prop · H303121 · 2016-03-15 00:00:00 — Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock inte föreslagit att övergångsperiodens längd ska regleras i lag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna som har yttrat sig tillstyrker förslagen. kommun anför att övergångsperiodens längd inte bör regleras i lagstiftningen, då denna måste få bestämmas av berörda parter och regleras i en enskild överenskommelse mellan lands- tinget och kommunerna. Eftersom förutsättningarna vid en samman- läggning av landsting kan vara mycket olika kan enligt kommunen en lagstadgad övergångsperiod utgöra hinder för en sammanläggning. läns landsting anför att bidragsmöjligheten bör vara frivillig och att villkoren för bidragslämnande ska regleras särskilt i en överens- kommelse mellan och kommunerna. landsting framhåller att det inte får bli fråga om permanenta bidrags- överföringar samt att kommuner och landsting snabbt bör se till att anpassa sina verksamheter till de nya förhållandena. parterna ska komma överens om bidragsperiodens längd kan enligt lands- tinget bl.a. innebära utdragna förhandlingsprocesser. sådana situationer kan det enligt vara bra att fastställa en tidsgräns i lag, exempelvis maximalt . Med utredningens förslag är det vidare enligt möjligt att lämna bidrag innan samman- slagningen eller indelningsändringen träder i kraft. Vilka som ska vara betalande parter och var skattekraften finns i dessa fall är oklart. krävs ett tydliggörande i denna del. övergångsperiodens längd och övriga villkor bör regleras i en överenskommelse mellan och kommunerna. En sådan form av överenskommelse möjliggör enligt organisationen en flexibel tillämpning, utan att övergångsperioden behöver riskera att bli orimligt lång. Skälen för regeringens förslag: Av förarbetena till bidragslagen framgår att syftet med lagen var att genom att möjliggöra lämnandet av bidrag motverka skattehöjningar . Eftersom det var svårt att avgöra hur lång perioden borde vara infördes inte någon bestämd tidsgräns. Avsikten var emellertid inte att införa ett system enligt vilket kommunerna på skulle vara beroende av bidrag från (prop. 1997/98:153 s. 18 och 19). Kommunerna i ett nybildat landsting måste anpassa sina kostnader till de nya förhållandena som kommer att råda efter ombildningen. Re- geringen delar därför remissinstansernas uppfattning om att bidrag enbart ska få lämnas . Utredningen föreslog inte någon bestämd tidsperiod under vilken bidrag skulle få lämnas, utan ansåg att det var tillräckligt att det i lag angavs att detta endast skulle ske . Utredningen anförde att en övergångsperiod normalt kunde omfatta , men att något skulle kunna godtas i speciella fall. infördes i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik en möjlighet för kommuner att lämna bidrag till varandra, om och kommunerna i samma län har kommit överens om att ensamt ska bära ansvaret för den regionala kollektivtrafiken och det behövs för kostnadsutjämningen mellan kommunerna. Enligt lagen får sådana bidrag som längst lämnas intill utgången av det femte året från det att ansvaret överfördes. Regeringen anser, i likhet med , och till skillnad från kommun och SKL, att längden på övergångsperioden inte kan överlämnas till de ingående parterna utan bör framgå av lag. I sammanhanget bör beaktas att det finns ett nationellt system för kommunalekonomisk utjämning, vars syfte är att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting. Att utan någon tidsbegränsning möjliggöra olika länsvisa utjämningssystem skulle riskera att urholka det nationella utjämningssystemet. En rimlig tidsperiod under vilken eventuella bidrag bör kunna lämnas är enligt regeringens mening från det att en indelningsändring trätt i kraft. Det bör dock stå parterna fritt att bestämma att bidrag ska lämnas . Den föreslagna regleringen är endast avsedd att utgöra en möjlighet för landstingen och kommunerna att undvika skattehöjningar och utjämna kostnader på grund av verksamhetsöverföringar. Det är dock viktigt att syftet med bidragsgivningen upprätthålls och inte övergår till ett renodlat utjämningssystem. Berörda kommuner och landsting ska inom lagens ramar bestämma vilka som ska lämna respektive få bidrag samt bidragens storlek. Dessa frågor och övriga villkor för bidragsgivningen bör regleras i en överenskommelse mellan de berörda parterna. En bestämmelse om detta bör också införas i indelningslagen. I likhet med utredningen har regeringen svårt att se att det finns något större behov av att kunna lämna bidrag redan under förberedelsestadiet av en indelningsändring, men anser dock inte att regleringen bör uppställa något hinder mot sådana bidrag. Även i dessa fall blir det upp till 2015/16:121 berörda kommuner och landsting att bestämma bl.a. vilka som ska lämna respektive få bidrag. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att bidrag enbart ska få lämnas på högst från det att en indelningsändring trätt i kraft och att övriga villkor för bidraget ska regleras i en överenskommelse mellan de berörda parterna. Regeringens förslag: Lagförslagen ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inget behov av några över- Utredningens förslag och bedömning: Utredningens förslag innebar att de nya bestämmelserna skulle träda i kraft , då lagen om kommunala indelningsdelegerade skulle upphöra att gälla. Ut- redningen uttalade sig inte särskilt om behovet av övergångsbestämmelser. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i de aktuella frågorna. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Som anförts i avsnitt 4.3 ska , om kommittén bedömer att det är möjligt att genomföra en eller flera indelningsändringar som kan träda i kraft , lämna ett delbetänkande. Med hänsyn till detta, och de berörda landstingens behov av att före eventuella indelningsändringar få besked om vilken reglering som ska gälla, är det lämpligt att ändringarna i indelningslagen träder i kraft . Regeringen föreslår mot denna bakgrund att ändringarna träder i kraft och att LKI upphör att gälla. Av 1 kap. 12 § indelningslagen följer att om indelningsändringen är så omfattande att indelningsdelegerade måste utses, ska den nya indelningen träda i kraft året då val i hela riket av fullmäktige har ägt rum, det vill säga valår. Detta betyder att de föreslagna nya bestämmelserna om indelningsdelegerade kan tillämpas första gången på indelningsändringar som träder i kraft . Av samma bestämmelse följer att beslutet om indelningsändring ska meddelas senast innan indelningen träder i kraft, dvs. Om synnerliga skäl föreligger får beslutet meddelas , dock inte senare än före ikraftträdandet. Då regeringen bedömer att några indelningsändringar med ikraftträdande inte kommer att behöva beslutas före bedömer regeringen att det saknas behov av övergångsbestämmelser för de aktuella lagändringarna. Regeringens bedömning: Förslagen saknar ekonomiska konsekvenser för kommuner och landsting och aktualiserar därför inte den kommunala finansieringsprincipen. Förslagen bedöms inte inskränka den kommunala självstyrelsen. Utredningens bedömningar överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i dessa Skälen för regeringens bedömningar: De aktuella förslagen innebär inte något ökat ansvar eller några ökade kostnader för kommuner eller landsting. De föreslagna bestämmelserna om ekonomisk utjämning utgör enbart en möjlighet för kommuner och landsting att lämna bidrag till varandra. Den kommunala finansieringsprincipen aktualiseras därför inte. Förslagen bedöms inte inskränka den kommunala självstyrelsen. 10.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Eftersom LKI upphävs och ersätts av bestämmelserna i 3 kap. tas hänvisningen till nämnda lag i denna paragraf bort. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.1. I bestämmelsen ersätts begreppet ”kommitté” med ”utskott”. Be- greppet utskott används i bestämmelser som gäller för såväl indelningsdelegerades arbetsutskott som övriga berednings- och verkställighetsorgan. Nuvarande 2 kap. indelningslagen upphävs och ett nytt 2 kap införs. Flera bestämmelser förs över i väsentligt oförändrad form. I några bestämmelser föreslås dock också ändringar. Bestämmelserna i paragrafen motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 1 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 119 f.). 2015/16:121 av författningstekniska och redaktionella skäl och innebär inte någon ändring i sak. Bestämmelsen i paragrafen motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 2 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 120). Ändringarna görs av författningstekniska och redaktionella skäl och innebär inte någon ändring i sak. Bestämmelsen i paragrafen motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 3 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 121). Ändringarna görs av författningstekniska och redaktionella skäl och innebär inte någon ändring i sak. Bestämmelserna i paragrafen motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 10 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 121). Ändringarna görs av författningstekniska och redaktionella skäl och innebär inte någon ändring i sak. Bestämmelserna i paragrafen motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 11 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 121). Ändringarna görs av författningstekniska och redaktionella skäl och innebär inte någon ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelserna i första stycket behandlar frågan när en ändrad landstingsindelning ska träda i kraft och motsvarar delvis regleringen i nuvarande 2 kap. 5 § första stycket indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 121). Bestämmelsen i andra meningen är ny och motsvarar i sak vad som enligt 1 kap. 12 § första stycket andra meningen indelningslagen gäller vid indelningsändringar som avser kommuner. Enligt bestämmelsen ska en indelningsändring som är av sådan omfattning att ett landsting enligt den nya indelningen inte bör företrädas av det gamla fullmäktige träda i kraft året då val i hela riket av fullmäktige har ägt rum. Bestämmelserna i andra stycket motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 5 § andra stycket indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 121). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Första stycket punkten 1 motsvarar regleringen i nuvarande 2 kap. 4 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 61–66 och 104–107). Första stycket punkten 2 ersätter regleringen i nuvarande 2 kap. 6 § indelningslagen och hänvisar till de bestämmelser om rättskapacitet som enligt 1 kap. 13 § indelningslagen gäller för kommuner (jfr prop. 1978/79:157 s. 109 f.). Första stycket punkten 3 ersätter regleringen i nuvarande 2 kap. 7 och 8 §§ indelningslagen och hänvisar till regleringen i 1 kap. 14–16 §§ om fördelning av beslutanderätt vid ändringar i kommunindelningen (jfr prop. 1978/79:157 s. 76–81 och 110 f.). Hänvisningen till 1 kap. 16 § första stycket blir tillämplig vid sammanläggningar av landsting och innebär att det nyvalda fullmäktige under de drygt som är kvar innan indelningsändringen träder i kraft även ska företräda de landsting som lagts samman (enligt 5 kap. 5 § KL väljs ledamöterna i fullmäktige räknat fr.o.m. valåret). Av hänvisningen till 1 kap. 16 § andra stycket följer att regeringen i samband med delning av ett landsting, och vid överföring av en del av ett landsting till ett annat landsting, får förordna att enligt den äldre indelningen ska företrädas av det gamla fullmäktige fram till dess att indelningsändringen träder i kraft och att ledamöterna i det gamla fullmäktiges tjänstgöring först då ska upphöra. Bestämmelsen i första stycket punkten 4 är ny. Av hänvisningen till regleringen i 1 kap. 17 § följer att regeringen, vid bildandet av nya landsting eller andra ändringar i landstingsindelningen som är så omfattande att enligt den nya indelningen inte bör företrädas av sittande fullmäktige, ska besluta att det nya ska företrädas av indelningsdelegerade från det att dessa har valts till dess de nyvalda fullmäktige börjar sin tjänstgöring (jfr prop. 1978/79:157 s. 76–83 och 111 f.). Bestämmelsen om förordnande av indelningsdelegerade för landsting är inte bara tillämplig vid sammanläggningar av landsting, utan även vid andra nybildningar eller omfattande ombildningar av landsting, t.ex. delningar. Bestämmelsen i första stycket punkten 5 är ny och hänvisar till regleringen i 1 kap. 18 § indelningslagen om beredning och verkställighet och möjliggör för det nyvalda fullmäktige att, fram till dess att indelningsändringen träder i kraft, använda indelningsdelegerades utskott samt nämnder och beredningar i den eller de landsting som närmast berörs av indelningsändringen för att bereda och verkställa ärenden som avser enligt den nya indelningen (jfr prop. 1978/79:157 s. 81 f. och 112 f.). Första stycket punkten 6 ersätter genom hänvisningen till 1 kap. 19 § indelningslagen överklagandebestämmelserna i 2 kap. 9 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 83 f. och 113). Första stycket punkten 7 motsvarar 2 kap. 12 § indelningslagen (jfr prop. 1978/79:157 s. 115 f. och 118). Bestämmelsen i andra stycket är avsedd att underlätta tillämpningen av de bestämmelser i 1 kap. till vilka hänvisning görs i första stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3 och 7.4. Bestämmelserna i paragrafen är nya. Bestämmelserna i första stycket innebär att om ett landsting läggs samman med ett annat eller flera andra landsting ska det nya få lämna bidrag till kommunerna i . Bidrag får endast lämnas om det behövs för att motverka att bildandet av det nya leder till höjd kommunalskatt. Kommunerna i det nya ska vidare få lämna bidrag till varandra, om det behövs för att jämna ut effekter som 2015/16:121 uppkommit på grund av att uppgifter förts över från till kommunerna eller omvänt. Bestämmelserna innebär en möjlighet, men inte någon skyldighet, att lämna bidrag. Enligt andra stycket får bidrag endast lämnas under en viss bestämd period, nämligen längst till utgången av det femte året från det att indelningsändringen har trätt i kraft. Om en indelningsändring träder i kraft får alltså bidrag lämnas fram t.o.m. utgången av 2024. Enligt tredje stycket ska de närmare villkoren för bidragsgivningen, t.ex. om vilka som ska lämna respektive få bidrag och om bidragens storlek, regleras i en överenskommelse mellan de berörda parterna. Överenskommelsen ingås alltså antingen mellan det nya och den eller de kommuner som ska få bidrag eller mellan de kommuner inom som lämnar respektive får bidrag. Bestämmelserna i detta kapitel ersätter LKI, som upphävs. Vissa ändringar föreslås i förhållande till vad som gäller enligt LKI. Det saknas exempelvis bestämmelser som ger regeringen möjlighet att besluta om att ett nytt eller ombildat landsting ska företrädas av indelningsdelegerade. Samtliga bestämmelser i kapitlet föreslås nu omfatta även de fall då regeringen fattat ett sådant beslut. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Paragrafen innehåller en ny upplysningsbestämmelse. Av bestämmelsen framgår att regleringen i kapitlet ska tillämpas om regeringen enligt 1 kap. 17 § eller 2 kap. 7 § första stycket 4 har beslutat att en kommun eller ett landsting ska företrädas av indelningsdelegerade. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelsen i paragrafen ersätter regleringen i 1 § första stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 126 f.). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelserna i paragrafen ersätter regleringen i 1 § andra och tredje styckena LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 126 f.). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelsen i paragrafen ersätter regleringen i 2 § första stycket första meningen LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 127 f.). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3 och 4.4. Bestämmelsen i första stycket ersätter regleringen i 2 § första stycket andra meningen LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 127 f.). Bestämmelserna i andra stycket ersätter regleringen i 2 § första stycket tredje och fjärde meningarna LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 127 f.). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3 och 5.4. Bestämmelserna i paragrafen, som reglerar situationen då en indelningsdelegerad avgår, ersätter delvis regleringen i 2 § tredje stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 127 f.), som i sin tur hänvisar till 6 kap. 14 § KL. Det som sägs i denna paragraf motsvarar första och andra styckena i nämnda bestämmelse i KL. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3 och 6. Bestämmelsen i första stycket ersätter regleringen i 2 § andra stycket och 4 § första stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s.127–129). De föreslagna bestämmelserna i 3 kap. 18 § första stycket 2 indelningslagen om hur sammanträden ska kungöras ska också tillämpas på det första sammanträdet. Bestämmelsen i andra stycket är ny. Enligt bestämmelsen får regeringen, om två eller flera länsstyrelser berörs av en indelningsändring, utse en av dessa att fatta beslut enligt första stycket. Regleringen syftar till att lösa de konkurrenssituationer som kan uppstå vid större indelningsändringar. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3, 5.1 och 5.2.6. Bestämmelserna i första stycket och hänvisningen i andra stycket punkten 1 till 4 kap. 9 § KL ersätter den nuvarande regleringen om uppdragets upphörande i 3 § LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 128 f.). Hänvisningen i andra stycket punkten 1 till 4 kap. 10 § 2 KL är ny och ger fullmäktige befogenhet att återkalla uppdraget för en indelningsdelegerad som genom en dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver. Bestämmelsen i andra stycket punkten 2 ersätter delvis regleringen i 11 § LKI (jfr prop. 1978/79:157 s.132). Bestämmelsen hänvisar, till skillnad från regleringen i 11 § LKI, enbart till 4 kap. 11 § första stycket KL eftersom andra stycket i den sistnämnda paragrafen endast föreskriver att rätten till ledighet även ska gälla vissa personkategorier utöver förtroendevalda, t.ex. styrelseledamöter i sådana juridiska personer som avses i 3 kap. 16 a–18 b §§ KL, dvs. kommunala bolag, stiftelser och föreningar, och således inte är relevant för de indelningsdelegerade. Bestämmelserna i andra stycket punkterna 3 och 4 är delvis nya. Hänvisningen till 4 kap. 19 § KL i punkten 3 ersätter 9 § första stycket LKI, där det anges att varje delegerad har en röst (jfr prop. 1978/79:157 s. 131). Hänvisningarna till 4 kap. 20 och 22 §§ KL är nya och ger de indelningsdelegerade möjlighet att avstå från att rösta och reservera sig mot beslut. Bestämmelsen i tredje stycket är avsedd att underlätta tillämpningen av de bestämmelser i till vilka hänvisning görs i andra stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelsen i paragrafen ersätter regleringen i 21 § LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 137). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Paragrafen innehåller en ny upplysningsbestämmelse. Av bestämmelsen framgår att indelningsdelegerade är den beslutande församlingen för kommunen eller enligt den nya indelningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3 och avsnitt 5.2.1. Bestämmelserna i paragrafen ersätter regleringen i 14 § LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 133) och behandlar indelningsdelegerades berednings- I LKI används begreppet kommitté som benämning på de organ för beredning och verkställighet som de delegerade vid behov får tillsätta. Begreppet ersätts nu av termen utskott. Någon ändring i sak är inte avsedd (se även kommentaren till 1 kap. 18 §). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om partssammansatta organ, som delvis ersätter regleringen i 17 § första stycket LKI (jfr prop. 1984/85:200 s. 34). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelserna i paragrafen ersätter regleringen i 6 § LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 129 f.). Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3 och 5.3.2. Bestämmelserna i paragrafen ersätter delvis regleringen i 10 § LKI (jfr 1978/79:157 s. 132). Bestämmelsen i punkten 3 är ny. bestämmelsen får revisorerna väcka ärenden hos indelningsdelegerade om ärendet avser granskning eller förvaltning som har samband med Initiativrätten kan t.ex. omfatta förhållanden som riskerar anmärkningar vid revisionen eller förslag i revisionsberättelsen. Detta motsvarar rätten att väcka ärenden hos fullmäktige som revisorer har enligt 5 kap. 23 § första stycket 3 KL (jfr prop. 1998/99:66 s. 52–56). Ärendena bör beredas på samma sätt som andra ärenden som har väckts Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.1. Bestämmelserna i paragrafen är nya. Liknande bestämmelser finns i 3 kap. 10 § KL. Av första stycket framgår att indelningsdelegerade som huvudregel får delegera sin beslutanderätt till ett utskott. Av andra stycket följer att indelningsdelegerade inte får delegera sin beslutanderätt i ärenden av särskild beskaffenhet eller som annars är av Delegation är inte heller tillåten i ärenden som enligt lag eller annan författning ska avgöras av fullmäktige. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.1. Bestämmelserna i paragrafen är nya. Av första stycket framgår att utskotten, efter beslut av indelningsdelegerade, i sin tur får delegera vidare beslutanderätt till en ledamot eller ersättare eller anställd hos ändringsberörda kommuner och landsting. Paragrafen har i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag (se avsnitt 5.2.1). Lagrådet har föreslagit att formuleringen ändringsberörda kommuner eller landsting ska användas. Vid utformningen av lagtexten har dock i stället formuleringen ändringsberörda kommuner och landsting valts, som i 3 kap. 2 § indelningslagen definieras som ”varje kommun eller landsting vars område helt eller delvis ska ingå i kommunen eller enligt den nya indelningen”. I andra stycket anges genom en hänvisning till 6 kap. 34 § KL vilka slags ärenden utskotten är förhindrade att delegera vidare, t.ex. ärenden som avser verksamhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. Bestämmelserna i paragrafen ersätter delvis regleringen i 11 § första stycket och andra stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 132). Liknande bestämmelser finns i 5 kap. 52–53 §§ KL. Av första stycket framgår vilka som får ställa interpellationer och frågor samt till vilka dessa får ställas. I andra stycket anges att indelningsdelegerade får besluta att ordföranden i en nämnd i ändringsberörda kommuner eller landsting får överlåta besvarandet av en interpellation eller fråga till styrelseledamöter i en sådan juridisk person som avses i 3 kap. 16 a–18 b §§ KL, liksom till ordföranden i styrelsen eller annan nämnd i ett kommunalförbund som ändringsberörda kommuner och landsting är medlemmar i. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3 och 5.2.3. I paragrafen anges vilka bestämmelser i som ska gälla i fråga om indelningsdelegerades arbetsformer. Första stycket punkten 1 ersätter 5 § första stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 129) och hänvisar till bestämmelserna om ordförande och vice ordförande i 5 kap. 6 § KL. Som anförts i förarbetena till 5 § LKI är det, med hänsyn till de indelningsdelegerades korta tjänstgöringstid, angeläget att ordförandevalet inte skjuts upp. Första stycket punkten 2 ersätter 4 § andra stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 129) och delvis 7 § första stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 130) och hänvisar till bestämmelserna om hur sammanträden kungörs i 5 kap. 8–11 §§ KL. Första stycket punkten 3 ersätter delvis 8 § andra stycket LKI (jfr prop. 1978/79:157 s. 130 f.) och hänvisar till bestämmelserna om ersättare i 4 kap. 18 § första stycket och 5 kap. 12–15 §§ KL. Hänvisningen till 4 kap. 18 § första stycket KL är ny och innebär att ersättarna när de tjänstgör har samma rättigheter som de indelningsdelegerade. Av regleringen i 20 § 4 framgår att arbetsordningen alltid ska innehålla bestämmelser om inkallande av ersättare och deras tjänstgöring. Första stycket punkten 4 ersätter delvis 11 § första stycket LKI (jfr 1978/79:157 s.132) och hänvisar till bestämmelserna om beslut- förhet i 5 kap. 18 och 19 §§ KL. Första stycket punkten 5 ersätter delvis 11 § första stycket LKI (jfr prop.1978/79:157 s. 132) och hänvisar till bestämmelserna om 5 kap. 20 och 20 a §§ KL.