prop · H40343 · 2016-11-14 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka förbrukningsartiklar som omfattas av första stycket. 10 § Särskilda bestämmelser om hälso- och sjukvård finns i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. och lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. 1 § ska erbjuda vårdgaranti åt den som omfattas av ansvar enligt 8 kap. 1 eller 2 §. Vårdgarantin ska innehålla en försäkran om att den enskilde får 1.kontakt med primärvården, 2.besöka läkare inom primärvården, 3.besöka den specialiserade vården, och 2 § Om inte uppfyller garantin enligt 1 § 3 eller 4, ska se till att patienten får vård hos en annan vårdgivare utan extra kostnad för patienten. 3 § ska rapportera in uppgifter om väntetider till en nationell databas. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.de tidsperioder inom vilka vårdgarantin enligt 1 § ska vara uppfylld och i övrigt om garantins innehåll, och 2.landstingens rapporteringsskyldighet enligt 3 §. 1 § ska ge patienten möjlighet att välja behandlings- alternativ enligt vad som anges i 7 kap. 1 § patientlagen (2014:821). 2 § ska ge patienten möjlighet att välja hjälpmedel enligt vad som anges i 7 kap. 2 § patientlagen (2014:821). 3 § ska ge patienten möjlighet att få en ny medicinsk bedömning enligt vad som anges i 8 kap. 1 § patientlagen (2014:821). Sjukvård i samband med sjöräddningsinsatser 4 § I samband med sjöräddningsinsatser i de delar av havet utanför Sveriges sjöterritorium, där sjöräddningstjänsten ankommer på svenska myndigheter, får bedriva hälso- och sjukvård i syfte att minimera de fysiska och psykiska följdverkningarna av en olycka. 5 § I landstingen ska det finnas möjligheter till anställning för läkares allmäntjänstgöring i sådan omfattning att alla läkare som avlagt läkarexamen och läkare med utländsk utbildning som föreskrivits allmäntjänstgöring ges möjlighet att fullgöra praktisk tjänstgöring för att få legitimation som läkare enligt 4 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659). Anställning för allmäntjänstgöring ska ske . I landstingen ska det också finnas möjligheter till anställning för läkares specialiseringstjänstgöring i en omfattning som motsvarar det planerade framtida behovet av läkare med specialistkompetens i klinisk verksamhet. KOMMUNENS ANSVAR SOM HUVUDMAN 11 kap. Organisation, planering och samverkan 1 § Ledningen av den kommunala hälso- och sjukvårdsverksamheten ska utövas av den eller de nämnder som kommunfullmäktige enligt 2 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) bestämmer. Bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. 2 § Kommunen ska planera sin hälso- och sjukvård med utgångspunkt i befolkningens behov av sådan vård. Kommunen ska vid planeringen beakta den hälso- och sjukvård som erbjuds av andra vårdgivare. 3 § I planeringen och utvecklingen av hälso- och sjukvården ska kommunen samverka med samhällsorgan, organisationer och vårdgivare. 4 § Inom det verksamhetsområde som kommunen bestämmer ska det finnas en medicinskt ansvarig sjuksköterska. Om ett verksamhetsområde i huvudsak omfattar rehabilitering, får en fysioterapeut eller en arbetsterapeut fullgöra de uppgifter som åligger en medicinskt ansvarig sjuksköterska. Första och andra styckena gäller sådan hälso- och sjukvårdsverksamhet som avses i 12 kap. 1 och 2 §§ i en kommun som inte ingår i ett lands- ting, om det i verksamheten inte finns någon läkare. 2016/17:43 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ansvar och uppgifter för personal som avses i första och andra styckena. 12 kap. Ansvar att erbjuda hälso- och sjukvård 1 § Kommunen ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt den som efter beslut av kommunen bor i en sådan boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket eller 7 kap. 1 § första stycket 2 socialtjänstlagen (2001:453). Kommunen ska även i samband med dagverksamhet enligt 3 kap. 6 § samma lag erbjuda en god hälso- och sjukvård åt den som vistas i dagverksamheten. 2 § Kommunen får erbjuda den som vistas i kommunen hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård) i ordinärt boende. 3 § Med undantag för vad som anges i 16 kap. 1 § tredje stycket gäller vad som sägs i 1 och 2 §§ inte sådan hälso- och sjukvård som ges av läkare. 4 § får på framställning av en kommun inom erbjuda läkemedel utan kostnad ur läkemedelsförråd till den som 1.bor i en sådan särskild boendeform som avses i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453), eller 2.får hemsjukvård genom kommunens försorg. svarar för kostnaderna för läkemedel som rekvireras till läkemedelsförråden. i samband med hälso- och sjukvård enligt 1 eller eller 14 kap. 1 § erbjuda habilitering och rehabilitering samt hjälp- medel för personer med funktionsnedsättning. Kommunen ska, i samverkan med den enskilde, upprätta en individuell plan när insatser som avses i första stycket erbjuds. Av planen ska planerade och beslutade insatser framgå. 6 § Kommunen ska i samband med hälso- och sjukvård enligt 1 § tillhandahålla sådana förbrukningsartiklar som avses i 8 kap. 9 §. 1 § Kommunen ska ge den enskilde möjlighet att välja behandlings- alternativ inom sådan hälso- och sjukvård som avses i 12 kap. 1 och 2 §§ och 14 kap. 1 § enligt vad som anges i 7 kap. 1 § patientlagen (2014:821). 2 § Kommunen ska ge den enskilde möjlighet att välja hjälpmedel enligt vad som anges i 7 kap. 2 § patientlagen (2014:821). AVDELNING V. ÖVRIGA BESTÄMMELSER FÖR 14 kap. Överlåtelse av ansvar från landsting till kommun 1 § får till en kommun inom överlåta skyldigheten att erbjuda hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård) i ordinärt boende, om och kommunen kommer överens om det. Överenskommelsen får inte avse ansvar för hälso- och sjukvård som ges av läkare. Överenskommelsen får även avse ansvar för sådana förbrukningsartiklar som avses i 8 kap. 9 §. får lämna sådant ekonomiskt bidrag till kommunen som motiveras av överlåtelsen. 2 § Om samtliga kommuner inom ett landstings område ingår i en överlåtelse av ansvar för hemsjukvård enligt 1 § och om det behövs för kostnadsutjämning mellan kommunerna, får kommunerna lämna ekonomiskt bidrag till varandra. 3 § får träffa överenskommelse med en kommun inom om att kommunen ska ha ansvar för hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning. Bestämmelserna om individuell plan i 12 kap. 5 § andra stycket och om val av hjälpmedel i 13 kap. 2 § gäller även i dessa fall. Avtal med annan om överlämnande av uppgifter 1 § Landsting och kommuner får med bibehållet huvudmannaskap sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som eller kommunen ansvarar för enligt denna lag. Av avtalet ska framgå de särskilda villkor som gäller för överlämnandet. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till en juridisk person eller en enskild individ. 1 § ska till kommunerna inom avsätta de läkarresurser som behövs för att enskilda ska kunna erbjudas en god hälso- och sjukvård i särskilt boende och i dagverksamhet enligt 12 kap. 1 §. Detsamma gäller hemsjukvård i ordinärt boende, om en kommun ansvarar för vården enligt 14 kap. 1 §. ska med kommunerna inom sluta avtal om omfattningen av och formerna för läkarmedverkan. Om inte uppfyller sina skyldigheter enligt avtalet att tillhandahålla läkare, har kommunen rätt att på egen hand anlita läkare och få ersättning för sina kostnader för det från . 2 § och kommunen ska samverka så att en enskild, som kommunen enligt 12 kap. 1 eller 2 § har ansvar för, också får övrig vård och behandling, hjälpmedel samt förbrukningsartiklar enligt 8 kap. 9 § som hans eller hennes tillstånd fordrar. 3 § ska ingå en överenskommelse med kommunen om ett samarbete i fråga om 1.personer med psykisk funktionsnedsättning, och 2.personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroende- framkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa personer eller deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelsen. 4 § När den enskilde har behov av insatser både från hälso- och sjukvården och från , ska tillsammans med kommunen upprätta en individuell plan. Planen ska upprättas om eller kommunen bedömer att den behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda och om den enskilde samtycker till det. Arbetet med planen ska påbörjas utan dröjsmål. Planen ska, när det är möjligt, upprättas tillsammans med den enskilde. Närstående ska ges möjlighet att delta i arbetet med planen, om det är lämpligt och den enskilde inte motsätter sig det. Av planen ska det framgå 1.vilka insatser som behövs, 2.vilka insatser som respektive huvudman ska svara för, 3.vilka åtgärder som vidtas av någon annan än eller kommunen, och 4.vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. 1 § Vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök får tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer. Patienter som omfattas av ett landstings eller en kommuns ansvar för hälso- och sjukvård enligt 8 kap. 1–3 §§ respektive 12 kap. 1 och 2 §§ och 14 kap. 1 § ska behandlas lika. Första stycket gäller inte i den mån annat är särskilt föreskrivet. 2 § får för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som ska gälla. Avgiften för sluten vård får för varje vårddag uppgå till högst 0,0023 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkrings- balken, avrundat nedåt till närmaste tiotal kronor. 3 § Av patienter som är eller äldre får vårdavgifter och andra avgifter för sådan vård och sådana förbrukningsartiklar som avses i 6 § inte tas ut. 4 § Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för långtidssjukvård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. 5 § Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när vården ges eller patienten uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Avgiften får tas ut av den underårige om det finns särskilda skäl. Högkostnadsskydd för avgifter till landsting 6 § För den enskilde får följande poster tillsammans , räknat från det första tillfälle då avgift betalats, uppgå till högst 0,025 prisbas- belopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av : 1.vårdavgifter som avser öppen vård enligt denna lag i andra fall än som avses i 8 § första stycket 1, 2.avgifter för förbrukningsartiklar som avses i 8 kap. 9 §, och 3.avgifter för tandvård som avses i 8 a § tandvårdslagen (1985:125). Vid beräkning av avgiftsbefrielse enligt första stycket ska även sådana avdrag som har gjorts enligt 7 § andra stycket lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet medräknas. 7 § Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna för avgifter och gjorda avdrag enligt 6 § sammanlagt uppgår till det belopp som avses där. Sådan avgiftsbefrielse gäller även för barn som som avses i 6 § fyller . Med förälder avses även familjehemsförälder. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern. Högkostnadsskydd för avgifter till kommuner 8 § För den enskilde får avgifter för följande poster tillsammans uppgå till högst en tolftedel av 0,5392 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken: 1.vård enligt 12 kap. 1 eller 2 § eller 14 kap. 1 §, 2.förbrukningsartiklar enligt 12 kap. 6 §, 3.långtidssjukvård som en kommun har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård, och 4.hemtjänst och dagverksamhet enligt 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). Avgifterna får dock inte uppgå till ett så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och andra normala levnadskostnader (förbehålls- belopp). När avgifterna fastställs, ska kommunen dessutom försäkra sig om att den enskildes make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. 2016/17:43 Vid beräkning av avgiftsunderlag och förbehållsbelopp enligt andra stycket ska 8 kap. 3, 4, 7 och 8 §§ socialtjänstlagen tillämpas. Underrättelseskyldighet i fråga om missbruk 1 § Om en nämnd som utövar ledning enligt 7 kap. 1 § eller 11 kap. 1 § i sin verksamhet iakttagit något som tyder på att nya medel används för missbruksändamål eller att ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, ska nämnden utan dröjsmål anmäla detta till Folkhälso- myndigheten. 2 § Landsting och kommuner ska medverka vid finansiering, planering och genomförande av dels kliniskt forskningsarbete på hälso- och sjuk- vårdens område, dels folkhälsovetenskapligt forskningsarbete. Landsting och kommuner ska i dessa frågor, i den omfattning som behövs, sam- verka med varandra och med berörda universitet och högskolor. Hälso- och sjukvård vid extraordinära händelser i fredstid 3 § Personer som tas emot från en annan kommun eller ett annat landsting enligt 4 kap. 1 § lagen (2006:544) om kommuners och lands- tings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap omfattas av mottagande kommuns och landstings skyldigheter enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 3.Bestämmelsen i 8 kap. 3 § första stycket gäller inte vård som ges enligt avtal om hälso- och sjukvårdstjänster som träffat med före , så länge avtalet gäller. 2017 får ett sådant avtal inte förlängas utan att 8 kap. 3 § första stycket beaktas. 4.Bestämmelserna i 17 kap. 5 § gäller inte avgifter för vilka betal- ningsskyldighet uppkommit före . 5.För den som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen gäller fortfarande 3 c § den upphävda lagen i dess lydelse före . 6.För sjukgymnaster gäller fortfarande 24 § den upphävda lagen i dess lydelse före . 2.2 Förslag till lag om upphävande av lagen Prop. 2016/17:43 (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. Härigenom föreskrivs att lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m.1 ska upphöra att gälla vid utgången av . 1.Den upphävda lagen gäller fortfarande för anställningsavtal som har ingåtts före . 2.Den som hade en tjänst som klinisk amanuens får biträda i hälso- och sjukvården så länge han eller hon innehar tjänsten. 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1997:798. 2.3Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 6 kap. 13 a § ska ha följande lydelse. Står barnet under vårdnad av två vårdnadshavare och samtycker endast den ena till en åtgärd till stöd för barnet, får socialnämnden besluta att åtgärden får vidtas utan den andra vårdnadshavarens samtycke om det krävs med hänsyn till barnets bästa och åtgärden gäller omfattas av hälso- och sjukvårds- omfattas av hälso- och sjukvårds- lagen (1982:763), lagen (2017:000), 2.behandling i öppna former som ges med stöd av 4 kap. 1 § social- tjänstlagen (2001:453), 3.utseende av en kontaktperson eller en familj som avses i 3 kap. 6 b § första stycket socialtjänstlagen eller 4.en insats enligt 9 § 4, 5 eller 6 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Ett beslut enligt första stycket får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Beslut i frågor som avses i första stycket gäller . Rätten får dock bestämma att dess beslut ska gälla först sedan det har vunnit laga kraft. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2012:779. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 51 kap. 5 § socialförsäkringsbalken ska ha (1982:763). (2017:000). I 106 kap. 24 och 25 §§ finns bestämmelser om när assistansersättning inte lämnas vid vistelse på institution m.m. Denna lag träder i kraft . 2.5Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) Härigenom föreskrivs att 8 a och 15 a §§ tandvårdslagen (1985:125) ska ha följande lydelse. Vid tillämpningen av 8 § ska särskilt se till att uppsökande verksamhet bedrivs bland dem som 1.omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, eller 2.har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och a) omfattas av en kommuns ansvar för hälso- och sjukvård första stycket hälso- och sjuk- enligt 12 kap. 1 § hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763), vårdslagen (2017:000), b)får hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård), eller c)är bosatta i egen bostad och har motsvarande behov av vård eller omsorg som personer som omfattas av 2 a eller 2 b ovan. ska också se till att nödvändig tandvård erbjuds patienter som avses i första stycket. ska vidare se till att tandvård kan erbjudas 1.dem som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjukdomsbehandling , och 2.dem som har stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. Tandvård som avses i 7 § 1 ska vara avgiftsfri för patienten. Uppkommer kostnader med anledning av att patienten uteblivit från avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som bestämmer. får också ta ut avgift, om patienten på begäran ges tandvård som inte är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1. vården ges, eller 2. han eller hon uteblir från ett 2. patienten uteblir från ett Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. 1Senaste lydelse 2011:1188. 2Senaste lydelse 2010:1234. Av patienter som får tandvård som avses i 7 § 2 och 3 får ta Prop. 2016/17:43 ut vårdavgifter enligt grunder som bestämmer, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Vid tandvård som avses i 8 a § samt vid undersökning för och utförande av oralkirurgisk behand- ling, som kräver ett sjukhus tekniska och medicinska resurser gäller bestämmelserna om avgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Patienten ska ha rätt att välja om sådan tandbehandling som avses i 8 a § ska utföras av folktandvården eller av en enskild näringsidkare, ett bolag, eller en annan juridisk person vars vård kan berättiga till ersättning enligt lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Vid tandvård som avses i 8 a § samt vid undersökning för och utförande av oralkirurgisk behand- ling som kräver ett sjukhus tekniska och medicinska resurser gäller bestämmelserna om avgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). Patienten ska ha rätt att välja om sådan tandbehandling som avses i 8 a § ska utföras av folktandvården eller av en enskild näringsidkare, ett bolag eller en annan juridisk person vars vård kan berättiga till ersättning enligt lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Denna lag träder i kraft . 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård ska ha följande lydelse. Ersättning för somatisk långtidssjukvård vid en inrättning som tillhör ett landsting lämnas antingen med ett belopp som motsvarar genomsnittliga årliga självkostnad för den aktuella vårdformen eller, om och samtliga kommuner i kommer överens om det, med belopp som svarar mot olika vårdplatsers kvalitet. Beloppen omräknas med hänsyn till skatteunderlagets utveckling i . Regeringen fastställer de belopp som avses i första stycket. En kommun och ett landsting får komma överens om att ska uppbära de avgifter som patienterna ska erlägga till kommunen enligt 26 § femte stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). En kommun och ett landsting får komma överens om att ska ta emot de avgifter som patien- terna ska betala till kommunen enligt 17 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:000). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:247. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1991:419) om resekostnads- ersättning vid sjukresor ska ha följande lydelse. Landsting och kommuner som inte tillhör något landsting (sjukvårdshuvudmän) ska, i fråga om personer som är försäkrade för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och 5 kap. socialförsäkrings- balken, lämna ersättning för resekostnader 1.i samband med öppen hälso- och sjukvård som anordnas av ett landsting eller en kommun som inte ingår i ett landsting eller i samband med sjukhusvård, 2.i samband med rådgivning om födelsekontrollerande verksamhet m.m. som ersätts enligt föreskrifter som regeringen meddelat, 3.vid resor till och från sjukhus eller läkare som föranleds av en under- sökning enligt förordningen (1975:1157) om ersättning för vissa läkar- utlåtanden m.m., 4. i samband med tillhanda- hållande av hjälpmedel åt handi- kappad, 4. i samband med tillhanda- hållande av hjälpmedel åt en person med funktionsnedsättning, 5.i samband med tandvård som avses i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd, 6.vid besök som med anledning av sjukdom görs hos läkare inom studerandeorganisationernas hälsovård, för vilken statsbidrag betalas ut av högskolestyrelse, 7.i samband med konvalescentvård som ges i konvalescenthem som har tagits upp på förteckning som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, 8. vid besök för sjukvårdande behandling som ges i samband med insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 8. vid besök för sjukvårdande behandling som ges i samband med en insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade, 9. vid besök för sjukvårdande 9. vid besök för sjukvårdande behandling som ges med stöd av behandling som ges med stöd av bestämmelserna om den kommu- bestämmelserna om den kommu- nala hälso- och sjukvården i hälso- nala hälso- och sjukvården i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). och sjukvårdslagen (2017:000). I fråga om resekostnader enligt första stycket 2 ska ersättning lämnas även när rådgivningen bedrivs av organisationer med tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg. 1 Senaste lydelse 2013:1144. 2016/17:43 För resekostnader som avses i första stycket 1 behöver ersättning lämnas endast om vården eller behandlingen getts med anledning av sjukdom eller förlossning. Sjukvårdshuvudmännen ska också lämna ersättning för resekostnader vid vård enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning och vid fysio- terapi enligt lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) Prop. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångs- vård ska ha följande lydelse. Föreskrifterna i hälso- och sjuk- Föreskrifterna i hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763) och patient- vårdslagen (2017:000) och patient- lagen (2014:821) gäller all psykiat- lagen (2014:821) gäller all psykiat- skrifter om psykiatrisk vård som är skrifter om psykiatrisk vård som är förenad med frihetsberövande och förenad med frihetsberövande och annat tvång (tvångsvård) ges i annat tvång (tvångsvård) ges i Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård finns också i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Vad som sägs i denna lag om ett landsting gäller även en kommun som inte ingår i ett landsting.