för företagets kapacitet till fortsatt drift. Med profes- sionell skepticism avses en ifrågasättande inställning, att vara uppmärk- sam på förhållanden som eventuellt kan tyda på felaktigheter till följd av bl.a. bedrägeri och att göra en kritisk bedömning av revisionsbevis (arti- kel 21.2). Direktivets definition av professionell skepticism överensstämmer i hög grad med den i den internationella revisionsstandarden 200. Där anges bl.a. att en revisor ska förhålla sig professionellt skeptisk och följa relevanta yrkesetiska krav (se punkterna 13(1), 15 och A18–A22). , som tas fram och förvaltas av det internationella , ingår i god revisionssed (jfr 9 kap. 3 § aktiebolagslagen och motsvarande reglering i övrig associationsrättslig lagstiftning). Med den utformning kravet på professionell skepticism har enligt revi- sorsdirektivet blir det en del av god revisionssed, som revisorn alltid är skyldig att iaktta. Liksom utredningen gör regeringen emellertid bedöm- ningen att den ökade betoningen av revisorns skeptiska förhållningssätt bör komma till uttryck i lagtexten. Utöver den allmänt hållna bestämmel- sen om god revisionssed bör det därför i lag tas in ett uttryckligt krav på att revisorn ska utföra sina uppdrag med professionell skepticism. Av avsnitt 8.4 framgår att revisionsbyrån ska organiseras så att revisorn kan 2015/16:162 leva upp till kraven på honom eller henne, bl.a. kravet på professionell skepticism.