prop · H303132 · 2016-03-15 00:00:00 — Detta kan ske antingen inom ramen för ordinarie stödformer eller genom särskilda insatser. Syftet är att särskilt stödja både filmer som med sin berättelse och tilltal har potential att nå en stor publik och, i enstaka fall, riktigt stora s.k. flaggskeppsfilmer. Flaggskeppsfilmer är filmer som har de ekonomiska och hantverksmässiga förutsättningarna liksom ambitionen att nå en internationell publik och som kan jämföras med internationella storfilmer. För att skapa filmer med en bred publik attraktionskraft krävs att publikperspektivet finns med i hela stödgivningsprocessen, från utveckling till produktion. Det finns flera exempel från på filmer som genom sin breda ansats fått stort publikt genomslag och som därmed bidragit till samtal och engagemang i breda samhällsgrupper. Regeringen anser dock att förslaget att införa ett särskilt marknadsstöd riskerar att förstärka polariseringen mellan konstnärliga och kommersiella aspekter inom svensk film. Stödet för produktion ska bidra till ett brett utbud av en mångfald filmer. Det är regeringens uppfattning att det omfattar även filmer med en bred publik attraktionskraft. Hur stödformerna ska utformas för att bidra till en mångfald och bredd av filmer bör avgöras av efter samråd med branschen. Det bör dock understrykas att alla stöd till produktion bör föregås av någon form av bedömning utifrån kvalitativa aspekter och utformas på ett sådant sätt att de bidrar till att målen för den nationella filmpolitiken uppfylls. Regeringen anser därför att produktionsstödet inte bör omfatta stöd liknande det ursprungliga automatstödet filmavtal. Av synpunkter från flera remissinstanser, däribland Film- och TV- Producenterna i ek. för., och C , framgår att stöd till utveckling eller produktion av serier, t.ex. dramaserier, är angeläget för delar av produktionssektorn. Samtliga betonar dock att stödet inte får innebära minskade medel till produktion av långfilm och bl.a. anför dessutom att sådant stöd endast bör ges till serier som något av tv-bolagen i ett tidigt utvecklingsskede anser vara intressant att förverkliga. Sådana bedömningar gör tv-bolagen själva och kan då också finansiera utvecklingen av projekten. Mot bakgrund av de begränsade statliga ekonomiska resurserna bedömer regeringen att de nationella filmstöden enbart bör omfatta produktion av serier, t.ex. drama- eller dokumentärserier, om det finns särskilda skäl. 8.3.2Särskilda krav på tillgänglighet för filmer som tilldelas produktionsstöd Regeringens bedömning: En förutsättning för att ta del av produktionsstöd bör vara att filmen har en ambitiös plan för spridning och visning i olika fönster samt för tillgängliggörande för personer med olika funktionsförmåga. Alla filmer som produceras med statliga stöd bör kunna visas med svensk text. Med produktionsstöd bör även följa vissa krav på att filmen bör vara lätt att se och hitta. Det innebär att den bör finnas tillgänglig för allmänheten även efter att den kommersiella distributionen huvudsakligen avslutats och för icke-kommersiella visningar inom ramen för Sverigefrämjandet. Motsvarande krav bör även gälla för de filmer ur filmarvet som restaureras och digitaliseras med statliga resurser. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens bedömning. I promemorian föreslås att ska undersöka i vad mån villkor vid stödgivning kan säkerställa god tillgänglighet för visning och spridning av de filmer som får stöd. Remissinstanserna: Flera remissinstanser uttrycker sin oro över utvecklingen att allt fler filmer tidigt försvinner från repertoaren. anser att bör samarbeta med distributörer för att säkerställa att samtliga filmer som får produktionsstöd visas över hela landet. Även Filmregissörer och framför liknande synpunkter. framför att film som får statligt stöd lättare bör vara tillgänglig för vidare distribution inom ramen för Sverigefrämjandet. Skälen för regeringens bedömning Enligt regeringens förslag till filmpolitiska mål ska värdefull film spridas och visas i olika visningsformer i hela landet. Produktionsstöd bör därför enbart lämnas till filmer som har en ambitiös plan för spridning och visning i olika visningsfönster samt för att tillgängliggöra filmen för personer med olika funktionsförmåga. Det statliga stödet till produktion innebär höga förväntningar på tillgänglighet för de filmer som får stöd. Regeringen anser att det är rimligt att all film som erhåller offentligt stöd i någon form bör vara lätta att hitta och se. Detta är något som lyfts av flera remissinstanser, bl.a. och Filmregissörer. Villkoren för stödgivningen bör motverka att filmer hindras från visning genom inlåsande rättighetsöverenskommelser. Det kan gälla filmer som tagits ner från biografvisning, men ändå inte släppts för andra visningsformer, eller filmer som fått stöd till restaurering och digitalisering men som ändå hindras t.ex. från cinemateksvisningar eller visningar inom filmstudioverksamheter. Bland annat mot bakgrund av den minskade dvd-försäljningen bör det ställas vissa krav på att filmerna ska finnas tillgängliga för allmänheten även efter att den kommersiella distributionen av en film huvudsakligen är avslutad. Motsvarande krav bör gälla för de filmer ur filmarvet som med statliga resurser restaureras och digi- finns det tyvärr många exempel på filmer ut vårt gemensamma filmarv som inte finns tillgängliga för visning i något visningsfönster. Digitaliseringen av distribution och visning på biograf har inneburit förbättrade möjligheter att göra film tillgänglig genom textning och syntolkning för personer med olika funktionsförmåga. Som en förutsättning för att få produktionsstöd infördes filmavtal ett villkor om att filmen ska kunna visas med svensk text. Detta krav bör gälla även fortsättningsvis för de nationella filmstöden. och har –2015 på regeringens uppdrag (dnr Ku2011/00977/MFI och Ku2013/01813/MFI) utrett och utvecklat de tekniska förutsättningarna för syntolkning på digitala biografer. Arbetet har lett till betydligt effektivare lösningar för syntolkning och uppläst textremsa genom särskilda smartphoneapplikationer. Lösningen förväntas öka tillgängligheten till film för ett stort antal personer med olika synnedsättningar eller lässvårigheter. Att framställa ljudspår för syntolkning är dock fortfarande kostsamt och tidskrävande jämfört med textning. Regeringen avser att nära följa utvecklingen när det gäller tillgänglighet till film för personer med olika funktionsförmåga, bl.a. när det gäller syntolkning och uppläst textremsa. Svensk film är ett betydelsefullt verktyg i Sverigefrämjandet. Marknadsföringsvärdet av filmproduktion förlagd i och svenska miljöer är stort och genom export av svensk film sprids bilder och kunskap om . Med genombrottet för digitaliserad film utvecklade och förstärkte sitt filmfrämjande genom att koncentrera resurser till distribution av ett urval av svensk film i särskilda paketsatsningar som tas fram i samarbete med . Dessa s.k. filmboxar sprids till alla utlandsmyndigheter för att användas för främjande av och av svensk film. Satsningen innebär en väsentligt ökad och förenklad tillgång till svensk film att använda i det Sverigefrämjande arbetet. Antalet visningar av svensk film som en del i Sverigefrämjandet har fördubblats från cirka 400 visningar 2013 till cirka 800 visningar 2015. En central fråga för möjligheten att erbjuda tillgång till svensk film i främjandearbetet är visningsrätten. De flesta men inte alla distributörer medger icke-kommersiell visning av film i Sverigefrämjande syfte. Problemet ökar i och med att det blir allt vanligare att visningsrätterna till svensk film ägs av internationella aktörer. Köp och försäljning av visningsrätter är en central del av finansieringen av filmproduktion. Det är därför avgörande att filmpolitiken inte bidrar till att försämra de ekonomiska förutsättningarna för svenska filmproducenter och distributörer. anser regeringen, i likhet med , att det är rimligt att filmer som produceras med en stor andel statliga resurser bör finnas tillgängliga för icke-kommersiella visningar som en del av Sverigefrämjandet. Detta bör därför tydliggöras vid stödgivningen. Motsvarande krav bör ställas på äldre filmer som restaureras och digitaliseras med statliga resurser. 2015/16:132 visningar ska genomföras med stor respekt för rättighetshavarnas intressen. Regeringens bedömning: bör utforma och tillämpa kriterier för bedömning av vilka produktionsbolag som ska vara kvalificerade att ta emot produktionsstöd. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regering- I promemorian föreslås att mottagare av produktionsstöd ska ha tillräcklig erfarenhet av att genomföra projekt med konstnärlig kvalitet, hantverksskicklighet och ekonomisk kontroll. inför beslut om stöd och i relation till projektets krav pröva produktions- bolagets förmåga att hantera kvalitetsfrågor och komplexa frågor om juridik, arbetsmiljö och ledarskap. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har i begränsad omfatt- ning berört frågan. Exempelvis Film och i ek. för., och framhåller vikten av pro- fessionella krav på producenterna. det bör ställas krav på att stödmottagaren har förmågan och erfarenheten att skapa angelägna filmer med stort genomslag. Skälen för regeringens bedömning: Att göra en film är ett komplice- rat projekt, såväl konstnärligt som logistiskt, finansiellt och tekniskt. större långfilmsprojekt och dramaserier är ett stort antal individer enga- gerade och produktionsbolagets förmåga att hantera komplexa frågor om juridik, arbetsmiljö och ledarskap sätts på prov. delen i projekten är ofta väsentlig och kan handla om flera miljoner kro- Film och i ek. och anför att det bör ställas professionella krav på en framhåller att det även bör ställas krav på att stödmottagaren har förmåga och erfarenhet att skapa ange- lägna filmer med stor genomslagskraft. Regeringen anser att det är rim- ligt att en mottagare av sådana stöd har tillräcklig kunskap och erfarenhet av att genomföra projekt med konstnärlig kvalitet, hantverksskicklighet och ekonomisk kontroll. filmavtal begränsas förhandsstöden till s.k. etablerade pro- Med etablerad producent avses i avtalet sådan fysisk person som har producerat antingen minst två långfilmer eller två dramaserier eller en långfilm och en dramaserie. Produktionerna ska ha genomförts utan anmärkning av teknisk eller ekonomisk art. filmavtal en etablerad producent vara professionellt verksam i film- och tv-branschen och vara knuten till ett produktionsbolag som har film- och tv-produktion som sin huvudsakliga verksamhet. får göra undantag från kravet på etablerad producent och bevilja stöd till producent som inte uppfyller kraven. Det är rimligt att produktionsstöd till större filmprojekt även fortsätt- ningsvis ges till producenter och produktionsbolag på liknande grunder. bör utforma kriterier för vad som ska betraktas som etable- Regeringen anser att kriterierna bör utgå från en helhets- bedömning av ett filmprojekts samlade erfarenheter och kompetenser. 2015/16:132 bör efter samråd med branschen återkommande se över kriterierna och liksom ha till uppgift att bedöma när kriterierna är uppfyllda och när undantag kan göras. Det är angeläget att etablerar en flexibel tillämpning så att insteg av nya kompetenta producenter och produktionsbolag inte försvåras och så att oberoende producenters ställning stärks. Stöd för spridning och visning Regeringens bedömning: Stöd för spridning och visning bör bidra till att värdefull film sprids och tillgängliggörs såväl i olika visnings- fönster som för alla som bor i . Stödet bör även innefatta stöd för att stärka och utveckla biografer i hela landet. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens be- I promemorian föreslås att framtidens filmstöd ska innefatta stöd till upprustning av befintliga biografer, till nyetablering av biografer på mindre orter där biograf saknas och till komplementbiografer. bör utformas så att det stimulerar samverkan med och reg- ional kulturverksamhet samt underlättar för filmfestivaler. ska utreda om det är möjligt att införa ett stöd vars syfte är att minska den ekonomiska risken vid tidigarelagd lansering i andra fönster än biograf och vid simultana lanseringar. duktionsstöd ska kopplas till ett grundläggande lanseringsstöd, så att producent och distributör redan från början har överblick över vad de kan åstadkomma för att nå ut med filmen. Stödet ska vara teknikneutralt. Remissinstanserna: Ett inte obetydligt antal instanser, bl.a Före- ningen FilmCentrum, och universitet, har påtalat att de monopolliknande förhållandena som de anser råder måste brytas så att fler filmer som får stöd får möjlighet att spridas över landet och komma fler till del. Regionala aktörer och bio- grafföreningarna, däribland Region , Västra Göta- landsregionen och Riksföreningen Biograferna, stödjer i stort förslaget om stöd till biografer i hela landet. håller att detta är en särskilt viktig fråga i förhållande till visning och spridning av kvalitetsfilm. Promemorians förslag om stöd till nyetable- ring av biografer framhålls av ett antal aktörer, bl.a. Stiftelsen och Region , som särskilt viktigt. Hus och Parker, menar även att visningsorganisationernas roll bör stär- och är negativa till att ”bio- tian” för visning av svensk film avskaffas. Detta har även framförts i ett stort antal spontana remissvar som inkommit från mindre biografägare i Drygt hälften av de som har kommenterat förslaget om att utreda tidi- garelagd lansering i andra fönster än biograf, bl.a. Hus och Parker, och C , 2015/16:132 avstyrker det. Knappt hälften, däribland , och , förespråkar dock en större flexibilitet i fönsterstrukturen. menar att stödet till lansering måste utformas på ett flexibelt sätt för att främja skräddarsydda lösningar som ser till att varje film når sin fulla potential. Skälen för regeringens bedömning Stödet för spridning och visning av film syftar till att värdefull film görs tillgänglig i hela landet för en så stor publik som möjligt, oavsett funkt- ionsförmåga eller modersmål. Stödet bör omfatta både svensk och ut- ländsk film samt både nyproducerad film och filmer ur filmarvet. För att en film ska nå ut till så många som möjligt och hitta sin publik är det viktigt att det finns en genomtänkt linje i utformningen av stöden. Publikperspektivet bör finnas med redan från utvecklingen av en filmidé, så att de olika stöden kompletterar varandra. Stöden bör utformas för att så långt som möjligt utgå från den enskilda filmens förutsättningar. film har unika ambitioner och förutsättningar att nå ut till publiken och stöden bör anpassas därefter. Flera remissinstanser, bl.a Föreningen , För- enade Filmstudios och , har påtalat att de mono- polliknande förhållandena som de anser råder måste brytas så att fler filmer som får stöd får möjlighet att spridas över landet och komma fler Regeringen anser att stödformer för visning och spridning konti- nuerligt bör omprövas utifrån bl.a. teknisk utveckling på området. institutet genomförde en översyn av samtliga stöd till distri- bution och visning (inklusive lansering), såväl filmavtalets stöd som de stöd som fördelas med filmkulturella medel. Översynen syftade bl.a. till att ge en heltäckande bild av de olika stödformerna och kunna upptäcka eventuella överlappningar eller brister. Särskilt betonades vikten av att på ett flexibelt sätt kunna följa en films väg till publiken. tutets rapport (dnr Ku2014/01450/MF) gjordes flera änd- ringar av stöden till spridning och visning. Som en följd av den nya, sammanhållna filmpolitiken finns det nu ännu bättre förutsättningar för att ytterligare förstärka utvecklingen av ett sammanhållet stödsystem för spridning och visning. Stöd för spridning och visning Begreppet ”film i hela landet” är centralt för filmpolitiken. spridning och visning bör bidra till en väl fungerande infrastruktur för visning av film i alla visningsfönster i hela landet. digital teknik och tillgången till bredband med hög kapacitet skapar nya möjligheter för att tillgängliggöra film både genom nya visningstjänster och genom att förenkla distribution av film för visning på biograf. nya tekniken bidrar också till nya lösningar för att öka tillgången till film för personer med olika funktionsförmåga. Med utvecklingen har dock även följt nya utmaningar när det gäller olovlig hantering av film. politiken ska därför bidra till att underlätta utvecklingen av lagliga tjäns- ter för spridning och visning av film (se även avsnitt 7.1). Stöden till spridning och visning bör stödja en ökad tillgänglighet till film för personer med olika funktionsförmåga. Tillgången till film på de nationella minoritetsspråken bör öka. bör överväga att även införa stöd för textning av svensk film till språk som är vanligt förekommande bland personer som invandrat till . Flera instanser, däribland och och Parker, framhåller att visningsorganisationernas roll bör stärkas. Regeringen instämmer i att festivaler, visningsorganisationer och filmstudioverksamheter är centrala aktörer för spridningen av ett brett utbud av film i hela landet och därför bör omfattas av det nationella filmstödet för spridning och visning av film. Biograferna har en unik position som nav för visning av film och biografkulturen står stark i . Stödet för spridning och visning bör bidra till att biografens särskilda kvaliteter utvecklas. Det bör även främja förekomsten av lokala biografer och ett brett och varierat filmutbud för biografvisning, så att tillgängligheten till film på biograf kan stärkas i hela landet. Regionala aktörer och biografföreningarna, däribland Region , och Riksföreningen Biograferna, stödjer i stort promemorians förslag om stöd till biografer. Föreningen Biografcentralen framhåller att detta är en särskilt viktig fråga i förhållande till visning och spridning av kvalitetsfilm. Promemorians förslag om stöd till nyetablering av biografer framhålls av ett antal aktörer, bl.a. Stiftelsen och Region , som särskilt viktigt. Regeringen aviserade i budgetpropositionen en särskild satsning –2019 riktad till mindre biografer i glesbygden och på mindre orter. Syftet är att på olika sätt stärka visningsverksamheten och därmed bidra till en ökad spridning och visning av film i hela landet. Ur tillgänglighetsperspektiv är det angeläget att så många kommuner som möjligt har en lokal biograf, gärna kopplad till ett lokalt kulturhus där bibliotek, lokaler för konstnärlig verksamhet, föreningsliv, verksamheter för barn och unga och folkbildning är naturliga delar. Den lokala närvaron och kännedomen bidrar positivt till biografernas möjligheter till aktivt publikarbete när det gäller t.ex. att nå nya grupper och att målgruppsanpassa marknadsföringen av repertoaren. Det finns även en brist på salonger i vissa städer och tätorter, vilket bl.a. försvårar arbetet för till exempel festivaler och organisationer utan egna biografer. Komplementbiografer kan bidra till ett utvecklat och breddat utbud av värdefull film i alla delar av landet. Vid utformningen av stödet för visning och spridning bör det övervägas om särskilt stöd bör ges till nyetablering av biografer på orter där biograf saknas och hur stöd kan ges till komplementbiografer. Vissa remissinstanser, bl.a. , och ett stort antal mindre biografägare som inkommit med spontana remissvar uttrycker en oro för att ”bio-tian” för visning av svensk film skulle försvinna i den nya filmpolitiken. Det bör understrykas att ett stöd motsvarande ”bio-tian” fortfarande finns kvar och ingen förändring av detta förslås i promemorian. Regeringen gör liksom remissinstanserna, däribland och , bedömningen att det 2015/16:132 är viktigt att fortsätta att stimulera ett brett och varierat utbud av filmer i alla visningsfönster, i hela landet och till en bred publik. Det gäller såväl de filmer som fått del av de statliga stöden som filmer utan en självklar plats i ett kommersiellt utbud. Det gäller t.ex. filmer från andra områden än det dominerande anglosaxiska, men även generellt för många andra filmer som inte gått upp på biograf eller där visningsperioden på biograf är kort och tillgängligheten i andra kanaler varierar mycket. Här spelar festivaler, visningsorganisationer, filmstudioverksamhet och skolvisningar en mycket betydelsefull roll. Grunden för en lyckad spridning av en film är dess kvalitet, att publiken får vetskap om dess existens och att det är lätt att få möjlighet att se den. Allt oftare grundläggs en films framgång redan på idéstadiet. Genom t.ex. olika former av mikrofinansiering och forum för följare på sociala medier kan en potentiell publik byggas upp i ett tidigt skede. Därför är det viktigt att arbetet med lansering av en film inleds redan under förproduktionen genom att producenten ska kunna få beslut om ett lanseringsstöd redan i samband med beslut om produktionsstöd. På så sätt kan lanseringen stärkas så att kunskap om filmen kan nå ut tidigare och i flera fönster. Lanseringen av en film följer en etablerad fönsterpraxis, fastställd av branschen själv, med bestämda tider för hur länge respektive visningsfönster har exklusiv rätt till filmen. Den stora betydelse som intäkterna från det första fönstret i kedjan, biograferna, har för filmens intäkter bromsar intresset för försök till samtidig lansering i olika fönster och förkortade fönstertider. För att öka publiken till svensk film finns det ett behov av att eftersträva en flexiblare fönsterpraxis. Det är olyckligt att det för många filmer uppstår ett tidsglapp mellan biografen och efterföljande fönster, ett ”svart fönster”. Detta försvårar för de enskilda filmerna att nå sin publik och medför att den olovliga spridningen av filmen i princip ges exklusivitet . Drygt hälften av de remissinstanser som har kommenterat promemorians förslag om att utreda tidigarelagd lansering i andra fönster än biograf, bl.a. och Parker, och C , avstyrker det. Knappt hälften, däribland , och , förespråkar dock en större flexibilitet i fönsterstrukturen. uttalar att stödet till lansering måste utformas på ett flexibelt sätt för att främja skräddarsydda lösningar som ser till att varje film når sin fulla potential. Mot bakgrund av remissinstansernas delade meningar om förslaget om ett så kallat fönsterstöd anser regeringen att detta bör bli föremål för ytterligare överväganden. och branschen bör därför diskutera hur stöden för lansering kan utformas så att de i högre utsträckning öppnar för individuella lösningar för enskilda titlar så att varje film får goda möjligheter att nå ut till sin publik via olika legala fönster. Regeringens bedömning: filmkulturella verksamhet är ändamålsenlig och fungerar väl. I och med omställningen till en ny filmpolitik bör vissa insatser för spridning och visning ses över tillsammans med liknande bidragsformer som funnits inom ramen för filmavtalet. Inom ramen för den filmkulturella verksamheten bör det särskilt säkerställas att filmarvet tas tillvara, utvecklas och tillgängliggörs. Stöd till restaurering och digitalisering bör förenas med villkor om att rättigheter för tillgängliggörande säkras. Barns och ungas kunskap om film och rörlig bild och deras eget skapande bör även i fortsättningen vara en högt prioriterad fråga. bör tillsammans med berörda aktörer stärka samverkan om behovet av och tillgången till professionell fortbildning och om formerna för att säkra tillväxten inom branschens alla yrkesgrupper. Promemorians bedömning överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian görs bedömningen att det inom dagens filmpolitik ryms bidrag till en rad olika filmkulturella verksamheter. Dessa bör fortsätta och stärkas. Det handlar bl.a. om stöd till film i skolan, publikarbete, visningsorganisationer, festivaler och filmarvet. I promemorian föreslås vidare att ska erbjuda ett forum där berörda parter, bland andra de konstnärliga högskoleutbildningarna och filmbranschen, kan diskutera gemensamma utmaningar i syfte att stärka professionell kompetensutveckling.