prop · H40310 · 2016-11-21 00:00:00 — I utrikesförvaltningens handlingsplan för feministisk utrikespolitik –2018 anges riktningen för arbetet med hjälp av sex långsiktiga mål. Det innebär att utrikespolitiken, inklusive säkerhets-, utvecklings- och handelspolitiken samt främjandet, ska anlägga ett systematiskt rättighets- och jämställdhetsperspektiv, byggt på kunskap och analys, och bidra till alla kvinnors och flickors –fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, –frihet från fysiskt, psykiskt och sexuellt våld, –medverkan i att förebygga och lösa konflikter och i att bygga fred efter konflikt, –politiska deltagande och inflytande inom alla samhällsområden, –ekonomiska egenmakt och rättigheter samt –sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter. I handlingsplanen framhålls kvinnor och flickor som aktörer och även vikten av att involvera män och pojkar i förändringsarbetet för jämställdhet. EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik är central för genomförandet av den feministiska utrikespolitiken. bidrar till ett effektivt genomförande av handlingsplanen för jämställdhet i EU:s yttre förbindelser 2016-2020 och genom att stödja EU:s särskilda rådgivare för jämställdhet och kvinnor, fred och säkerhet. Samarbetet med de nordiska länderna är en annan viktig plattform för att stärka fokus på kvinnors och flickors mänskliga rättigheter inom och utom EU och FN. medlemskap i kommer att vara betydelsefullt för ambition att stärka det feministiska perspektivet i allt freds- och säkerhetsfrämjande arbete, inklusive vad gäller kvinnors deltagande i konfliktlösning och fredsinsatser och insatser mot sexuellt och könsrelaterat våld i konflikt och postkonflikt. tredje nationella handlingsplan för genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner om kvinnor, fred och säkerhet antogs efter breda konsultationer med berörda aktörer i och i konflikt- och postkonfliktländer. Handlingsplanen tydliggör fokus på kvinnors deltagande i fredsprocesser, fredsbyggande och i arbetet för nedrustning. I ansträngningarna för att stödja kvinnor som aktörer för fred ingår bl.a. aktivt stöd för kvinnors engagemang i freds- processer i exempelvis , , och , samt fortsatt utvecklande av ett svenskt nätverk för kvinnor som medlare och samarbete kring ett nordiskt nätverk. arbetar för att motverka alla former av våld. Förebyggande av våld och skydd mot våld i humanitära kriser är en prioriterad fråga inom ramen för den feministiska utrikespolitiken. 2016/17:10 för att stödja brottsoffer och för att förhindra straffrihet för sexuellt och könsrelaterat våld i samband med konfliktsituationer. Ett prioriterat område är även att uppmärksamma kopplingen mellan spridningen av små och lätta vapen och könsrelaterat våld. Regeringen strävar också efter att motverka de negativa konsekvenserna för flickor och kvinnor av explosiva lämningar av krig och den illegala spridningen av små och lätta vapen. arbetar för att bidra till kvinnors och flickors ekonomiska rättigheter, egenmakt och tillgång till ekonomiska resurser. Det sker bl.a. genom att verka för kvinnors ekonomiska egenmakt inom ramen för EU:s förhandlingar om frihandelsavtal med tredje land, genom utvecklingssamarbetet samt genom att verka för att jämställdhet och kvinnors ekonomiska egenmakt försvaras och stärks i det hållbara företagandet (Corporate Social Responsibility, CSR). Mot bakgrund av bl.a. det hårdnande motståndet mot jämställdhet och särskilt SRHR-frågorna (se avsnitt 2.8.3) prioriterar regeringen arbetet för att stärka kvinnors och flickors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, där sexuella och reproduktiva rättigheter är en central del. Det sker bl.a. genom att låta den feministiska utrikespolitiken genomsyra svenska ståndpunker i resolutionsförhandlingar i FN. Den feministiska utrikespolitiken ligger också till grund för ståndpunkter i förhandlingar om rådsslutsatser och strategiska arbets- planer inom ramen för EU-samarbetet. driver SRHR-frågorna i förhållande till internationella organ som är särskilt relevanta för detta ändamål, till exempel (), FN:s gemen- samma program mot hiv och aids () och för jämställdhet och kvinnors egenmakt (UN Women). Regeringen har också ökat kärnstödet till UNFPA, UN Women och , vilka är de organisationer inom FN-systemet som har som huvudsakligt mandat att arbeta med SRHR, samt kvinnors och barns mänskliga rättigheter. driver vidare att genomförandet av Agenda 2030, inklusive slutdokumentet från konferensen om utvecklingsfinansiering i , ska genomsyras av rättighets- och jämställdhetsperspektiven och för att kvinnor och flickor deltar i arbetet för en utveckling som är ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar. statsminister har utsetts till global förkämpe för , som UN Women lanserade . Syftet med kampanjen har främst varit att män och pojkar världen över ska verka som förespråkare för jämställdhet. Samtliga män i regeringen har gått med i initiativet. Det gjorde till den första i världen som samlat engagerar sig i HeForShe. lanserades även ett pilotprogram för att få företag och universitet att utarbeta konkreta åtaganden utifrån budskap. Över 300 000 män har anslutit sig till kampanjen och ställt sig bakom budskapet om att jämställdhet inte är en kvinnofråga, att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och att alla former av våld mot och diskriminering av kvinnor ska upphöra. Inom ramen för kampanjen har statsministern gjort ett antal nationella åtaganden som handlar om att minska lönegapet mellan kvinnor och män, öka andelen kvinnor på ledande positioner, förebygga kvinnors ohälsa samt verka för att stoppa mäns våld mot kvinnor. Klimatförändringen är vår tids ödesfråga. Extrema väderhändelser som väntas öka till följd av klimatförändringen späder på ojämlikheter. Risken för skada eller dödsfall till följd av stormvindar, jordskred och översvämningar är högre för barn, kvinnor och äldre, särskilt bland de fattiga. från är en milstolpe i klimatarbetet. har världen ett globalt klimatavtal där alla länder åtar sig att bidra med allt ambitiösare åtaganden. Avtalet skapar förutsättningar för ökat stöd till utvecklingsländer, både för att begränsa utsläppen och för att anpassa sig till klimatförändringarna. Fattiga och sårbara länder som inte har resurser att anpassa sig drabbas särskilt hårt av klimatförändringar. Åtnjutandet av de mänskliga rättigheterna inklusive ursprungsbefolkningars rättigheter kan påverkas av miljöförstöring och klimatförändringar. Fattigdomsbekämpningen riskerar att avstanna eller gå om intet om inte klimatförändringarna hejdas. driver jämställdhetspolitik i de internationella klimatförhandlingarna. Syftet är att säkerställa att insatser inom ramen för utsläppsminskningar, klimatanpassningsåtgärder eller kapacitetsupp- byggnadsinsatser tar hänsyn till jämställdhetsmålen. Dessutom arbetar med Limaprogrammet för jämställdhet som syftar till att främja jämställdhet inom ramen för Klimatkonventionens område med sikte även på nationella och lokala nivåer. Samarbetsavtal med andra länder ingick ett samarbetsavtal med . Avtalet omfattar barnrätt, jämställdhet samt sociala frågor i bred bemärkelse och syftar till att förbättra levnadsvillkoren för utsatta grupper i . Avtalet innebär utbyte av erfarenheter och goda exempel mellan länderna samt syftar till att underlätta samarbete mellan civilsamhälles- organisationer i respektive land. undertecknades ett liknande samarbetsavtal med . Avtalet innebär samarbete inom följande fem områden jämställdhet, social välfärd och social trygghet, barns rättigheter, äldre- omsorg och funktionshinderfrågor. undertecknades flera samförståndsavtal mellan och i samband med ett chilenskt statsbesök, varav ett om välfärd och jämställdhet. Pågående jämställdhetsarbete inom EU för kommissionens åtgärder på jämställdhetsområdet 2016– 2019 utgörs av ett s.k. strategiskt engagemang för jämställdhet från generaldirektoratet med ansvar för jämställdhet, DG JUST. Till skillnad från tidigare strategi är dokumentet inte politiskt antaget och därmed inte heller bindande för hela kommissionen. Angivna områden är ekonomisk självständighet för kvinnor och män, lika lön för likvärdigt arbete, 2016/17:10 jämställdhet i beslutsfattandet, att bekämpa könsrelaterat våld inklusive stöd och skydd för våldsutsatta och främjande av jämställdhet utanför EU. I kommissionen arbetsprogram presenteras ett initiativ i form av ett ”paket” med åtgärder för att underlätta för kvinnor och män att förena arbete och familjeliv. välkomnar initiativet som är föremål för konsultation . Kommissionen lade fram ett förslag om att EU ska ansluta sig till Istanbulkonventionen. Kommissionens förslag ligger enligt regeringen väl i linje med EU:s arbete mot könsrelaterat våld och de åtgärder som vidtagits inom ramen för EU:s interna och externa politik, inte minst i relation till Agenda 2030. välkomnar förslaget som kan bidra till ett mer holistiskt arbete för att förebygga våld mot kvinnor och flickor och bidra till att göra EU mer jämställt. Det skulle också bidra till gemensamma definitioner och en mer enhetlig statistik inför en kommande rapportering till konventionens uppföljnings- kommitté. pågår ett samråd om möjligheterna att utveckla en pelare för sociala rättigheter, vilket är en del av kommissionens arbete för en fördjupad och mer rättvis ekonomisk och monetär union. Prioriterade områden i förslaget rör lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden, rättvisa arbetsvillkor och social trygghet. Regeringen avser driva på för att ett jämställdhetsperspektiv ska genomsyra utformningen av pelaren. Kommissionen avser att presentera ett förslag . I detta avsnitt redogörs övergripande för konsekvenserna av inrättandet av en jämställdhetsmyndighet. Övriga åtgärder som presenteras i skrivelsen bedöms inte leda till kostnadsökningar för staten, kommuner eller landsting utan kan genomföras inom nuvarande ekonomiska ramar. Av dessa åtgärder redogörs kortfattat för konsekvenserna av att införa två nya jämställdhetspolitiska delmål, systematiserad styrning mot jämställdhet i myndigheternas instruktioner och den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. 7.1Verksamhetsmässiga, organisatoriska och personella konsekvenser Konsekvenser av inrättandet av en jämställdhetsmyndighet Inrättandet av en myndighet på jämställdhetspolitikens område innebär såväl nya permanenta uppgifter som verksamhetsförändringar. De nya uppgifterna avser en samlad analys, uppföljning, stöd och samordning på jämställdhetspolitikens område. finns inte någon aktör som har ett samlat ansvar för analys, uppföljning, stöd och samordning inom Konsekvenserna av detta beskrivs delvis i avsnitt 4.2.2 och 4.2.3. avses flera strategiska uppdrag inom jämställdhetspolitikens område, vilka andra myndigheter ansvarar för , samordnas och samorganiseras inom myndigheten. Sammantaget bedöms inrättandet av myndigheten medföra långsiktiga effektivitetsvinster, besparingar och ett större genomslag för jämställdhetspolitiken. En myndighet bedöms bidra till en snabbare förändringstakt och bättre måluppfyllelse på jämställdhetspolitikens område. Bedömningen bygger på att uppgifterna genomförs effektivare och med ett bättre genomslag då uppgifterna samordnas och kompletteras utifrån den samlade jämställdhetspolitikens prioriteringar. En jämställdhetsmyndighet bedöms även bidra till övriga myndigheters jämställdhetsarbete och därmed till en jämställd medborgarservice. Myndigheten bedöms vidare bidra till att regering och riksdag får ett bättre beslutsunderlag. uppgifter avses omfatta breda samhällsområden, dels utifrån de jämställdhetspolitiska målen, dels utifrån uppgifternas innehåll: från sammanställning av kunskap om jämställdhet och genus till stöd och bidragsgivning. Bredden i myndighetens verksamhet bedöms förbättra förutsättningarna för ett effektivt, integrerat och kunskapsbaserat arbete. Därigenom förbättras också möjligheterna att utveckla ett behovsanpassat kunskapsstöd till skilda aktörer inom jämställdhetsområdet och att bistå regeringen med underlag för styrning av jämställdhetspolitiken. En jämställdhets- myndighet innebär också förbättrade förutsättningar för ett effektivt svenskt deltagande i internationellt samarbete (se vidare avsnitt 4.2). En av de viktigaste konsekvenserna av att inrätta en myndighet är att det möjliggör ett långsiktigt och strategiskt arbete som ger bestående resultat och effekter. En annan viktig konsekvens är att arbetet på jämställdhetspolitikens område får en naturlig hemvist med de samordnings- och effektivitetsvinster detta sammantaget innebär för de befintliga uppdrag på området som förs över till myndigheten. De nationella uppdragen om hedersrelaterat våld vid i och om prostitution och människohandel för sexuella ändamål vid i permanentas i och med att de förs över och samorganiseras med övriga näraliggande uppdrag inom ramen för myndigheten. Detta förväntas få flera positiva konsekvenser, framför allt innebär det förbättrade förutsättningar för ett långsiktigt arbete inom området med en permanent stödstruktur för berörda myndigheter, organisationer och yrkesverksamma. När det gäller uppdragen att motverka människohandel för sexuella och andra ändamål anser regeringen att dessa även fortsatt bör bedrivas samordnat och sammanhållet. Liknande positiva konsekvenser förväntas av att universitets uppdrag om att fungera som stöd till myndigheter i deras jämställdhetsintegreringsarbete permanentas och samorganiseras inom ramen för jämställdhetsmyndigheten. Att MUCF:s uppgift att fördela statsbidrag till jämställdhetsprojekt och kvinnors organisering flyttas till jämställdhetsmyndigheten innebär förbättrade förutsättningar både för genomförandet av uppgiften. Det gynnar bidragsfördelningen att ha en direkt närhet till såväl teoretisk 2016/17:10 kunskap om jämställdhet och genus som praktiskt arbete. Genom uppgiften om bidragsfördelning får jämställdhetsmyndigheten också en naturlig kontakt med stora delar av civilsamhället, inte minst med kvinnoorganisationer, och överblick över pågående jämställdhetsprojekt som bedrivs nationellt. Som beskrivs i avsnitt 4.2.3. bedömer regeringen att delar av universitets uppdrag om mäns våld mot kvinnor bör föras över till en jämställdhetsmyndighet. Detsamma gäller delar av universitets uppdrag om att främja genusforskning. Det finns förväntade positiva konsekvenser av en sådan överföring som rör samordning av uppgifterna, ökad effektivitet och genomslag för arbetet. Det finns dock delar av uppgifterna som behöver övervägas och värnas särskilt vid en överföring. De ovan beskrivna uppdragen och uppgifterna är i stor utsträckning sektorsöverskridande och delvis överlappande. Det finns därför flera förväntade positiva konsekvenser, utöver de ovan beskrivna, av att hålla samman dem organisatoriskt. finns det t.ex. flera aktörer och webbplatser som samlar kunskap och metodstöd som omfattar delvis samma områden och samma målgrupper. En samorganisering bedöms därför få positiva konsekvenser för uppdragen och uppgifterna vad gäller effektivitet och ändamålsenlighet utifrån de jämställdhetspolitiska målen. Att flytta regeringsuppdrag från en myndighet till en annan innebär alltid en viss risk när det gäller kontinuitet i arbetet. Regeringen gör dock bedömningen att dessa risker är hanterbara och att de uppvägs av de nya myndighetsuppgifterna, permanentandet av vissa uppgifter och de samordningsvinster som en samorganisering av befintliga uppgifter innebär (se även avsnitt 4.2.3). Vid överföring av uppgifter och uppdrag är det viktigt att den kunskap, kompetens och de samverkansstrukturer som har byggts upp tas till vara och att arbetet så långt möjligt kan bedrivas utan avbrott. ska bemannas med beaktande av 6 b lagen (1982:80) om anställningsskydd. De personella konsekvenser som följer av att uppdrag och uppgifter överförs till en jämställdhetsmyndighet kan inte överblickas. När det gäller verksamhetsmässiga konsekvenser i relation till andra myndigheter är det av yttersta vikt att en jämställdhetsmyndighet samverkar och samarbetar särskilt med myndigheter som har närliggande uppgifter. () har till uppgift att främja lika rättigheter och möjligheter och motverka diskriminering på grund av kön i enlighet med diskrimineringslagen (2008:567). ansvar bör utgå från de jämställdhetspolitiska målen och avser genomförande och uppföljning av regeringens jäm- ställdhetspolitik. Det är därför viktigt att jämställdhetsmyndigheten finner lämpliga former för sitt samarbete med bl.a. DO. En redogörelse för varför en jämställdhetsmyndighet är att föredra framför andra alternativ finns i avsnitt 4.2.3. Konsekvenser av en systematiserad styrning En systematiserad styrning mot jämställdhet i myndigheternas instruktioner förväntas få som konsekvens att styrningen blir mer strategisk, träffsäker och konsekvent. Detta bedöms också bidra till kvaliteten i myndigheternas verksamhet i övrigt bl.a. i termer av bättre Skr. 2016/17:10 förutsättningar för en jämställd medborgarservice. Konsekvenser av den nationella strategin mot mäns våld mot kvinnor Den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor bedöms få verksamhetsmässiga konsekvenser för en jämställdhetsmyndighet. Myndigheten kommer att få uppdrag rörande genomförande, samordning och uppföljning av strategin (se avsnitt 5.2 och 5.3). Enligt beräkning skulle myndigheten behöva och minst 33 årsarbetskrafter. myndighetsförslag begränsades dock i huvudsak till de nya uppgifter som hade identifierats som avgörande för jämställdhetspolitikens genomslag. De permanenta jämställdhets- uppgifterna och i uppdrag om prostitution och människohandel för sexuella ändamål ingick inte i beräknings- underlaget. innebär inrättandet av myndigheten att uppgifter såsom kunskapsstöd, analys, uppföljning och samordning på jämställd- hetspolitikens område kommer att ske i en myndighet i stället för i fem, och detsamma gäller uppgifter vad det gäller information och kommunikation. De kunskapsrelaterade verksamheterna kommer att kunna effektiviseras i och med dessa samordningsfördelar, med ett effektivare utnyttjande av sektorns samlade expertis och sakkunskap. De administrativa kostnaderna kan förväntas minska betydligt men omfattningen av detta är svår att bedöma . Närmare beräkningar av kostnaderna för de nya uppgifterna och omfattningen av samordningsvinsterna bör genomföras av den särskilda organisations- kommittén för myndighetens inrättande. Regeringen avser att återkomma med ett förslag till myndighetens förvaltningsanslag i budgetproposi- tionen . I budgetpropositionen har regeringen föreslagit finansiering för genomförandet av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Konsekvenser för möjligheterna att nå de En jämställdhetsmyndighet med ett samlat uppdrag bedöms bidra till en strategisk, sammanhållen och hållbar styrning och ett effektivt genomförande av jämställdhetspolitiken. Jämfört med dagens jämställd- hetspolitiska organisation innebär en myndighet bättre förutsättningar för kontinuitet och långsiktighet i arbetet. En bred och sammanhållen uppföljning av utvecklingen utifrån de jämställdhetspolitiska målen bedöms innebära att regeringen får ett bättre underlag och stöd för på jämställdhetspolitikens område och flera andra politik- 2016/17:10 områden. Detta bidrar till att regeringens styrning av myndigheter och verksamheter som verkar för de jämställdhetspolitiska målen blir mer effektiv och träffsäker. En jämställdhetsmyndighet övertar inte andra myndigheters ansvar för jämställdhet utan förväntas bidra, t.ex. med samordning och ett bättre kunskapsstöd, till att arbetet inom strategiska sektorer utvecklas och till måluppfyllelsen på jämställdhetspolitikens område (se avsnitt 4.2). Konsekvenserna av att lyfta ut utbildningsfrågorna ur delmålet om ekonomisk jämställdhet till ett eget delmål, jämställd utbildning, bedöms bidra till att utbildningsfrågorna prioriteras i sin egen rätt och inte främst i relation till betalt arbete. Att jämställd hälsa lyfts fram i ett nytt delmål bedöms förtydliga den strategiska betydelsen av frågor som rör hälsa, vård och omsorg för möjligheten att nå övriga jämställdhetspolitiska mål. Eftersom de jämställdhetspolitiska delmålen fungerar som en precisering av det övergripande riksdagsbundna jämställdhetspolitiska målet innebär de två nya delmålen ett förtydligande av regeringens prioriteringar inom ramen för jämställdhetspolitiken. Konsekvenserna av detta bedöms innebära ett större politiskt fokus på dessa frågor. Detta medför inte några budgetära konsekvenser. En systematiserad styrning mot jämställdhet i myndigheternas instruktioner förväntas innebära en mer strategisk och konsekvent styrning, vilket bedöms leda till positiva konsekvenser för möjligheterna att nå de jämställdhetspolitiska målen. Den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor bedöms bidra till ett strukturerat och långsiktigt arbete. Den tydliga prioriteringen av förebyggande insatser i strategin bedöms innebära förbättrade förutsättningar för att minska omfattningen av mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel. Inrättandet av en jämställdhetsmyndighet bedöms inte ha några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen eller för den personliga integriteten. verksamhet bedöms ha positiva konsekvenser när det gäller brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, särskilt i de delar som rör mäns våld mot kvinnor och det breda förebyggande arbetet mot detta och även annat våld i samhället. Genom att beakta barnets rättigheter i verksamheten bedöms kunna bidra till det barnrättspolitiska målet om att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. Även när det gäller det integrationspolitiska målet, lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, bör jämställdhets- myndighetens verksamhet kunna bidra till måluppfyllelsen. Sammanfattning av betänkandet Mål och myndighet – en effektiv styrning av jämställdhetspolitiken (SOU 2015:86) uppdrag har bestått av fyra delar. För det första har vi analyserat och följt upp utvecklingen gällande jämställdhet mellan män och kvinnor . För det andra har vi analyserat och bedömt hur effektivt jämställdhetspolitiken har genomförts. I detta har ingått att analysera regeringens särskilda jämställdhetssatsning som genomfördes –2014. En tredje del har varit att bedöma om det funnits skäl att se över de jämställdhetspolitiska målen och indikatorerna. Avslutningsvis har det ingått i utredningens uppdrag att utifrån en samlad analys av utvecklingen gällande jämställdhet pröva om det finns skäl att överväga förändringar om hur jämställdhetspolitiken ska organiseras och genomföras. Att fullt ut analysera utvecklingen rörande jämställdhet är en omfattande uppgift. Vi har därför gjort avgränsningar. Det innebär att vi inte har följt upp och analyserat alla områden som är av relevans för jämställdhets- politiken. Vi har i vår analys av utvecklingen som rör jämställdhet i första hand utgått från jämställdhetspolitikens delmål. Vår analys avser också skillnader mellan kvinnor och män inom hälsoområdet. Vi har i de delar det har funnits underlag belyst hur jämställdheten mellan kvinnor och män har utvecklats på såväl nationell som på regional nivå. Vidare har vi utifrån befintlig statistik och annan data analyserat utvecklingen för utrikes födda kvinnor och män. Utredningens uppdrag att redovisa och analysera utvecklingen gällande jämställdhet har varit omfattande. Det har därför inte varit möjligt att ge en heltäckande bild av utvecklingen. Vi har i enlighet med våra direktiv inte prövat diskrimineringslagens (2008:567) bestämmelser om diskriminering på grund av kön och inte heller () uppdrag som rör dessa bestämmelser.