prop · H40349 · 2016-11-29 00:00:00 — företagen gjorde innan kassaregisterkravet infördes. Svenska företag som är konkurrenter till företag som inte behöver Prop. 2016/17:49 registrera sin försäljning i ett kassaregister upplever en stor och påtaglig konkurrensnackdel. Såväl branschorganisationer som enskilda företag har till både och regeringen framfört att utländska företag bör omfattas av samma regler som svenska företag. kan inte heller genomföra en meningsfull granskning av den kontanta försäljningen i företag som inte använder kassaregister eftersom det saknas uppgifter i bokföringen om enskilda försäljningar. En utvidgning av kassaregisterkravet innebär därmed att får verktyg som att på ett effektivt sätt granska företag i kontanthandeln som saknar fast driftställe i . Det bör leda till att möjligheterna för dessa företag att vara verksamma i utan att vara registrerade här minskar väsentligt. Ett kassaregisterkrav för företag utan fast driftställe i skulle komma att förstärka konkurrensen på lika villkor och öka legitimiteten för skattesystemet. 5.2Skyldighet för näringsidkare utan fast driftställe i att använda kassaregister Regeringens förslag: Näringsidkare som bedriver verksamhet i utan fast driftställe i landet ska inte längre omfattas av det generella undantaget från skyldigheten att använda kassaregister. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att det generella undantaget från skyldigheten att använda kassaregister för utländska näringsidkare som saknar fast driftställe i ska tas bort. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker, är positiva till, eller har inget att invända mot förslaget, däribland ombudsmän, i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , , , Datainspektionen, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), i , , vid , , , kommun, , i , , , , , Visita och Rådet för Kassa- och Betalsystem. Skälen för regeringens förslag: Det övergripande syftet med kassaregisterregleringen är att skydda seriösa företagare från illojal konkurrens från mindre seriösa företagare och att öka legitimiteten för skattesystemet. Att alla näringsidkare ska behandlas lika är det tyngsta och också det bärande skälet för att näringsidkare utan fast driftställe i , i samma utsträckning som svenska näringsidkare och utländska näringsidkare med fast driftställe i , bör omfattas av kravet att har konstaterat att näringsidkare som inte använder kassaregister har stora möjligheter att undkomma effektiv skattekontroll av sin kontanta försäljning och att oseriösa näringsidkare därmed kan konkurrera med lägre priser som en direkt följd av att skatter och arbetsgivaravgifter inte betalas med rätt belopp till staten. En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga erinringar mot det. det ska finnas en seriös blomsterhandel i är det viktigt att undantaget för utländska ambulerande företagare tas bort. Förslaget är också motiverat mot bakgrund av att kontrollerfarenheter visar att det generellt sett är en sämre redovisningsstandard i företag som inte använder kassaregister jämfört med företag som använder kassaregister. Om det generella undantaget för näringsidkare utan fast driftställe i tas bort torde såväl allmänhetens som företagens förtroende för skattesystemet öka. Sammantaget är det rimligt att näringsidkare som bedriver verksamhet i utan fast driftställe här inte omfattas av det generella undantaget från skyldigheten att använda kassaregister. , som avstyrker förslaget, föreslår att regeringen i stället tillsätter en oberoende utredning som på ett objektivt sätt utvärderar effekterna av de bestämmelser om kassaregister som Förslaget har även framförts av Visita i en hemställan till Regeringen konstaterar att har genomfört en utvärdering av bestämmelserna om kassaregister, samt att en ytterligare utredning inte ligger inom ramen för detta lagstiftningsärende. Kammarrätten i påpekar att begreppet fast driftställe har utmönstrats ur mervärdeskattelagen (1994:200) och i frågasätter den föreslagna utformningen av lagen. Genom den föreslagna utformningen av paragrafen, kommer alla näringsidkare att omfattas av kassaregister- skyldigheten i samma omfattning. Det är också hos dessa grupper som har konstaterat att kontrollproblem finns. att den föreslagna utformningen av paragrafen är till fyllest. Förslaget innebär att hela regelsystemet om kassaregister kommer att omfatta även företagare utan fast driftställe i om de bedriver verksamhet här i landet. får möjlighet att genom tillsyn kontrollera att även företag utan fast driftställe i har kassaregister och att kassaregistren uppfyller föreskrivna krav. får också möjlighet att genomföra kontrollbesök och göra kundräkning, kvittkokontroll, kontrollköp och kassainventering. Vid överträdelser kan kontrollavgifter Bestämmelserna om befrielse från särskilda avgifter blir möjlighet att i enskilda fall medge undantag från bestämmelserna om kassaregister kan därmed också aktualiseras. Det kan vara så att ett företag utan fast driftställe i driver kringresande försäljning i olika länder och därmed kan komma att ställas inför kravet att använda olika kassaregister i olika länder beroende på att länderna har olika lagkrav på kassaregister. I denna situation kan det ur näringsidkarens synvinkel uppfattas som oskäligt att näringsidkaren ska ha flera olika kassaregister. Om en sådan situation uppstår är kostnaderna för att ha olika kassaregister dock en konsekvens av att näringsidkaren har valt att driva en kringresande verksamhet i olika länder. Om det Prop. 2016/17:49 därmed kan anses oskäligt att företaget ska använda ett kassaregister som uppfyller svenska krav och att undantag kan medges enligt 39 kap. 9 § SFL är något som måste prövas i det enskilda fallet mot bakgrund av de omständigheter som gäller för näringsidkaren, se även avsnitt 5.3. Marknadsaktörerna tar fram nya lösningar på kassaregisterområdet och teknikutvecklingen samt konkurrensen mellan tillverkarna leder till att kassaregister i likhet med andra elektroniska produkter relativt sett har en sjunkande prisbild. Vad som kan anses vara ett oskäligt krav kan med hänsyn till produktutvecklingen innebära att det som var oskäligt inte längre anses vara det. Nämnas kan att elektroniska betalningar med smarttelefoner ökar i snabb takt på bekostnad av användning av kontanter. På marknaden finns det mobila betalningslösningar där det går att koppla till ett kassaregister som är lagrat på en server hos leverantören av betalningslösningen. Den föreslagna utvidgningen innebär naturligtvis att kommer att behöva se över sina föreskrifter. Så till exempel kan det inte längre krävas att ett kassaregister och dess kontrollenhet eller kontrollsystem alltid ska förvaras i . kan med stöd av bemyndigandet i 9 kap. 3 § skatteförfarandeförordningen meddela ett generellt undantag från skyldigheter som gäller kassaregister. Denna bestämmelse kan, om behov uppkommer, utnyttjas av för att hantera situationer som inte kan förutses, men som innebär att någon skyldighet gällande kassaregister generellt sett kan anses vara oskälig. Till exempel skulle detta kunna avse internationella ideella organisationer vars svenska motsvarigheter är befriade från skattskyldighet. Förslaget föranleder ett nytt tredje stycke i 39 kap. 5 § SFL. Regeringens förslag: En näringsidkare utan fast driftställe i får, i stället för ett kassaregister som uppfyller kraven enligt svenska bestämmelser, använda ett kassaregister som har prövats enligt bestämmelserna i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om prövningen visar att registret uppfyller likvärdiga krav. Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. I promemorian föreslogs ingen sådan bestämmelse. I stället föreslogs att skulle kunna utnyttja sin rätt att medge undantag från kassaregisterbestämmelserna. Remissinstanserna: Endast har behandlat frågan och anför att principen om ömsesidigt erkännande innebär att ett mottagande medlemsland ska avstå ifrån att tillämpa sina nationella krav om kraven som uppfylls i ursprungslandet garanterar ett likvärdigt skydd för det allmänintresse som skyddas av mottagarlandets krav. fall innebär detta att en näringsidkare som i sitt hemland uppfyller krav som möjliggör för att utöva en effektiv skattekontroll och som leder till att illojal konkurrens kan motverkas, ska undantas från kravet på att använda ett kassaregister som uppfyller de svenska kraven. Skälen för regeringens förslag: I och med att det generella undantaget från kassaregisterkravet tas bort för näringsidkare utan fast driftställe i måste dessa näringsidkare, om de i mer än obetydlig omfattning säljer varor eller tjänster mot kontant betalning eller mot betalning med kontokort, använda kassaregister som uppfyller Det innebär att en sådan näringsidkare måste anskaffa eller hyra ett tillverkardeklarerat kassaregister som uppfyller uppställda krav och kassaregistret ska vara anslutet antingen till en certifierad kontrollenhet eller till ett certifierat kontrollsystem. hemland kan ha motsvarande föreskrifter om kassaregister som , att ett kassaregister på ett säkert sätt ska bevara registrerade anför att det finns starka skäl för att godta detta och en sådan ordning kan införas i lag. gör emellertid bedömningen att en lagbestämmelse inte är den bästa lösningen. Det beror på att det alltid måste till en prövning om regelverket för kassaregister i det utländska företagets hemland uppfyller motsvarande krav som ställs i det svenska regelverket. bedömning är svår att göra för ett utländskt företag som typiskt sett inte har några särskilda kunskaper om svenska bestämmelser om Det finns inget internationellt gemensamt regelverk för utformning av föreskrifter om kassaregister och bestämmelserna om kassaregister ser mycket olika ut i länderna inom Europeiska ekonomiska Mot bakgrund av den föränderliga omvärlden gör i stället bedömningen att den bästa lösningen är att frågan om undantag hanteras inom ramen för befintligt regelverk. kan i det enskilda fallet med stöd av 39 kap. 9 § SFL pröva om omständigheterna är sådana att det kan anses skäligt att tillåta att hemlandets kassaregister får användas i . Regeringen anser däremot, i likhet med , att den föreslagna bestämmelsen i 39 kap. 5 § SFL bör kompletteras med en bestämmelse om ömsesidigt erkännande som kan utnyttjas av näringsidkare från andra länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet utan att det ställs krav på förhandsgodkännande. kollegiet påpekat föreligger anmälningsskyldighet enligt 7 kap. 3-4 §§ SFL, varför i efterhand torde kunna verifiera att en näringsidkare uppfyller förutsättningarna för undantag utan att syftet med I de fall det visar sig att näringsidkaren har använt ett kassaregister som inte kan godkännas och omsättningen överstigit fyra prisbasbelopp kan dessutom fatta beslut om kontrollavgift enligt 50 kap. 1 § SFL. För att ett utländskt kassaregister ska vara godtagbart är det viktigt att det finns tillräckliga garantier för att de uppgifter som registreras i kassaregistret bevaras på ett säkert sätt. Uppgifterna ska också vara Det torde säkerställas genom den möjlighet som finns för att inhämta upplysningar från företagets verksamhetsland inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet med stöd av tillämpligt internationellt rättsinstrument. alltid i samband med kontrollbesök på begäran från Prop. 2016/17:49 tillhandahålla kontrollremsa, uppgifter från journalminne eller tömningskvitto för kontroll av hur försäljningen har registrerats i kassaregistret. Lagrådet har påpekat att det, med den föreslagna ordningen, är näringsidkaren som ska bedöma om det kassaregister han avser att använda har prövats på ett sätt som motsvarar den svenska prövningen och att den utländska prövningen visar att registret uppfyller krav som är likvärdiga med de svenska kraven. Lagrådet menar vidare att det inte är en lämplig ordning att den enskilde näringsidkaren ska behöva göra dessa bedömningar och riskera att betala kontrollavgift om det visar sig att bedömningarna var felaktiga. Inom ramen för den fortsatta beredningen bör övervägas på vilket sätt undantaget från kravet på svenska kassaregister kan utformas så att det bättre tillgodoser berättigade krav på förutsebarhet och rättssäkerhet. En lösning kan vara att får till uppgift att lämna besked i enskilda fall om ett visst utländskt kassaregister kan användas i . Regeringen menar att det är rimligt att den förteckning över tillverkardeklarerade register som redan tillhandahåller kompletteras med en förteckning över de länder inom EES vars godkännande kan accepteras. bör även lämna besked i enskilda fall om ett visst utländskt kassaregister kan användas i . Det förtjänar att påpekas att fortfarande har möjlighet att medge undantag från skyldigheten att ha certifierat kassaregister såväl i enskilda fall, som genom generella föreskrifter. Förslaget föranleder ny 39 kap. 8 a § och närmast före paragrafen en ny rubrik. Regeringens bedömning: De föreslagna bestämmelserna strider inte mot . Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens bedömning. I promemorian bedöms anmälningsskyldighet inte föreligga. Remissinstanserna: Endast har yttrat sig i frågan och menar att anmälningsskyldighet kan föreligga. Kollegiet rekommenderar därför att förslaget anmäls till . Skälen för regeringens bedömning: En utländsk företagare som bedriver sin huvudsakliga verksamhet i en annan medlemsstat i EU och som kommer till för att sälja varor eller tillhandahålla tjänster utan att det sker på en stadigvarande plats eller återkommande från samma platser kommer med stor sannolikhet inte att ha ett fast driftställe i . Den försäljning som då görs i betraktas som tillfälligt bedriven verksamhet och företagaren omfattas av rätten att fritt tillhandahålla tjänster (tjänstefriheten) enligt artikel 57 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 2016/17:49 Om avser att införa en skatteregel som kan vara ett hinder för en utländsk företagares verksamhet i ska denna skatteregel kunna rättfärdigas antingen med stöd i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller med stöd av praxis. Syftet med att införa krav på kassaregister för utländska företagare utan fast driftställe är att säkerställa en effektiv skattekontroll och att motverka illojal konkurrens. Dessa ändamål är sådana skäl av trängande allmänintresse som kan motivera ett hinder för utövandet av de grundläggande friheter som säkerställs genom fördraget. En medlemsstat har således rätt att vidta proportionerliga åtgärder som möjliggör att såväl de beskattningsbara inkomsternas storlek i denna stat som de förluster som har samband därmed kan kontrolleras på ett klart och precist sätt. För att pröva om en åtgärd ska bedömas som fördragsstridig eller inte har i sin praxis utvecklat ett test som kallas för Gebhardtestet. I målet C-55/94 mot Consiglio dell'Ordine degli Avvocati e Procuratori di , 1995 I-04165, punkt 37, tillämpades detta test där angav att nationella åtgärder som kan hindra eller göra det mindre attraktivt att utöva de grundläggande friheter som garanteras av fördraget ska uppfylla fyra förutsättningar. De ska vara tillämpliga på ett icke-diskriminerande sätt, de ska framstå som motiverade med hänsyn till ett trängande allmänintresse, de ska vara ägnade att säkerställa förverkligandet av den målsättning som eftersträvas genom dem och de ska inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå denna målsättning. Att införa ett krav på kassaregister för näringsidkare utan fast driftställe är inte diskriminerande gentemot dem eftersom samma krav finns för övriga näringsidkare i och alla därför skulle behandlas likadant. Det allmänintresse som tillgodoses är att en effektiv skattekontroll möjliggörs av de utländska näringsidkarna, vilket motverkar illojal konkurrens och bidrar till att förtroendet för skattesystemet kan upprätthållas. Innan de nuvarande reglerna om kassaregister infördes i var det inte ovanligt att en del av försäljningen inte registrerades i kassaregistret eller att de kassaregister som användes var möjliga att manipulera. omfattande kontrollerfarenhet av kontanthandeln visar att en försäljning måste registreras definitivt för att möjliggöra en effektiv skattekontroll. Det är nödvändigt att införa krav på kassaregister även för näringsidkare utan fast driftställe i om de ska kunna kontrolleras på ett meningsfullt sätt. Med krav på kassaregister för näringsidkare utan fast driftställe i kommer den illojala konkurrensen att minska för de näringsidkare som omfattas av kassaregisterskyldighet. En regel om skyldighet för näringsidkare utan fast driftställe i att använda kassaregister får inte gå längre än vad som är nödvändigt för att upprätthålla en effektiv skattekontroll. För att omfattas av kravet på kassaregister i krävs att omsättningen inte är av obetydlig omfattning, vilket i de här aktuella fallen i princip innebär att omsättningen ska överstiga fyra prisbasbelopp under ett beskattningsår. Det innebär att de nya näringsidkare som skulle omfattas av regeln, på samma villkor som de som gör det, skulle ha en omsättning i som är så omfattande att den kostnad och det administrativa merarbete som krävs för att ha ett kassaregister som är godkänt i väl kan anses rymmas inom kravet på proportionalitet. För att inte i onödan betunga näringsidkare som har kassaregister som redan har godkänts enligt bestämmelser i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, föreslås att ett sådant godkännande ska accepteras i om prövningen innebär en garanti för att motsvarande krav som de svenska kraven på kassaregister uppfylls. I de fall det anses vara oskäligt att kräva kassaregister enligt svenska regler för näringsidkare som bedriver kringresande verksamhet i olika länder kan även i övrigt undantag medges utifrån de omständigheter som gäller för den enskilde näringsidkaren. Den administrativa hanteringen för en näringsidkare utan fast driftställe i avseende anmälan av kassaregister eller en eventuell ansökan om undantag blir inte mycket mer omfattande än . Dessa ska enligt gällande bestämmelser registrera sig för mervärdsskatt innan de startar sin försäljning. Den anmälan görs på pappersblankett. I samband med registreringen för mervärdesskatt har möjlighet att informera om kravet på kassaregister och hur ett kassaregister anmäls. De föreslagna ändringarna innebär en utökad skyldighet för näringsidkare att använda kassaregister. Medlemsstaterna har enligt och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (anmälningsdirektivet) en skyldighet att anmäla tekniska föreskrifter. anför att det föreslagna tillägget av 39 kap. 5 § 3 st. kan vara anmälningspliktigt enligt anmälningsdirektivet. Kollegiet påpekar att ett slopande av undantaget innebär att ett befintligt kontrollförfarande för en produkt (kassaregister) utökas till en ny användargrupp (utländska näringsidkare utan fast driftställe). Förslaget innebär med andra ord en utökning av den tekniska föreskriftens tillämpningsområde, som enligt kollegiets bedömning kan behöva anmälas till enligt anmälningsdirektivet. Regeringen instämmer i uppfattning att en anmälningsskyldighet inte kan uteslutas och gav därför kollegiet i uppdrag att anmäla den föreslagna ändringen till . Med anledning av den svenska anmälan (2016/0144/S) har Europeiska kommissionen avgett en kommentar där den framhåller att klausulen om ömsesidigt erkännande i lagförslaget innehåller en hänvisning till EES- länderna men inte till . Artiklarna 5–7 i beslut 1/95 om genomförande av den slutliga fasen av tullunionen föreskriver att åtgärder som har en verkan som motsvarar kvantitativa restriktioner mellan Europeiska unionen och ska avskaffas. Kommissionen föreslår därför att klargör att klausulen om ömsesidigt erkännande ska gälla för produkter som lagligen har tillverkats och/eller saluförs i EU:s medlemsstater och , och för produkter som lagligen tillverkats i de Efta-medlemsstater som omfattas av . Regeringen gör följande bedömning. Vad gäller klausulens begränsning till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet så finns det en väsentlig skillnad mellan och EES-länderna i att det finns 2016/17:49 handräckningsavtal och överenskommelse om utbyte av information mellan länderna som tillhör EES, medan motsvarande avtal saknas gentemot . Med anledning av detta är det inte säkerställt att kommer att erhålla nödvändig information från kassaregister som godkänns enligt turkiska regler, även om reglerna för godkännande i sig uppfyller likvärdiga krav som de svenska. Genom att inkludera i klausulen om ömsesidigt erkännande skulle skattekontrollen inte kunna säkerställas och syftet med lagstiftningsåtgärden skulle således motverkas. Mot bakgrund av detta anser regeringen att inte kan tillmötesgå Europeiska kommissionens önskemål om att tillåta att näringsidkare med verksamhet i , men utan fast driftställe här – istället för ett kassaregister som är certifierat enligt svenska bestämmelser – utan vidare prövning ska få använda sig av kassaregister lagligen tillverkade och/eller saluförda i EU:s medlemsstater och samt kassaregister lagligen tillverkade i de Efta-medlemsstater som omfattas av . Regeringen instämmer med promemorians bedömning att det inte föreligger någon skyldighet att anmäla de föreslagna ändringarna till EU- kommissionen på grund av bestämmelserna i och rådets direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet). I artikel 2.3 i tjänstedirektivet anges att direktivet inte ska tillämpas på skatteområdet. Av om genomförandet av tjänstedirektivet framgår att detta gäller både skattelagstiftningen och de administrativa förfaranden som behövs för att verkställa skattelagstiftningen. Regeringens bedömning: Något behov av lagstiftningsåtgärder tillhandahållande mot värdebevis har inte visats föreligga. Promemorians förslag bör inte genomföras. Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens I promemorian föreslås att undantaget från kassaregister- skyldigheten för distansavtal inskränks och att tillhandahållande mot värdebevis ska omfattas av kassaregisterkrav. Remissinstanserna: anför att redovisningen av förslagens överensstämmelse med är bristfällig. att det i konsekvensutredningen inte finns några uppgifter om företagens storlek, vilket är en brist och menar slutligen att ett av de absolut främsta skälen till att en konsekvensutredning ska göras är behovet av att utreda om det finns alternativa lösningar som uppnår syftet på ett enklare och mer kostnadseffektivt sätt än det framtagna förslaget. förslagen om distansavtal respektive värdebevis handlar det om att förslagsställaren begränsar företagens möjligheter att effektivisera sin anser att för att detta ska vara befogat, måste det finnas tydliga belägg för att inga alternativa lösningar kan nå syftet på ett mer kostnadseffektivt sätt. förslagsställaren inte presenterar några alternativa lösningar i sin konsekvensutredning. konstaterar att det i promemorian inte finns några uppgifter om hur många företag som säljer mot egna kuponger och som därför påverkas. Inte heller har presenterat konkreta uppgifter om hur många fall där de särskilda befogenheterna kundräkning och kvittokontroll de facto har varit eller kan förväntas bli värdelösa som det uttrycks i promemorian. Det finns ingen möjlighet att kunna väga nyttan mot den ökade regelbördan. anser därför att förslagen i denna del inte kan genomföras . menar att i promemorian med tillhörande konsekvensutredning inte kunna visa att det föreligger ett verkligt och utbrett problem med skatteundandragande gällande de verksamheter som omfattas av dagens undantag. Likt förhållandena för en inskränkning av undantaget beträffande distansavtal anser nämnden det inte visat att det föreligger ett stort behov (problem) med nuvarande undantag för värdebevis.