prop · H303154 · 2016-04-15 00:00:00 — Till exempel kan det innebära att fler små leverantörer väljer att lämna anbud, och att det blir fler anbud för Arbetsförmedlingen att utvärdera. R I K S R E V I S I O N E N R E G I O N A L A N P A S S N I N G A V A R B E T S M A R K N A D S U T B I L D N I N G – V I L K A H Ä N S Y N T A S T I L L A R B E T S M A R K N A D E N S B E H O V ? ofta är sammankallande till mötet, och från marknadsorganisationen medverkar den regionala samordnaren av leverantörsuppföljning samt ofta branschstrateger.69 För Arbetsförmedlingens återkoppling med arbetsgivare, branschorganisationer och anordnare av arbetsmarknadsutbildning finns andra typer av forum på marknadsområdesnivå som benämns kursråd eller branschråd. Frågorna som tas upp handlar om utbildningarnas innehåll och kvalitet, framtida rekryteringsbehov och så vidare. Arbetsförmedlingen har branschstrateger, till största delen på marknadsområdesnivå, som arbetar med att fånga upp arbetsgivarnas behov. Vad gäller arbetsmarknadsutbildningar handlar det såväl om innehåll som om omfattning och lokalisering.70 I regel finns det leverantörsuppföljare som hör till marknadsorganisationen, vilka bland annat arbetar med uppföljning och utveckling. Det finns även någon typ av lokala kontaktpersoner på de enskilda förmedlingskontoren som har ett särskilt ansvar för arbetsmarknadsutbildning. I några av marknadsområdena deltar marknadsområdets leverantörsutvecklare själva i leverantörsråden, men det är vanligare att de vidarebefordrar information på andra sätt. Antalet leverantörsuppföljare varierar mellan olika marknadsområden. I några fall finns en för varje län, vilket motsvarar två till tre för hela marknadsområdet. Ett marknadsområde har sex leverantörsuppföljare som ansvarar för mindre geografiska områden. Ytterligare ett marknadsområde har lokala verksamhetssamordnare för varje kontorsenhet, vilka deltar vid leverantörsråd och har ett ansvar för att samla in information om arbetsmarknadsutbildning.71 Leverantörsuppföljare inom respektive marknadsområde har även ansvar för att leda och följa upp de kontaktpersoner för arbetsmarknadsutbildning som finns på förmedlingskontoren. Förmedlingskontorens kontaktpersoner kan bland annat ansvara för att ha kontakter med utbildningsanordnare och stödja arbetsförmedlare med administrativ hjälp och information om arbetsmarknadsutbildningar.72 En skillnad i arbetssätt mellan olika marknadsområden handlar om hur förmedlingskontorens intressen och synpunkter kartläggs och analyseras. Den vanligaste lösningen är att marknadsområdets leverantörsuppföljare och förmedlingskontorens kontaktpersoner ska fånga upp och vidarebefordra lokala intressen. I två marknadsområden medverkar representanter för enskilda eller kluster av förmedlingskontor regelbundet i möten med marknadsledningen så att kontoren kommer in i processen på ett mer direkt sätt. Ytterligare en lösning är att de 69Skriftliga svar till från Arbetsförmedlingens elva marknadsområden. 70Skriftliga svar till från Arbetsförmedlingens elva marknadsområden. 71Skriftliga svar till från Arbetsförmedlingens elva marknadsområden. 72Skriftliga svar till från Arbetsförmedlingens elva marknadsområden. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N kontaktpersoner för arbetsmarknadsutbildning som finns utsedda på förmedlingskontoren tar ett större ansvar och tar med sig information från sitt kontor till regionala nätverksträffar. Ett marknadsområde har framfört att kontorschefer tidigare rapporterade behov av arbetsmarknadsutbildning direkt till men att den lösningen inte var optimal.73 I samband med de intervjuer som genomförts på fem förmedlingskontor undersökte olika arbetssätt för att fånga upp lokala synpunkter. Ett marknadsområde som ett av de intervjuade kontoren tillhör har sex leverantörsuppföljare som är utspridda geografiskt och även har ansvar för specifika arbetsmarknadsutbildningar i hela området. Leverantörsuppföljarna tillhör organisatoriskt marknadsorganisationen och har insyn i arbetet på den nivån, men de är också regelbundet på plats på förmedlingskontoren.74 Leverantörsuppföljarna har det huvudsakliga ansvaret för att sprida information till förmedlingskontoren och ta emot deras synpunkter. De fungerar därför som en länk mellan de olika nivåerna. I ett annat marknadsområde är det istället kontaktpersoner som tillhör förmedlingskontoren som i första hand ansvarar för att sprida information till sina kollegor och vid behov föra kontorets synpunkter vidare.75 Eftersom kontaktpersonerna själva inte deltar i det regionala arbetet blir dock rollen mer begränsad, liksom deras möjligheter att förmedla information och ge stöd. I ytterligare ett marknadsområde har utsedda arbetsförmedlare från den största kommunens förmedlingskontor ett specialansvar för arbetsmarknadsutbildningar som även omfattar övriga kontor i området.76 bild är att arbetet blir mer effektivt när förmedlingschefer och arbetsförmedlare har ett nära samarbete med personer som är väl insatta i marknadsområdets arbete. Det kan handla om att de leverantörsutvecklare och kontaktpersoner som arbetar på regional nivå regelbundet finns på plats på förmedlingskontoren och tar emot synpunkter och önskemål samt informerar om arbetsmarknadsutbildning. Det förefaller vara svårare för tjänstemän från de enskilda kontoren att ta ansvar för samverkan. En orsak kan vara att de inte har lika stor kunskap om det regionala arbetet. Detta är dock ingen generell bild utan iakttagelsen bygger på intervjuer vid de fem utvalda förmedlingskontoren. När upphandling av en ny arbetsmarknadsutbildning planeras uppger några av de intervjuade att huvudkontoret ibland kan höra av sig direkt till enskilda förmedlingskontor och fråga om utbildningen behövs, och hur många platser man i så 73Skriftliga svar till från Arbetsförmedlingens elva marknadsområden. 74Intervju med verksamhetssamordnare, Af kontor 2, 205-04-14; intervju med kontorschef, kontor 2, 2015- 04-14. 75Intervju med kontaktperson, Af kontor 4, ; intervju med kontorschef, kontor 4, . 76Intervju med arbetsförmedlare, Af kontor 1, ; intervju med kontorschef, kontor 1, . R I K S R E V I S I O N E N R E G I O N A L A N P A S S N I N G A V A R B E T S M A R K N A D S U T B I L D N I N G – V I L K A H Ä N S Y N T A S T I L L A R B E T S M A R K N A D E N S B E H O V ? fall uppskattar att det rör sig om.77 Frågan kan vara svår att besvara, särskilt när den kommer med kort varsel.78 Berörda personer på den ansvariga enheten på huvudkontoret (Externa tjänster) uppger dock att de inte känner igen att ett sådant arbetssätt förekommer.79 Fyra av fem intervjuade kontorschefer anger att de i huvudsak inte ser utbudet av arbetsmarknadsutbildningar som en fråga på deras bord, och att de inte är involverade i diskussioner om vad som saknas i det existerande utbudet om de inte skulle få en direkt fråga. De beskriver processen för att kartlägga behovet av nya arbetsmarknadsutbildningar som att ansvaret ligger på nationell nivå (huvudkontoret) samt på regional nivå (marknadsområdena).80 ser en risk i att frågan om utbudet av arbetsmarknadsutbildning upplevs som något som bestäms långt bort från den dagliga verksamheten. Det kan leda till passivitet och ett minskat intresse för frågan på lokal nivå. är det på förmedlingskontoren som arbetsmarknadsutbildningen ska användas. Där finns kunskap om den lokala arbetsmarknaden och om de inskrivna arbetssökandes önskemål och behov. Kontorens synpunkter är därför en betydelsefull informationskälla, vid sidan av information från bland annat branschstrateger och arbetsmarknadsprognoser, när utbudet av arbetsmarknadsutbildningar ska bestämmas. menar att Arbetsförmedlingen bör följa upp och utvärdera olika sätt att bedriva den regionala samverkan. På så sätt kan man komma fram till de mest effektiva formerna för att involvera förmedlingskontoren, vilket framstår som den största utmaningen i det nuvarande systemet. Inriktningen på ett sådant arbete kan exempelvis vara att identifiera goda exempel. 4.2Utbud i förhållande till Arbetsförmedlingens prognoser Syftet med den här delen av granskningen är att undersöka i vilken utsträckning den upphandlade arbetsmarknadsutbildningen stämmer överens med behovet av arbetskraft i respektive län. Att analysen sker på länsnivå beror på att det är så arbetsmarknadsprognoserna sammanställs. menar inte att det är önskvärt eller möjligt med en perfekt överensstämmelse mellan prognoser och upphandlad arbetsmarknadsutbildning. Möjligheten att bedriva arbetsmarknadsutbildning är till exempel även beroende av de inskrivna arbetssökandes intressen och förutsättningar. Enskilda företags rekryteringsbehov behöver inte heller stämma överens med prognoserna. Den här undersökningen ger 77Intervju med kontorschef, kontor 1, ; intervju med kontorschef, kontor 5, ; intervju med kontorschef, kontor 3, ; intervju med kvalificerad handläggare, marknadsområde 1, . 78Intervju med kontorschef, kontor 5, ; intervju med kvalificerad handläggare, marknadsområde 1, . 79Intervju med verksamhetssamordnare, tjänster, . 80Intervju med kontorschef, kontor 3, ; intervju med kontorschef, kontor 5, ; intervju med kontorschef, kontor 4, ; intervju med kontorschef, kontor 1, . R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N dock ett grovt mått på överensstämmelsen mellan utbud och efterfrågan av arbetsmarknadsutbildning utifrån arbetsmarknadens perspektiv. har tagit del av data över samtliga pågående avtal om arbetsmarknadsutbildning och de orter där dessa gäller. Materialet utgör en ögonblicksbild av vilka avtal som existerade . har vidare sammanställt informationen i de arbetsmarknadsprognoser som gäller . I prognoserna graderar Arbetsförmedlingen konkurrensen på arbetsmarknaden i fem steg – mycket liten, liten, balans, stor och mycket stor. Därefter har jämfört upphandlad utbildning och prognos för 16 yrkesområden inom vilka det är förhållandevis vanligt med arbetsmarknadsutbildning.81 Några vanligt förekommande arbetsmarknadsutbildningar har exkluderats från undersökningen eftersom en enskild utbildning kan kopplas till flera av de yrkeskategorier som används för prognoserna. Jämförelsen visar förekomsten av två förhållanden. Den ena handlar om yrkesområden där Arbetsförmedlingen inte upphandlat utbildning trots att det är låg eller mycket låg konkurrens om lediga arbeten. Den andra handlar om yrken där det finns upphandlad arbetsmarknadsutbildning trots att det finns en hög eller mycket hög konkurrens om lediga arbeten. Resultatet redovisas i figur 4.3 och figur 4.4. Något att ha i åtanke är att den indelning i leveransområden som görs vid en upphandling inte följer någon fast geografisk gränsdragning, som län eller marknadsområde. Avtal för en viss typ av arbetsmarknadsutbildning kan gälla för ett större eller mindre antal platser. Om avtalet gäller för ett större antal platser blir varje leveransområde mindre än när utbildningsorterna är färre. I andra fall kan förhållandet vara det omvända. Det är flera faktorer som styr vilken indelning som görs för en viss typ av arbetsmarknadsutbildning, till exempel de arbetssökandes behov, arbetsmarknadens behov och upphandlingstekniska frågor. I vissa län upphandlas mindre arbetsmarknadsutbildning än vad prognoserna visar att det finns behov av (figur 4.3). I andra län framträder den motsatta trenden – att arbetsmarknadsutbildning inom fler branscher inte upphandlats i den utsträckning det finns utrymme för baserat på vad prognoserna anger (figur 4.4). I och förekommer båda dessa förhållanden , men inom olika branscher. Eftersom majoriteten av avtalen löper är det inte givet att 81Följande utbildningar ingår i denna delstudie: Vård och omsorg, Bussförare, Lastbilsförare, Taxiförare, Lagerarbetare, kranförare, Bygg- och anläggning, Bygg- och ventilationsplåtslagare, Maskinoperatör träindustri, Bilmekaniker, Drift- och vägunderhåll, Elteknik, Kylmontör, , Svets och plåt, Försäljning och kundservice dagligvaror. R I K S R E V I S I O N E N R E G I O N A L A N P A S S N I N G A V A R B E T S M A R K N A D S U T B I L D N I N G – V I L K A H Ä N S Y N T A S T I L L A R B E T S M A R K N A D E N S B E H O V ? brister i matchningen som framkommer i den här undersökningen beror på att felaktiga prioriteringar gjordes vid upphandlingstillfället; det kan vara så att arbetsmarknadens behov har förändrats sedan upphandlingen genomfördes. Oavsett orsaken finns dock en risk att rätt arbetsmarknadsutbildning inte finns tillgänglig när arbetsförmedlare tillsammans med de arbetssökande ska göra upp en plan som leder till arbete. Figur 4.3 Antal yrkesområden där arbetsmarknadsutbildning inte finns upphandlad trots att kompetensen efterfrågas. Figur 4.4 Antal yrkesområden där arbetsmarknadsutbildning finns upphandlad utan att kompetensen efterfrågas. Källa: Arbetsförmedlingen, bearbetning av R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N De enskilda utbildningar som i högst grad är upphandlade trots ett litet behov är lokalvård, försäljning inom dagligvaruhandel och lagerarbete. En tillbakablick på de tre föregående årens arbetsmarknadsprognoser visar att konkurrensen om lediga arbeten för de här yrkena har varit stor även . Det innebär att behovet av ytterligare utbildad arbetskraft är begränsat och har varit så . De arbetsmarknadsutbildningar som saknas i flest län utifrån arbetsmarknadens behov är kylmontör, bygg- och ventilationsplåtslagare samt bilmekaniker. Flera av de arbetsmarknadsutbildningar som upphandlas i större utsträckning än vad prognoserna motiverar har det gemensamt att kraven som ställs på deltagarna är lägre än för andra inriktningar. Arbetsförmedlingen tog i en rapport upp att den starka fokuseringen på personer som står långt från arbetsmarknaden skapar incitament att anordna utbildningar som inte nödvändigtvis avser att tillmötesgå en brist på arbetsmarknaden.82 Arbetsförmedlingen har även angett att vissa utbildningar är upphandlade på ett stort antal orter och att det har visat sig svårt att fylla antalet utbildningsplatser.83 En annan aspekt som kan ha betydelse för vilka arbetsmarknadsutbildningar som upphandlas är strävan efter en jämnare könsfördelning. En sådan utveckling har skett , men huvudsakligen genom en ökning av utbildningar inom vissa kvinnodominerade branscher. Arbetsmarknadsutbildningar på området kundservice har till exempel ökat kraftigt och kvinnor står för den större delen av ökningen. Vid en jämförelse av i vilka utbildningar det finns flest kvinnor respektive flest män kopplat till kostnaden för utbildningen framträder mönstret att utbildningarna som har övervikt av kvinnor är förhållandevis billiga medan utbildningar med övervikt av män är förhållandevis dyra.84 Kvinnor går även vidare till arbete efter avslutad utbildning i lägre utsträckning än män. •Analys av vilka arbetsmarknadsutbildningar som behövs och vad de ska innehålla sker på utifrån bland annat arbetsmarknadsprognoser samt synpunkter från förmedlingskontor och arbetsgivare som till stor del samlas in på regional och lokal nivå. •Upphandlingsprocessen för en större nationell upphandling uppskattas ta . Avtalen med utbildningsanordnare löper normalt . Arbetsmarknadsutbildningar som är uppdelade i moduler gör det möjligt att till viss del anpassa existerande avtal efter lokala och regionala behov. 82Arbetsförmedlingen (2014) Fördjupad analys av de minskade effekterna av arbetsmarknadsutbildningen, s.25- 28. 83Arbetsförmedlingens budgetunderlag till regeringen för 2016-2018, s. 51. 84Arbetsförmedlingen (2014) Jämställdhetsanalys av två arbetsmarknadspolitiska program. R I K S R E V I S I O N E N R E G I O N A L A N P A S S N I N G A V A R B E T S M A R K N A D S U T B I L D N I N G – V I L K A H Ä N S Y N T A S T I L L A R B E T S M A R K N A D E N S B E H O V ? •Det finns en risk med det nuvarande arbetssättet för upphandlingar att behov som inte fångas upp genom den nationella behovsanalysen eller som uppstår när utbildningen redan är upphandlad i andra delar av landet inte tas om hand tillräckligt snabbt för att möta arbetsgivarnas rekryteringsbehov. bedömer att en bättre överensstämmelse mellan utbudet av arbetsmarknadsutbildning och den regionala arbetsmarknadens behov skulle kunna uppnås genom regionalt avgränsade upphandlingar utifrån en behovsanalys som redan har gjorts på marknadsområdesnivå. •Arbetssättet för att samla in information om behoven av arbetsmarknadsutbildning på lokal nivå skiljer sig åt mellan olika marknadsområden. De enskilda förmedlingskontoren behöver involveras bättre vid kartläggningen av behov. bild utifrån intervjuer på förmedlingskontor är att arbetet blir mer effektivt när förmedlingschefer och arbetsförmedlare har ett nära samarbete med personer som är väl insatta i marknadsområdets arbete. •Inom enskilda län är arbetsmarknadsutbildning upphandlad som prognoserna visar att den kompetensen inte efterfrågas för som mest en tredjedel av de studerade utbildningarna. Även när det gäller arbetsmarknadsutbildningar som inte är upphandlade som prognoserna visar att kompetensen efterfrågas är andelen som mest en tredjedel av de studerade utbildningarna i ett enskilt län. I och finns både ett överskott och ett underskott av arbetsmarknadsutbildning i förhållande till prognoserna, men inom olika branscher. •De branscher där det är vanligast att arbetsmarknadsutbildning inte är upphandlad som prognoserna visar att det finns en efterfrågan är kylmontör, bygg- och ventilationsplåtslagare samt bilmekaniker. De utbildningar som i högst grad är upphandlade utan att prognoserna visar på en efterfrågan är lokalvård, försäljning inom dagligvaruhandel och lagerarbete. •Flera av de arbetsmarknadsutbildningar som upphandlas i större utsträckning än vad prognoserna motiverar har det gemensamt att kraven som ställs på deltagarna är lägre än för andra inriktningar. Arbetsförmedlingen har konstaterat att den starka fokuseringen på personer som står långt från arbetsmarknaden skapar incitament att anordna utbildningar som inte nödvändigtvis avser att tillmötesgå en brist på arbetsmarknaden. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 5 Anvisningar till arbetsmarknadsutbildning Att avtal om arbetsmarknadsutbildningar existerar på rätt platser är, enligt , inte tillräckligt för att uppnå en framgångsrik regional och lokal anpassning. Det krävs även att arbetsförmedlare tar hänsyn till arbetsmarknadens behov när de anvisar arbetssökande till arbetsmarknadsutbildning. Avsnitt 5.1 tar upp vilka förutsättningar arbetsförmedlare har för att kunna ta hänsyn till arbetsmarknadsperspektivet vid anvisningar till arbetsmarknadsutbildning. Avsnitt 5.2 går ut på att undersöka hur väl de anvisningar som görs utifrån gällande ramavtal överensstämmer med förekomsten av utannonserade arbeten. 5.1Hänsyn till arbetsmarknaden vid anvisning Att en arbetsmarknadsutbildning är upphandlad innebär att det finns ett ramavtal med en utbildningsanordnare. Men hur avtalen används i praktiken är beroende av hur arbetet bedrivs på kontorsnivå när arbetsförmedlare anvisar inskrivna arbetssökande till arbetsmarknadsutbildningar. Förmedlingschefer som intervjuats påtalar vikten av att arbetsförmedlaren gör en bedömning vid anvisning till arbetsmarknadsutbildning som tar hänsyn till såväl arbetsmarknadens som individens behov, eftersom dessa inte alltid stämmer överens.85 Den synen delas även av de intervjuade arbetsförmedlarna. framför några arbetsförmedlare att de arbetssökandes egna önskemål kan bli mer styrande än arbetsförmedlarens samlade bedömning. Om en arbetssökande inte har någon pågående aktivitet och själv tar initiativ till att påbörja en arbetsmarknadsutbildning chansen stor att just den utbildningen godkänns. En anledning är att deltagarnas motivation är en viktig faktor som arbetsförmedlaren tar med i sin bedömning. Men det kan också bero på att arbetsförmedlarna inte hinner erbjuda tillräcklig vägledning till alla sökande. Arbetsförmedlaren får då lita på att den sökande har tagit reda på tillräcklig information själv, till exempel via Arbetsförmedlingens webbplats.86 85Intervju kontorschef, kontor 4, ; intervju kontorschef, kontor 2, ; intervju kontorschef, kontor 5 . 86Intervju arbetsförmedlare, Af kontor 4, ; intervju arbetsförmedlare, Af kontor 3, ; intervju kontorschef, kontor 5, . R I K S R E V I S I O N E N R E G I O N A L A N P A S S N I N G A V A R B E T S M A R K N A D S U T B I L D N I N G – V I L K A H Ä N S Y N T A S T I L L A R B E T S M A R K N A D E N S B E H O V ? Arbetsförmedlingen konstaterar i en rapport , där effekterna av arbetsmarknadsutbildning analyseras, att arbetssökande anvisats att delta i utbildningar där arbetsförmedlaren från början kan förmoda att deltagaren inte kommer att kunna tillgodogöra sig utbildningen.87 har intervjuat anställda hos sex olika utbildningsanordnare. Tre av dem anser att urvalet av deltagare är problematiskt eftersom det anvisas personer som av olika skäl inte är lämpliga för utbildningen eller för yrket.88 Det bör ses mot bakgrund av den del av Arbetsförmedlingens uppdrag som säger att myndigheten ska prioritera arbetssökande som står långt från arbetsmarknaden. Det innebär att utbildningsanordnarna även måste vara beredda att ta emot deltagare som har längre väg till ett arbete. Utbildningsanordnarna har ofta möjlighet att påverka urvalet av deltagare genom en typ av förberedande moment inför en arbetsmarknadsutbildning. Det innebär att anvisade deltagare får komma till leverantören och bli utvärderade med avseende på om de har rätt förutsättningar att ta del av utbildningen innan de påbörjar den. Intervjuade utbildningsanordnare ser i huvudsak positivt på det arbetssättet. Två svårigheter som lyfts är dels att antalet som anvisas kan vara så lågt att det inte går att välja ut de som har rätt förutsättningar, dels att problemen ibland uppdagas efter hand.89 Möjligheten att anvisa till olika utbildningsinriktningar påverkas av vilka avtal om arbetsmarknadsutbildning som finns i närområdet. Om en lämplig utbildning saknas i området är den enskilda deltagarens vilja och möjlighet att flytta eller pendla avgörande. Arbetsförmedlingen har i budgetunderlaget till regeringen –2018 angett att ersättningen vid deltagande i program på annan ort är för låg, och att möjligheten därför används i liten utsträckning. I 19 § i förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd anges att logi och merkostnader för dubbelt boende ersätts med per dag och högst . Arbetsförmedlingen föreslår att ersättningen ska höjas till per dag. Det motiveras med att antalet utbildningar skulle kunna begränsas till de orter som har störst efterfrågan, vilket enligt Arbetsförmedlingens bedömning sannolikt skulle leda till större träffsäkerhet och en mindre risk för att behöva betala garantiavgifter för oanvända platser.90 5.1.2Arbetsförmedlarnas prioriteringar och arbetsuppgifter Arbetssituationen för Arbetsförmedlingens handläggare varierar mellan kontoren, bland annat vad gäller den enskilda handläggarens arbetsbelastning. Är arbetsbelastningen lägre kan handläggaren använda tiden för att höja kvaliteten i sitt 87Arbetsförmedlingen (2014) Fördjupad analys av de minskade effekterna av arbetsmarknadsutbildningen, s.25- 28. 88Intervjuer med utbildningsanordnare 2, 3 och 6. 89Intervju med utbildningsanordnare 2 och 3. 90Arbetsförmedlingens budgetunderlag till regeringen för 2016-2018, s. 51. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Vid en högre arbetsbelastning måste handläggaren prioritera sådana arbetsuppgifter som är direkt nödvändiga för att den dagliga verksamheten ska fungera.