prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — Den beskattningsbara personen har dock då inte någon avdragsrätt för den skatt personen betalat vid förvärven. Genom detta uppnås således att en beskattningsbar persons förvärv kommer att belastas med mervärdesskatt som inte är avdragsgill oavsett om det är en svensk företagare eller en beskattningsbar person i ett annat land som är säljare. Det finns även andra fall i vilka det är förvärvaren som är skyldig att betala skatt till staten. När det gäller t.ex. tjänster som tillhandahålls av en utländsk beskattningsbar person till en beskattningsbar person inom landet är köparen som huvudregel skattskyldig för omsättningen (1 kap. 2 § första stycket 2 och 5 kap. 5 §). Från den huvudregeln finns det ett antal undantag som bl.a. gäller fastighetstjänster, restaurang och catering, tillträde till evenemang och vissa kulturella evenemang. Om inte beskattning hos den beskattnings- bara personen skulle ske i dessa fall skulle det medföra att en beskattningsbar person skulle kunna köpa skattefritt av en beskattningsbar person i ett annat land, men vara tvungen att stå för mervärdesskattekostnaden om personen gjorde motsvarande inköp av en beskattningsbar person i . Den som säljer varor i skulle således försättas i en sämre konkurrens- situation. Förslagen föranleder att en ny bestämmelse, 9 d kap. 2 § ML, införs, se avsnitt 3.4. 6.24.8 Avdragsrätt och jämkning Regeringens förslag: Den som omfattas av skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning har inte rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt för omsättning som omfattas av skattebefrielsen. Vid övergång från beskattning till skattebefrielse enligt 9 d kap. ska jämkning ske vid ett enda tillfälle och avse återstoden av korrigeringstiden, om inte den beskattningsbara personen motsätter sig det. Även om den beskattningsbara personen motsätter sig det ska jämkning ske vid ett enda tillfälle, om det finns särskilda skäl för det. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslogs dock att beskattningsbara personer som omfattas av skattebefrielse skulle undantas från rätten till avdrag. I promemorians förslag gjordes ingen koppling till reglerna om skattskyldighet vilket gjorde att ett uttryckligt undantag från rätten till avdrag behövdes. I promemorian föreslogs att jämkning, vid övergång till skattebefrielse, skulle ske om inte särskilda skäl föreligger. Vidare föreslogs även i promemorian ändringar av 8 a kap. 4 § och 10 kap. 11 § ML. Slutligen har, i förhållande till promemorian, vissa redaktionella och språkliga ändringar gjorts i lagtexten. Remissinstanserna: Srf konsulterna anser att reglerna om jämkning är komplicerade och menar att det blir enklare att även vid övergång från skattebefrielse till beskattning jämka vid ett enda tillfälle. Skälen för regeringens förslag Beskattningsbara personer som omfattas av regler om skattebefrielse har inte rätt till avdrag för ingående skatt. Även rätt till återbetalning av ingående skatt saknas (se artikel 289 i mervärdesskattedirektivet). Regeringens förslag innebär att den som omfattas av skattebefrielse inte är skattskyldig till mervärdesskatt. En verksamhet med omsättningar som omfattas av skattebefrielsen är därmed inte en verksamhet som medför skattskyldighet (se 1 kap. 7 § ML). Det medför att rätt till avdrag saknas enligt 8 kap. 3 § ML. Någon särskild regel om att den som är skattebefriad saknar rätt till avdrag behövs därmed inte. Avsaknaden av rätt till avdrag för ingående skatt omfattar i princip all ingående skatt som den beskattningsbara personen skulle ha kunnat dra av om personen inte hade omfattats av skattebefrielsen för beskattningsbara personer med liten omsättning. Enligt artikel 289 saknas också rätt till återbetalning för den som omfattas av skattebefrielse. Med hänsyn till det bör reglerna om återbetalning i 10 kap. 11 och 12 §§ ändras. I några fall kan dock återbetalningsrätt ändå finnas. Det gäller t.ex. tillhandahållanden av nya transportmedel som inte omfattas av skatte- befrielsen. Bestämmelserna om skattebefrielse är inte heller tillämpliga på leveranser av varor och tjänster som utförs av en beskattningsbar person som inte är etablerad i den medlemsstat där mervärdesskatt ska betalas (artikel 283 i mervärdesskattedirektivet). Mot bakgrund av det bör en beskattningsbar person i som är skattebefriad ha rätt till återbetalning vid skattepliktiga tillhandhållanden som anses omsatta i ett annat EU-land. Någon begränsning av återbetalningsrätten bör därför inte göras i sådana fall. Jämkning av avdrag för ingående skatt regleras i artiklarna 184−192 i mervärdesskattedirektivet. Förslaget innebär att en beskattningsbar person som uppfyller förutsättningarna för skatte- befrielse kan välja mellan att omfattas av skattebefrielse eller tillämpa mervärdesskatte- lagens allmänna regler. En beskattningsbar person kan även i övrigt, beroende på verksam- hetens omfattning, övergå från att tillämpa reglerna om skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning till att tillämpa mervärdesskattelagens allmänna regler och vice versa. Reglerna medför därför att avdragsrätten för ingående skatt kan komma att förändras mellan olika beskattningsår och i viss omfattning även under pågående beskattningsår. En övergång från beskattning till skattebefrielse och omvänt innebär en sådan förändring i de faktorer som bestämt avdragsrätten att jämkning ska ske enligt artikel 184.1 i mervärdesskattedirektivet. Användningen av en vara bör i sådana fall anses ha ändrats så att avdragsrätten ökar respektive minskar på det sätt som avses i 8 a kap. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 Reglerna om jämkning av ingående skatt kan därför bli aktuella. Jämkning ska ske successivt under en korrigeringstid. Korrigeringstiden avseende fastigheter är och avseende övriga investeringsvaror (8 a kap. 6 §). För att den beskattningsbara personen ska kunna jämka avdrag för ingående skatt krävs därmed att denne under återstoden av korrigeringstiden (dvs. under vilken jämkningen ska pågå) måste vara såväl registrerad till som redovisa mervärdesskatt. När det gäller den jämkning som ska göras vid övergången från skattebefrielse enligt 9 d kap. till beskattning anser Srf konsulterna att engångsjämkning bör ske. I dessa fall ska dock den beskattningsbara personen vara registrerad till mervärdesskatt och lämna deklarationer eftersom denne är skattskyldig till mervärdesskatt. En eventuell jämkning bör i sådana fall ske på samma sätt som gäller för andra som är skattskyldiga till mervärdesskatt, dvs. genom årlig jämkning. Någon särreglering om engångsjämkning bör inte införas för en sådan situation. När det gäller den jämkning som kan komma ifråga vid övergången från beskattning till befrielse enligt 9 d kap. bör det finnas möjlighet för den beskattningsbara personen att fullgöra jämkningen vid övergången från beskattning till befrielse. En sådan åtgärd har stöd i artikel 189 mervärdesskattedirektivet, där det framgår att medlemsstaterna får tillåta administrativa förenklingar avseende justering av avdrag för investeringsvaror. Jämkning vid ett enda tillfälle innebär att de beskattningsbara personerna efter fullgjord jämkning kan avregistreras från mervärdesskatt. Den beskatt- ningsbara personen behöver därefter inte vara registrerad till mervärdesskatt och lämna deklaration bara på grund av skyldigheten att jämka, jfr 7 kap. 1 § 8 SFL. Möjligheten till engångsjämkning kan därför vara till fördel ur hanteringssynpunkt såväl för den beskattnings- bara personen som för . Det föreslås därför att, vid övergång från beskattning till skattebefrielse, jämkning ska ske vid ett enda tillfälle och avse återstoden av korrigeringstiden, om inte den beskattningsbara personen motsätter sig det. Av artikel 189 i mervärdesskattedirektivet framgår att medlemsstaterna får införa lämpliga åtgärder i syfte att säkerställa att jämkningen inte innebär några omotiverade fördelar. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 också av artikel 192 att om en beskattningsbar person övergår från att beskattas enligt en särskild ordning eller omvänt, får medlems- staterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att den beskattningsbara personen inte ska otillbörligen gynnas eller missgynnas. En situation då detta kan aktualiseras i detta sammanhang är då en beskattningsbar person innan begäran om befrielse gjort en större investering som medfört avdragsrätt för ingående skatt och sedan får tillämpa årlig jämkning och därmed skjuta upp återbetalningen av ingående skatt. Det bör därför finnas en möjlighet till engångsjämkning trots att den beskattningsbara personen motsätter sig det, om det finns särskilda skäl för det. Förslaget föranleder att ändringar görs i 8 a kap. 7 § samt 10 kap. 11 och 12 §§ ML, se avsnitt 3.4. Regeringens förslag: Om en omsättning omfattas av skattebefrielse ska mervärdesskatt inte anges i fakturan. Promemorians förslag Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Redaktionella och språkliga ändringar av lagtexten har dock gjorts i regeringens förslag. Remissinstanserna: Företagarna pekar på att det inte framgår av förslaget att företag som tillämpar omsättningsgränsen i sina fakturor ska ange en hänvisning till mervärdesskattelagen, mervärdesskattedirektivet eller annan uppgift om att omsättningen är undantagen från skatteplikt. Skälen för regeringens förslag: I 11 kap. ML finns regler om skyldighet att utfärda faktura, jfr artikel 220 i mervärdesskattedirektivet. Enligt 11 kap. 1 § ML ska en beskattningsbar person säkerställa att en faktura utfärdas av honom själv eller i hans namn och för hans räkning av köparen eller en tredje person för omsättning av varor och tjänster som görs till en annan beskattningsbar person eller till en icke beskattningsbar juridisk person. I artikel 289 i mervärdesskattedirektivet anges att en beskattningsbar person som är skattebefriad inte ska ange mervärdesskatt på För att detta tydligt ska framgå bör en motsvarande bestämmelse införas i mervärdesskattelagen. Regeringen föreslår därför att det införs en regel om att mervärdesskatt inte ska anges i en faktura för omsättning som omfattas av skattebefrielse. I promemorian bedömer att de förslagna bestämmelserna i 9 d kap. ML är att jämställa med ett sådant undantag från skatteplikt som ska anges på fakturan enligt 11 kap. 8 § 12 ML. Detta innebär att en beskattningsbar person som omfattas av befrielsen enligt 9 d kap. ML på sin faktura ska ange en hänvisning till den relevanta bestämmelsen i ML eller i mervärdesskatte- direktivet eller en annan uppgift om att omsättningen är undantagen från skatteplikt. I fråga om uppgift om skattefrihet i faktura har mervärdesskattelagen samma utformning som motsvarande bestämmelse i mervärdesskatte- direktivet. Någon ändring av bestämmelsen i 11 kap. 8 § 12 ML bör därför inte göras. Om en uppgift om skattebefrielse ska anges i faktura får således bedömas utifrån befintliga regler. Förslaget föranleder införandet av 11 kap. 9 a § ML, se avsnitt 3.4. Regeringens bedömning: En beskattningsbar person som omfattas av skattebefrielse ska som utgångspunkt inte lämna mervärdesskatte- deklaration eller periodisk sammanställning. Promemorians bedömning: Överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning Mervärdesskatteförfarandet regleras i stor ut- sträckning i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. En skattedeklaration ska bl.a. lämnas av den som är skattskyldig till mervärdesskatt (se 26 kap. 2 § SFL). Om mervärdesskatt ska redovisas kan det ske i en mervärdesskattedeklaration, eller i en särskild skattedeklaration (jfr 26 kap. 5 och 7 §§ SFL). En mervärdesskattedeklaration lämnas av den som är eller ska vara registrerad till mervärdes- skatt. En särskild skattedeklaration ska dock lämnas av den som inte är eller ska var registrerad till mervärdesskatt, men som ändå ska redovisa mervärdesskatt för en viss transaktion, t.ex. vid förvärv av ett nytt transportmedel eller punktskattepliktiga varor. Detta innebär att en beskattningsbar person som omfattas av skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning enligt 9 d kap. i de flesta fall inte kommer att behöva lämna en mervärdesskattedeklaration, vilket innebär en minskad administrativ kostnad såväl för företaget som för . Den som är registrerad till mervärdesskatt eller som är skyldig att anmäla sig för registrering, är skyldig att lämna en periodisk sammanställning (enligt 35 kap. 2 § SFL). Denna ska innehålla uppgifter om omsättningar och överföringar avseende varor som transporteras mellan EU- länder. Vidare ska den innehålla uppgift om omsättning av en tjänst som är skattepliktig i det EU-land där tjänsten är omsatt om förvärvaren av tjänsten är skattskyldig för förvärvet i det landet. Uppgift ska lämnas för varje kalendermånad (om enbart varor eller om både varor och tjänster) eller kalenderkvartal (om enbart tjänster) på fastställt formulär. Den som omfattas av skattebefrielsen för beskattningsbara personer med liten omsättning kommer som utgångspunkt inte att omfattas av kravet på registrering och därmed inte heller av anmälningsskyldigheten. I den mån som den beskattningsbara personen omsätter tjänster till andra beskattningsbara personer i andra EU- länder är emellertid den beskattningsbara 7 kap. 1 § 7 SFL. person kommer även att behöva inge periodisk sammanställning. 6.24.11 Kontroll och uppföljning Regeringens bedömning: Det finns ingen betydande risk för att reglerna utnyttjas på ett P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 sätt som inte är avsett. Det finns dock anledning att följa utvecklingen inom detta område. Promemorians bedömning: Överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter i Skälen för regeringens bedömning: slaget innebär att en gräns för skattebefrielse vid omsättning på maximalt för inne- varande beskattningsår införs. Med tanke på det låga beloppet bör det inte finnas någon betydande risk för att reglerna utnyttjas på ett inte avsett sätt. Trots detta finns det anledning att följa utvecklingen inom detta område. Regeringens förslag: Förslagen träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Bestämmelsen om att jämkning ska ske vid ett enda tillfälle för den som övergår från att vara beskattad till att vara skattebefriad tillämpas dock fr.o.m. . Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslogs dock inte någon särskild övergångsbestämmelse avseende 8 kap. 7 § ML. Remissinstanserna: E.ON pekar på att ett flertal av de företag som träffas av de nya reglerna har kalenderår som redovisningsperiod. Om beslut om att införa en omsättningsgräns fattas kommer det att finnas begränsade möjligheter att ansöka om avregistrering och få sin ansökan prövad innan en ny redovisningsperiod påbörjas, vilket innebär att redovisningsskyldighet för mervärdesskatt kommer att kvarstå efter att reglerna trätt i kraft. Detta innebär enligt E.ON en snedvridning av konkurrensen mellan redan registrerade elproducenter och nya sådana. Vidare anser E.ON att oklarhet kan uppkomma beträffande när skattskyldigheten upphör. undrar om fakturering till någon del ska ske med mervärdesskatt när en P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 registrerad mikroproducent levererar el –med fakturering , om mikroproducentens skattskyldighet upphör . Slutligen pekar E.ON och på att ersättning mellan elbolag och mikroproducenter ofta sker genom själv- fakturering och att anpassning inom branschen behöver göras. Skälen för regeringens förslag: Ändringarna i ML innebär att en skattebefrielse för beskatt- ningsbara personer med omsättning införs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. efterfrågar ett förtydligande avseende fakturor som gäller leveranser både före och efter ikraftträdandet. Med anledning av det har övergångs- bestämmelsen förtydligats i detta avseende. Om en vara, t.ex. el, har levererats före ikraftträdandet omfattas leveransen inte av reglerna om skattebefrielse. Mervärdesskatt ska således tas ut på en sådan leverans enligt äldre bestämmelser. Det förhållandet att en faktura för leveransen ställs ut senare påverkar inte skattskyldighetens inträde för leveransen. Som E.ON påpekar kommer en viss eftersläpning att ske i samband med ikraftträdandet. Detta är dock en naturlig följd av att nya regler införs och därmed svårt att undvika. Bestämmelsen i 8 a kap. 7 § ML om att jämkning ska ske vid ett enda tillfälle för den som övergår från att vara beskattad till att vara skattebefriad bör tillämpas fr.o.m. . Detta behövs för att möjliggöra s.k. engångsjämkning i de fall investeringsvaran förvärvats före ikraftträdandet av de föreslagna reglerna om skattebefrielse. Det föreslås därför en särskild övergångsbestämmelse i detta avseende. Förslaget innebär att företag med en omsättning som understiger kan välja att vara befriade från mervärdesbeskattning. Enligt uppgifter i mervärdesskatte- deklarationerna redovisade omkring 301 000 företag en årsomsättning under Dessa företag redovisade tillsammans en ingående skatt med . Den redovisade utgående skatten för dessa företag uppgick till . Detta innebär att dessa företag sammantaget redovisade mervärdesskatt att återfå från staten på . Med andra ord är det många av dessa mindre företag som har större avdrag för ingående skatt än vad som motsvaras av deras utgående skatt och således har mervärdesskatt att återfå från staten. Det är dock mest troligt att det i huvudsak är de företag som ska betala mervärdesskatt till staten, dvs. de företag som har en utgående mervärdesskatt som överstiger den ingående mervärdesskatten, som kommer välja att bli befriade från mervärdesbeskattningen. På motsvarande vis kan de företag som har mervärdesskatt att återfå från staten förväntas välja att fortsätta att ta ut mervärdesskatt. Av de omkring 301 000 företagen med en årsomsätt- ning är det ekonomiskt fördelaktigt för omkring 73 000 företag att välja att vara befriade från mervärdesbeskattningen. Förslaget bedöms minska skatteintäkterna 2017 med och varaktigt med . NNR och NSD ifrågasätter varför skillnaden är så stor mellan den offentligfinansiella effekten i betänkandet Mervärdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv (SOU 2002:74) och promemoria Omsättningsgräns för mervärdes- skatt. Skälen är att beräkningen i utredningen endast omfattar företag med en omsättning inom intervallet 60 000–samt att den inte tar hänsyn till vilka företag som kan tänkas välja att undantas från mervärdes- beskattningen. I utredningens beräkning ingår således även företag som har mervärdesskatt att återfå från staten. Skulle dessa företag välja att bli befriade från mervärdesskatt ökar inbetal- ningarna av mervärdesskatt, vilket också innebär att den offentligfinansiella effekten blir lägre vid ett införande av en omsättningsgräns. Regeringen delar dock bedömning att dessa företag, för vilka det är ekonomiskt fördelaktigt att redovisa mervärdesskatt, i huvudsak kommer fortsätta att göra det. Vid införandet av en omsättningsgräns kommer således dessa företag fortsätta att återfå mervärdesskatt vilket medför en högre kostnad än NSDs och NNR:s bedömning. I promemoria redovisas även offentligfinansiella effekter för alternativa omsättningsgränser. Vid en omsättningsgräns på anser LRF att den offentlig- finansiella effekten är felräknad eller att det förekommer en felskrivning. Regeringens bedömning är att effektberäkning av en omsättningsgräns på är rimlig. Regeringen kan däremot, liksom LRF, konstatera att beräkningsmetoden för den offentligfinansiella effekten inte lämpar sig för så pass låga omsättningsgränser som på . Införandet av skattebefrielse för beskattnings- bara personer med liten omsättning medför att kommer att hantera ett nytt inslag i mervärdesskattesystemet. upp- skattar att kostnaderna i samband med inför- andet av bestämmelserna uppgår till ca . Av denna kostnad avser ca uppdatering av informa- tionsmaterial samt kostnader för att informera och svara på frågor om de nya reglerna. I samband med att reglerna införs kommer få en ökad mängd ärenden avseende ansökningar om avregistrering från mervärdesskatt. Kostnaden för handläggningen av avregistreringsärenden uppskattas till ca . Till- kommande engångsvisa utgifter ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. När bestämmelserna har införts kommer inte att behöva hantera registreringsanmälningar och deklarationer som ska lämnas av beskattningsbara personer med lägre omsättning än och som väljer att omfattas av bestämmelserna. Kostnadsbesparingen som detta medför för beräknas till ca . Sammantaget bör förslagen leda till en lägre belastning på skatteadministrationen, även om den inledningsvis kommer att öka något. Förvaltningsrätten i menar att måltillströmningen till förvaltningsdomstolarna sannolikt kommer att öka eftersom reglerna blir ett nytt inslag i mervärdesskattesystemet. Regeringen instämmer i att det kan uppkomma nya situationer som medför att beskattningsbara personer överklagar till förvaltningsdomstolarna. innebär reglerna om skattebefrielse att P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 antalet skattskyldiga minskar eftersom 73 000 () beskattningsbara personer förväntas utnyttja de nya reglerna. Det kan i sin tur leda till att antalet ärenden om skatt minskar. Sammantaget bedöms effekterna för de allmänna förvaltningsdomstolarna därför som marginella. Effekter för företagen och hushållen Syftet med förslaget om införande av skattebefrielse från mervärdesskatt för beskattningsbar person är att undanta små verksamheter från den administrativa bördan som en mervärdesskatteregistrering innebär. Eftersom mindre företag och andra aktörer med liten omsättning ofta inte har den struktur som kommersiella företag har, är det en större risk att fel uppkommer i de mindre företagens redo- visning, vilket också förorsakar administration i samband med utredningar och rättelser. Den administrativa bördan som uppkommer för dessa aktörer är omfattande i förhållande till de intäkter som verksamheten genererar. Omsättningsgränsen förväntas innebära att av alla beskattningsbara personer inte kommer att redovisa mervärdes- skatt. Beskattningsbara personer med liten omsättning, som inte är registrerade till mervärdesskatt, kommer inte att vara tvungna att registrera sig förutsatt att de även i övrigt uppfyller kraven för skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning. Majoriteten av företagen som omfattas av omsättningsgränsen, , utgörs av enskild firma, handelsbolag eller dödsbon. Resterande del utgörs av aktiebolag, ekonomiska föreningar och andra juridiska personer. De företag som har en högre ingående mervärdesskatt än utgående mervärdesskatt, och företag som ska redovisa utgående mervärdes- skatt på grund av omvänd skattskyldighet, förväntas inte välja att tillämpa bestämmelserna. Vid högre omsättningsgräns kan en del företag sannolikt välja att anpassa sig till bestämmelserna på ett inte avsett sätt genom att lägga ned verksamheten när omsättningsgränsen har uppnåtts och starta upp en ny verksamhet. Företag kommer sannolikt att missgynnas vid högre omsättningsgränser, eftersom de får konkurrera med verksamheter av hobbykaraktär som inte behöver ta ut mervärdesskatt. Syftet med förslaget är att minska den administrativa bördan för beskattningsbara personer med liten omsättning. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 förväntas förbättra förutsättningarna t.ex. för mikroproducenter av el, privatpersoner som använder privat tomtmark för odling av grönsaker som säljs till grossist eller upplåter stallplats i ett stall på regelbunden basis, genom att deras administration underlättas av att inte behöva registrera sig för och redovisa mervärdesskatt vid liten omsättning.