prop · H40329 · 2016-10-18 00:00:00 — Bolag med statligt ägande ska enligt statens ägarpolicy och riktlinjer för bolag med statligt ägande (N2015:25) agera föredömligt, vilket bland annat innebär att bolagen ska arbeta för efterlevnad av internationella riktlinjer som FN:s Global Compact, FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter samt riktlinjer för multinationella företag (se om dessa kortfattat i avsnitt 7.2). Policyn anvisar även att företagen ska agera transparent och rapportera enligt GRI (Global Reporting Initiative), en internationell standard för hållbarhetsredovisning. Enligt policyn ska bolag med statligt ägande även identifiera relevanta områden inom hållbart företagande i sin affärsstrategi och i styrelsen fastställa strategiska hållbarhetsmål. Ägarpolicyn tillämpas i majoritetsägda bolag. I bolag där staten är minoritetsägare verkar staten i dialog med övriga ägare för att ägar- policyn ska tillämpas. Ett samordnande och kunskapshöjande arbete pågår Regeringen har genomfört seminarier för styrelseordförande och verkställande direktörer i samtliga bolag med statligt ägande kring arbete med FN:s vägledande principer för företag och En studie om de internationella riktlinjerna från FN och i syfte att underlätta Skr. 2016/17:29 bolagens tillämpning av statens ägarpolicy genomfördes . Ett nätverk har etablerats för att diskutera hållbart företagande samt för att utbyta kunskap och erfarenheter mellan bolagen. Vid en av nätverksträffarna behandlades de internationella riktlinjer som bolagen ska arbeta för att efterleva. inom har också genomfört flera workshops för bolagen om FN:s riktlinjer för företag och mänskliga rättigheter. En modell för bolagsanalys har utvecklats Regeringen har i skrivelsen redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2014/15:140) utvecklat en modell för bolagsanalys för bolag med statligt ägande som belyser relevanta områden inom hållbart företagande, inklusive mänskliga rättigheter. Syftet är att analysen ska öka ägarens kunskaper om hur bolagens risker och möjligheter bör hanteras. Resultatet av analysen integreras i ägarstyrningen och beaktas i ägardialogen, i uppföljningen av bolagets utveckling samt vid rekrytering och nominering av styrelseledamöter. 8Regeringen kommer att följa upp och utvärdera strategin Åtgärd: Regeringen kommer att löpande följa upp och utvärdera den strategi som redovisas i denna skrivelse. Regeringen kommer att följa upp och utvärdera strategin för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter. De synpunkter som framförs i samråden med aktörer inom det civila samhället och den offentliga sektorn kommer att utgöra ett viktigt underlag i uppföljningen. Detsamma gäller underlag från de myndigheter som arbetar med frågor som rör mänskliga rättigheter. Om en nationell rättigheter inrättas, kommer dess rekommendationer tillmätas stor vikt. Även resultatet av internationella granskningar samt särskilda uppdrag kommer att vara angelägna att beakta. Regeringen kommer i budgetpropositionen att, utifrån det av antagna målet för politiken för mänskliga rättigheter, till redovisa det arbete som sker inom ramen för strategin. 2016/17:29 9 Del II – Lägesrapport om internationella åtaganden om mänskliga Utvecklingen av internationella Skr. åtaganden om mänskliga rättigheter I detta avsnitt ges en lägesrapport när det gäller utvecklingen av internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. I avsnitt 10.1 redogörs för de konventioner och tilläggsprotokoll som har tillträtt sedan den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 2006–2009 beslutades. I avsnitt 10.2 redovisas regeringens överväganden när det gäller vissa konventioner och tilläggsprotokoll som ännu inte har tillträtt. I avsnitt 10.3 redovisar regeringen sin förnyade bedömning när det gäller tidigare gjorda reservationer till konventioner om mänskliga rättigheter. Information om konventioner, granskningar och regeringens arbete finns på webben Regeringens webbplats om mänskliga rättigheter () är ett verktyg för att främja kunskaps- och informationsspridning om de mänskliga rättigheterna i enlighet med konventionsåtaganden. På webbplatsen publiceras bland annat information om regeringens arbete med mänskliga rättigheter i och information om hur arbetar med mänskliga rättigheter i utrikespolitiken. Där finns information om av tillträdda konventioner om mänskliga rättigheter. Där finns även information om rapportering till internationella granskningsorgan samt olika granskningsorgans synpunkter och rekommendationer som gäller situationen för de mänskliga rättigheterna i . Webbplatsen innehåller även sammanfattningar av de domar och beslut som meddelat mot samt en länk till de svenska översättningarna av dessa domar och beslut. Webbplatsen har närmare en miljon sidvisningar . 10.1Tillträdda konventioner och tilläggsprotokoll 10.1.1 och fakultativa protokoll Det fakultativa protokollet till konventionen om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi Protokollet trädde i kraft . Det avser att motverka försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi och ställer krav på att sådana handlingar kriminaliseras och bestraffas av de fördragsslutande staterna. tillträde till protokollet krävde vissa ändringar i . FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning samt dess fakultativa protokoll FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning trädde i kraft . trädde ett fakultativt protokoll 2016/17:29 om enskildas klagorätt i kraft. ratificerade både konventionen och det fakultativa protokollet . Konventionsstaterna åtar sig i konventionen att utan diskriminering säkerställa och främja fullt förverkligande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning. tillträde till konventionen och det fakultativa protokollet föranledde inte några författningsändringar. 10.1.2Europarådets konventioner och ändringsprotokoll antog protokoll 14 till . ratificerade protokollet och det trädde i kraft . Protokollet påverkar inte de rättigheter som enskilda tillerkänns enligt konventionen. Det avser i stället att effektivisera processen inför , bland annat genom ändringar i domstolens domförhetsregler. Som ett exempel på en sådan ändring kan nämnas att det enligt det nya protokollet ges behörighet till en respektive tre domare att avgöra mål i vissa fall där det tidigare krävts tre respektive sju domare. Vidare ges möjlighet att väcka talan inför mot en medlemsstat för bristande efterlevnad av en tidigare dom från domstolen. De ändringar som protokollet innebär införlivades i svensk rätt genom en ändring i lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Ändringsprotokoll 14 a till På grund av att , som den enda av medlemsstater, inte hade ratificerat ändringsprotokoll 14 tog initiativ till en provisorisk lösning som innebar att vissa av bestämmelserna i protokoll 14 skulle tillämpas i avvaktan på en rysk ratifikation. Detta resulterade i ett nytt protokoll, ändringsprotokoll 14 a, som antogs . I och med att ändringsprotokoll 14 trädde i kraft upphörde dock protokoll 14 a att gälla. Protokoll 15 till bygger på den så kallade Brightondeklarationen om framtid som antogs . Protokollet öppnades för undertecknande och kommer att träda i kraft efter att samtliga fördragsslutande parter har ratificerat protokollet. Protokollet rör främst domstolens inre verksamhet men innebär även ett förtydligande av subsidiaritetsprincipen och staternas så kallade bedömningsmarginal (eng. of appreciation). Det innebär även att tidsfristen för att lämna in ett klagomål till domstolen minskas från sex Även detta protokoll syftar till att domstolens verksam- het ska effektiviseras och att bidra till en minskad arbetsbörda för Skr. 2016/17:29 domstolen. tillträde till konventionens ändringsprotokoll krävde att de ändringar som protokollet innebär införlivas med svensk rätt genom en ändring i lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet, även känd som Istanbulkonventionen, antogs . ratificerade konventionen och den trädde i kraft . Konventionen innehåller ett flertal åtaganden som syftar till att bekämpa våld mot kvinnor och våld i hemmet och anger att våld mot kvinnor är ett uttryck för historiskt ojämlika maktförhållanden mellan kvinnor och män. Åtgärderna rör bland annat datainsamling, förebyggande åtgärder, skydd och stöd för brottsoffer, utredning, lagföring, processrätt, skyddsåtgärder, migration och asyl. I samband med tillträde till konventionen infördes två nya brott i , äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp, även känd som , trädde i kraft . ratificerade konventionen och den trädde i kraft . Konventionen innehåller bestämmelser om bland annat förebyggande åtgärder, skyddsåtgärder och hjälp till brottsoffer, förebyggande eller behandlande program, materiell straffrätt, utredningar, åtal och processrätt samt om internationellt samarbete. I samband med att tillträdde konventionen infördes bland annat en skärpt sexualbrottslagstiftning. Sjöarbetskonventionen antogs av den internationella arbetsorganisationen () . ratificerade konventionen och den trädde i kraft . Sjöarbetskonventionen ersätter ett antal på sjöfartens område och syftar till att tillförsäkra sjömän drägliga arbets-och levnadsförhållanden ombord på fartyg. Konventionen reglerar frågor om bland annat arbetsmiljö, löner och social trygghet. tillträde till konventionen krävde vissa författningsändringar. 2016/17:29 Konventionen om ett ramverk för främjande av arbetsmiljö Konventionen om ett ramverk för främjande av arbetsmiljö antogs av . ratificerade konventionen och den trädde i kraft . Konventionen syftar till att främja en fortlöpande förbättring av arbetsmiljön för att förhindra arbetsolyckor, arbetssjukdomar och arbetsolyckor med dödlig utgång genom att i samråd med arbetsgivarnas och arbetstagarnas mest representativa organisationer utveckla en nationell politik, ett nationellt system och ett nationellt program. tillträde till konventionen krävde inte några författningsändringar. 10.2Överväganden när det gäller konventioner och tilläggsprotokoll som inte tillträtts Nedan följer regeringens överväganden när det gäller ett antal konventioner och tilläggsprotokoll som inte tillträtts. 10.2.1FN-konventioner och fakultativa protokoll Konventionen gällande skydd för migrantarbetares rättigheter Konventionen gällande skydd för migrantarbetares rättigheter trädde i kraft . De länder som har valt att ratificera konventionen är främst sådana varifrån migrantarbetare kommer. Varken eller någon annan medlemsstat i EU har anslutit sig till konventionen. Det skydd som stadgas i konventionen följer i huvudsak redan av de sex centrala FN- konventionerna om mänskliga rättigheter och . Konventionen till skydd för alla människor mot påtvingande försvinnanden Konventionen till skydd för alla människor mot påtvingande försvinnande trädde i kraft . undertecknade konventionen men har inte ratificerat konventionen. Inför en ratificering av konventionen bedömer regeringen att det krävs en analys av eventuellt lagstiftningsbehov. Frågan bereds inom . Det fakultativa protokollet till FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter Tilläggsprotokollet till FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter () trädde i kraft . Protokollet ger den som bevakar staters efterlevnad av konventionen kompetens att ta emot och granska klagomål från enskilda individer. har inte ratificerat protokollet. Frågan om en eventuell ratificering analyseras i . Det fakultativa protokollet till om ett individuellt Det fakultativa protokollet till om ett individuellt klagomålsförfarande antogs och öppnades för undertecknande . Protokollet trädde i kraft . Enligt protokollet kan enskilda som anser sig ha blivit utsatta för en kränkning av bestämmelser i göra en framställning till kommittén. Framställningen kan även gälla kränkningar enligt det fakultativa protokollet angående handel med barn, barnprostitution och barnpornografi eller det fakultativa protokollet om barns indragning i väpnade konflikter. har inte undertecknat protokollet. Regeringen tar sina åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter på största allvar och vill vara säker på att det är görligt att leva upp till de åtaganden som görs. Oavsett om ratificerar tilläggsprotokollet eller inte så är det av största vikt att det finns nationella system för att se till att rättigheterna är tillvaratagna. Tilläggsprotokoll 12 till trädde i kraft . Protokollet innehåller ett generellt förbud mot diskriminering avseende alla rättigheter som erkänns i nationell lag. har inte tillträtt protokollet. De huvudsakliga skäl som har framfört mot en ratificering är att protokollet är för allmänt hållet och har ett alltför brett tillämpningsområde. I uppföljningen av den senaste nationella handlingsplanen om mänskliga rättigheter (IJ2010/00922/DISK) redovisade regeringen att den inte hade för avsikt att tillträda protokollet, men att det kan vara av intresse att undersöka om det är lämpligt och möjligt att utforma ett generellt och heltäckande diskrimineringsförbud. Utvärderaren anförde att regeringen bör inleda ett arbete med sikte på att ska tillträda protokollet. Som skäl anfördes i huvudsak att redan har en folkrättlig förpliktelse av det slag som protokoll 12 innebär. Även mot rasism och intolerans (ECRI) rekommenderade i sin senaste rapport att ratificerar protokollet. Det finns endast ett fåtal avgöranden från gällande protokoll 12. Det är därför fortsatt svårt att bedöma protokollets omfång och innebörd. Med detta som bakgrund är regeringens fortsatta inställning att inte bör tillträda protokollet. Protokoll 16 till öppnades för undertecknande och hade för denna skrivelse ännu inte trätt i kraft. har inte undertecknat protokollet. 2016/17:29 Protokollet möjliggör för de högsta domstolarna i de fördragsslutande staterna att begära ett rådgivande yttrande från i frågor som gäller tolkningen eller tillämpningen av fri- och rättigheter. Protokollet föreskriver dock ingen skyldighet för domstolarna att i något visst läge begära sådant rådgivande yttrande. I begreppet ”högsta domstolarna” inbegrips specialdomstolar som är högsta instans inom ett visst område. Regeringens bedömning är att avvakta hur protokollet tillämpas i praktiken och vilken effekt protokollet har på domstolens arbetsbörda innan beslut fattas om ett eventuellt tillträde till protokollet. 169 om ursprungsfolk och stamfolk Konvention 169 om ursprungsfolk och stamfolk trädde i kraft . har inte tillträtt konventionen. Utvärderaren rekommenderade regeringen att anta en plan med angivna delmål för hur eventuella hinder mot en ratifikation av ILO- konventionen 169 ska kunna undanröjas. Frågan om tillträde har varit under fortlöpande övervägande sedan konventionens tillkomst. I betänkandet Samerna – ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25) gjordes bedömningen att i de allra flesta avseenden uppfyller konventionens krav men att åtgärder måste vidtas för att ska nå upp till kraven gällande samernas rättigheter till mark. En utredning om gränserna i renskötselområdet har gjorts och resulterat i betänkandet Samernas sedvanemarker (SOU 2006:14). Samernas jakt- och fiskerätt har utretts genom betänkandet Jakt och fiske i samverkan (SOU 2005:116). I UPR-granskningen av 2015 (se avsnitt 11.5) erhöll rekommendationer om att ratificera 169. accepterade inte dessa. I syfte att stärka samernas rättigheter arbetar regeringen i riktning mot en ratifikation, som dock ytterst är en fråga för . 10.3Sveriges reservationer till konventioner om mänskliga rättigheter Alla reservationer bör kvarstå I handlingsplanen för mänskliga rättigheter 2006–2009 redogjordes för den översyn som då hade gjorts av reservationer till de mest centrala konventionerna om mänskliga rättigheter. I samma handlingsplan aviserade regeringen att den senare ånyo skulle se över dessa reservationer, i avsikt att överväga om några av dessa kan dras tillbaka samt att till redovisa resultatet av översynen. Regeringen anser att skälen för samtliga tidigare reservationer till nämnda konventioner äger fortsatt giltighet. Reservationerna samt skälen till att de ursprungligen gjordes redovisas i bilaga 4. Granskningen av i för I detta avsnitt redovisas översiktligt de rekommendationer som fick inom ramen för den granskning som för mänskliga rättigheter genomförde 2015 (, UPR), tillsammans med de åtgärder som regeringen vidtar som har betydelse för att efterkomma dessa rekommendationer. UPR-granskningen är en bred granskning som i stora drag omfattar samtliga centrala konventionsåtaganden om mänskliga rättigheter. Eftersom den genomfördes är arbetet med att efterkomma de rekommendationer som accepterat därtill högst aktuellt. Redogörelsen bildar således en övergripande lägesrapport avseende det konkreta arbete som pågår med att säkerställa full respekt för konventionsåtaganden om mänskliga rättigheter. Redovisningen ska inte ses som en uttömmande beskrivning av regeringens arbete inom de rättighetsområden som aktualiseras. För en sådan hänvisas till respektive politikområde. I de fall har fått liknande rekommendationer i andra genomförda granskningar nämns dessa. 11.1Om granskningen i för mänskliga rättigheter UPR-granskningarna genomförs med en cykel som medför att varje land granskas . UPR-granskningen utförs, till skillnad från sedvanlig konventionsgranskning i FN:s granskningskommittéer, inte av opolitiska experter utan av andra stater. Alla frågor med bäring på mänskliga rättigheter kan lyftas under granskningen. Granskningen av , som var den andra i ordningen, skedde . mottog 208 rekommendationer (se Reports no. A/HRC/15/11 och A/HRC/29/13/Add.1). Ett flertal av rekommendationerna var överlappande. Av rekommendationerna accepterade 154. Rekommendationerna är inte bindande men regeringen lägger stor vikt vid att följa de som accepterats. 11.2Ett utvecklat arbete mot diskriminering fick ett antal rekommendationer avseende diskriminering. Innebörden av dessa var att bör utveckla arbetet mot diskriminering genom att bredda 2016/17:29 mandat, stärka relevant lagstiftning och vidta andra åtgärder mot diskriminering. erhöll liknande rekommendationer inom ramen för granskningen av efterlevnaden av FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (ICCPR). Åtgärder av betydelse för att efterkomma rekommendationerna utgör bristande tillgänglighet en ny form av diskriminering i diskrimineringslagen (2008:567), se prop. 2013/14:198, bet. 2013/14:AU8, rskr. 2013/14:367. Regeringen har aviserat att den kommer att se över hur diskrimineringslagens skydd mot bristande tillgänglighet kan stärkas ytterligare. överlämnade regeringen till propositionen Ett övergripande ramverk för aktiva åtgärder i syfte att främja lika rättigheter och möjligheter (prop. 2015/16:135). I propositionen föreslås ändringar i diskrimineringslagen som bland annat innebär att arbetet med aktiva åtgärder inom arbetslivet och utbildningsområdet ska omfatta samtliga diskrimineringsgrunder i diskrimineringslagen. Lagändringarna kommer att träda i kraft . gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur arbetet mot diskriminering kan organiseras och effektiviseras (dir. 2014:10). Syftet med utredningen är att ge förslag som säkerställer goda förutsättningar för personer som utsätts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter. Bland annat ska utredaren analysera vilka typer av individanmälningar hos som myndigheten inte utreder samt, i den mån det är möjligt, bedöma vilka konsekvenser detta får. Utredaren ska dessutom analysera rättsliga möjligheter och mandat för i fråga om handläggning av anmälningar, förlikningsförfarande och talerätt samt ta ställning till behovet av förtydliganden i dessa avseenden. Därutöver ska utredaren ta ställning till om länsstyrelserna bör få ett utökat ansvar för arbetet mot diskriminering samt analysera tillämpningen av diskrimineringslagens bestämmelse med den så kallade bevisbörderegeln och ta ställning till behovet av ändring av bestämmelsen. Utredaren ska även ta ställning till om användandet av det statliga stödet till diskrimineringsbyråer enligt förordningen (2002:989) om statligt stöd för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering är den mest ändamålsenliga metoden för att förebygga och motverka diskriminering på regional och lokal nivå. fick utredaren ett förlängt och utvidgat uppdrag (dir. 2015:129). I uppdraget ingår att bland annat analysera och ta ställning till om en annan ordning än den nuvarande för tillsyn över och främjande av likabehandling kan bidra till att säkerställa ett effektivt arbete mot diskriminering och om det finns ett behov av ändring i regleringen om skydd mot diskriminering i offentlig verksamhet. Uppdraget ska redovisas . 11.3 Förstärkt arbete med att bekämpa rasism och fick ett antal rekommendationer avseende arbetet mot rasism. Innebörden av dessa var att arbetet för att bekämpa rasism bör förstärkas genom att bland annat anta en nationell plan för att bekämpa hatbrott, rasism och främlingsfientlighet. fick liknande rekommendationer inom ramen för granskningen av efterlevnaden av FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (ICCPR). rekommenderades då bland annat att genomföra informationskampanjer som syftar till att främja respekten för mänskliga rättigheter och motverka stereotypiska föreställningar om etniska och religiösa grupper. Åtgärder av betydelse för att efterkomma rekommendationerna Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att en nationell plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott kommer att beslutas (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 13, avsnitt 4.7). Den nationella planens övergripande mål kommer vara ett samlat, effektivt och strategiskt arbete mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott i . Planen kommer att utgå från en samordnings- och uppföljningsstruktur samt förebyggande och motverkande insatser inom olika utpekade fokusområden. Sammantaget kommer detta att lägga en grund för ett långsiktigt strategiskt arbete mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott. Inom ramen för den nationella planen mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott avser regeringen att tillföra ytterligare resurser för att säkerställa ett långsiktigt och systematiskt arbete. 11.4Säkerställande av effektivt skydd för de nationella minoriteterna fick ett antal rekommendationer avseende de nationella minoriteterna. Innebörden av dessa var att bör säkerställa ett effektivt skydd för personer som tillhör de nationella minoriteterna och överväga ytterligare åtgärder för att främja deras rättigheter. Rekommendationerna avsåg även att bör vidta specifika åtgärder för att skydda och främja romernas ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. fick liknande rekommendationer inom ramen för granskningen av efterlevnaden av FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (ICCPR). 2016/17:29 Åtgärder av betydelse för att följa rekommendationerna I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1, utgiftsområde 1, avsnitt 10.5) aviserade regeringen en översyn av lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk och förtydliganden av vissa övriga åtgärder som aviserades inom ramen för propositionen Från erkännande till egenmakt – regeringens strategi för de nationella minoriteterna (prop. 2008/09:158).