prop · H30387 · 2016-02-02 00:00:00 — Regeringen förlänger därför stödet till samordnings- och informationsinsatser i syfte att främja utbyggnaden av vindkraft. Smarta elnät bidrar till ett effektivt utnyttjande av förnybar elproduktion, energieffektivisering och minskad total energianvändning. Regeringen inrättar ett forum för smarta elnät, som har till uppgift att i bred samverkan mellan berörda myndigheter, branschaktörer och konsumentföreträdare främja utvecklingen för smarta elnät. Regeringen genomför även ett antal åtgärder för att främja en övergång till förnybara energislag och en ökad elektrifiering inom transportsektorn. Flera av dessa beskrivs i avsnitt 4.6, eftersom de även bidrar till att reducera klimatutsläppen. För att intensifiera arbetet med att fasa ut de fossila drivmedlen tillförs resurser för att samordna energiomställningen inom transportsektorn. På Energimyndigheten inrättas även en samordningsfunktion för utvecklingen av laddinfrastruktur för elfordon. För att fortsatt utveckla ett strategiskt, samordnat och långsiktigt arbete för energi- och klimatomställning på lokal och regional nivå genomför regeringen en satsning på kapacitetsutveckling hos offentliga aktörer på lokal och regional nivå. Regeringens bedömning: Målet om att energiintensiteten ska minska 2008–2020 nås med befintliga styrmedel och åtgärder. Måluppfyllelsen är svårbedömd, men effekterna av befintliga styrmedel och de åtgärder som har beslutats i vårändringsbudgeten och budgetpropositionen förväntas sammantaget leda till att målet nås. Skälen för regeringens bedömning beräknas som kvoten mellan tillförd energi och bruttonationalprodukten (BNP) i fasta priser (kilowattimmar per krona). Eftersom det är många externa faktorer som påverkar energiintensiteten är måluppfyllelsen svår- Figur 5.3 Utvecklingen av energiintensiteten, mätt som kvoten mellan tillförd energi och bruttonationalprodukten (BNP) i fasta priser (kWh/kr), mellan och 2014 Källa: ”Energiindikatorer 2015”, , och Budgetpropositionen (prop. 2015/16:1). Den specifika energianvändningen inom olika användarsektorer har dock generellt sett minskat . energianvändning runt 0,55–0,per krona förädlings- värde (priser). låg den specifika energianvänd- ningen på per krona förädlingsvärde (2013 års Hur den specifika energianvändningen kommer att utvecklas framöver beror till stor del på hur den energiintensiva industrin utveck- las, och då främst massa- och pappersindustrin, eftersom denna bransch står för drygt hälften av industrins totala energianvändning. Massa- och pappersindustrin svarar för cirka hälften av industrins ener- De främsta energibärarna inom branschen är returlutar och Massa-, pappers- och trävaruindustrin är de branscher som dominerar biobränsleanvändningen inom industrin. bedömer att energianvändningen i massa- och pappersindustrin är trots god ekonomisk utveckling. på grund av energieffektiviseringar, dels på grund av strukturomvand- lingar inom branschen. Andelen kemisk massa antas öka något, som andelen mekanisk massa minskar. en, eftersom framställningen av kemisk massa kräver mindre energi än framställningen av mekanisk massa. Flera pappersmaskiner har stängt i vilket redan gett en tydlig effekt på branschens elan- vändning och bidrar till att elanvändningen förväntas minskar något Den specifika energianvändningen i bostads- och servicesektorn (mätt som temperaturkorrigerad användning för uppvärmning och varmvatten samt övrig elanvändning, kilowattimmar per kvadratmeter) har minskat Den specifika energianvändningen i småhus har minskat med 20 procent 1995–2014. Motsvarande siffra för flerbostadshus och lokaler är Detta återspeglas också i att energiprestandan för nybyggda bostäder fortsätter att förbättras . Störst förbättring står en- och tvåbostads- husen för, där energiprestandan förbättrats med mellan 2012 och 2013. Antalet en- och tvåbostadshus med mycket bra energi- prestanda ökar stadigt. har antalet en- och tvåbostadshus med mycket bra energiprestanda ökat med . ling har dock inte synts bland flerbostadshus och lokaler, där i stället an- talet som når den högsta prestandan har minskat något . För de byggnader som uppnått nivån ”bra energiprestanda” har antalet byggnader minskat i alla kategorier . Den totala energianvändningen i bostads- och servicesektorn förväntas enligt scenarier minska , vilket främst beror på att energianvändningen för uppvärmning och varmvatten mins- Det minskade behovet av värme och varmvatten beror bland annat på att det befintliga byggnadsbeståndet fortsätter att effektiviseras, men även på bedömningen att användningen av värmepumpar ökar. mepump är en värmekälla som använder el för att utvinna energi från till exempel marken, luften eller berggrunden. Den ökade användningen av värmepumpar sker såväl i flerbostadshus som i lokaler, men ökningen är störst inom småhusbeståndet. Inom transportsektorn har bränsleförbrukningen per kilometer för nya En viktig faktor är en kraftigt ökad andel dieselbilar, vilka i grunden är energieffektivare, men även en generell effektivisering och ökad andel el- och elhybrider spelar in. brukningen sjönk med 2003–2014, och uppgick vändningen för inrikes transporter kommer att minska till jämfört med , vilket beror på att fordonsflottan blivit allt effektivare till följd av strängare utsläppskrav. har bedömt att energiintensiteten kommer att min- ska (bedömning utgår dock ifrån de åtgärder som har beslutats ). som myndigheten har genomfört visar dock att måluppfyllelsen är käns- lig för variationer i underliggande parametrar. med varit svårbedömd, bland annat på grund av att kopplingen mellan tillförd energi och ekonomisk tillväxt (BNP) är svag och på grund av osäkerheter i antagandena om framtida energianvändning och ekonomisk En låg BNP-tillväxt innebär att målet blir svårare att nå. omvända gäller för en högre BNP-tillväxt. i stället för den antagna utvecklingen på är bedömningen att målet kommer att nås. För att nå målet med antagen BNP-utveckling behöver energitillförseln minska med enligt beräkningar. Energitillförseln är beroende av energianvändningen men även av de förluster, framför allt omvandlingsförluster i kärnkraften, som uppstår mellan tillförsel och användning. Kärnkraftens produktion varierar mellan åren och produktionen påverkar i stor utsträckning om målet om energiintensitet nås eller inte. Om kärnkraftsproduktionen är lägre än den antagna genomsnittsproduktionen , bedöms energiintensitetsmålet på -nås. har i beräkningarna utgått ifrån att alla reaktorer är i drift fram . har dock beslutat att tas ur drift 2019 och tas ur drift 2020. Utifrån antagandet om 82 procents tillgänglighet för kärnkraften innebär en avveckling av en minskad elproduktion på . Enligt Energimyndighetens känslighetsanalys skulle därmed energiintensitetsmålet uppnås. Även OKG:s huvudägare E.ON har tagit ett inriktningsbeslut om en stängning av kärnkraftsreaktorerna 1 (O1) och 2 (O2). Beslutet innebär att fortsatta investeringar på O2 avbryts och att anläggningen inte kommer att återstartas. När anläggningarna tas ur drift är dock inte beslutat . Regeringen bedömer därmed att målet kommer att nås med befintliga styrmedel och åtgärder. Nationella åtgärder för ytterligare energieffektivisering Ett effektivt utnyttjande av resurser, inklusive energi, utgör grunden för ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling. Energieffektivisering främjas av generella ekonomiska styrmedel, såsom energiskatt, koldioxidskatt och utsläppshandel. Dessa bidrar även till lägre utsläpp av växthusgaser, och omnämns i mer detalj i avsnitt 4.5. finns även mer riktade administrativa styrmedel som bl.a. reglerar krav på energiprestanda och energimärkning för energirelaterade produkter och byggnader. Därutöver görs en rad kompletterande insatser som på olika sätt avser att åtgärda informationsbrister på marknaden och öka medvetenheten om olika åtgärder för energieffektivisering och energibesparing. Flera av de satsningar som genomförs för att främja förnybar energi kan bidra även till en lägre energiintensitet, t.ex. utvecklingen av smarta elnät, främjande av energiomställningen i transportsektorn och investeringar i vindkraft och solenergi. Dessutom bidrar stödet till lokala klimatinvesteringar och stödet till lokal och regional kapacitetsutveckling för klimat- och energiomställning. En stor del av bostadsbestånd är mer än och upprustningsbehovet för bland annat de s.k. miljonprogramsområdena är omfattande. För att få upp takten på renoveringarna och energieffektivisera det befintliga bostadsbeståndet inför regeringen ett stöd för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer. Totalt satsar regeringen 2016–2019 på energieffektivisering av bostäder. Även många svenska skollokaler är i behov av att rustas upp. En satsning på upprustning av skollokaler genomförs därför. 2015/16:87 till att ge elever en förbättrad lär- och arbetsmiljö och minska lokalernas miljöpåverkan, t.ex. genom energieffektivisering. beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå ett s.k. bonus–malus-system för nya lätta fordon (dir. 2015:59). Ett bonus–malus-system innebär att miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid får en bonus vid inköpstillfället, medan fordon med höga utsläpp av koldioxid får högre skatt, malus. Ett sådant system kan även förväntas bidra till en ökad energieffektivisering inom transportsektorn. 6.1Redovisning av arbetet med anpassning till ett förändrat klimat Regeringens bedömning: Dagens samhälle har byggts upp och anpassats till ett visst klimat. När klimatet förändras får det konsekvenser för fysisk planering, bebyggelse, kommunikationer, försörjningssystem, areella näringar, biologisk mångfald, ekosystemtjänster, hälsa, friluftsliv, kulturmiljö och turism. Klimatförändringarna har därmed en stor inverkan på centrala funktioner i samhället. Det är av stor vikt att alla tar ansvar för att vidta anpassningsåtgärder inom sitt verksamhetsområde. Anpassningsåtgärder bör vidtas tidigt för att undvika att kostnaden blir större . För att bygga ett klimatsäkert och hållbart samhälle behöver kommuner och andra aktörer säkerställa att förebyggande åtgärder vidtas för att begränsa konsekvenserna av de mer intensiva och frekventa väderhändelser som vi står inför. Det innebär bl.a. att fysisk planering och byggande, arbete med olycks- och krisberedskap samt hantering av allvarliga störningar bör ses i ett helhetsperspektiv. Kunskapen om klimatförändringarna och deras effekter på samhället och miljön måste fortsatt förstärkas för att möjliggöra beslut som leder till verkningsfulla åtgärder. Skälen för regeringens bedömning Klimat- och sårbarhetsutredningen har redogjort för det svenska samhällets sårbarhet för globala klimatförändringar (betänkandet inför klimatförändringarna, SOU 2007:60). I detta ingick en redogörelse för hur de globala klimatförändringarna kan komma att te sig regionalt och lokalt samt för konsekvenserna av dessa förändringar för samhällets olika delar och hur naturmiljön kan komma att påverkas. Utredningen redovisade också en bedömning av kostnader för skador som klimatförändringen kommer att ge upphov till samt förslag till åtgärder för att anpassa samhället till ett förändrat klimat. Utredningen lämnade även delbetänk- andet Översvämningshot – Risker och åtgärder för , och (SOU 2006:94). Förslagen i utredningen behandlades i propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162). () redovisade ett underlag om det klimatvetenskapliga kunskapsläget inför regeringens kontrollstation 2015 (dnr M2013/03203/Kl). Av redovisningen framgår att klimat har blivit varmare och mer nederbördsrikt. Även om den globala medeltemperaturökningen begränsas till väntas kraftiga klimatförändringar som kommer att påverka naturmiljö och de flesta av samhällets sektorer. En- ligt klimatscenarier kan nederbördsmängden komma att öka med mellan under det närmaste seklet beroende på val av utsläppsscenario. Skyfall och kraftiga regn förväntas öka i intensitet vilket t.ex. kan ge utökade översvämningar. Översvämning och inträngning av salthaltigt vatten förväntas också öka på grund av stigande havsnivåer och då särskilt i låglänta kusttrakter i . Uppvärmningen beräknas få konsekvenser för en mängd ekosystem och ge effekter på nyttjandet av dessa, exempelvis inom fiske, jord- och skogsbruk. För att säkerställa den biologiska mångfalden och förmågan hos ekosystemen att kunna leverera ekosystemtjänster i ett förändrat klimat är det nödvändigt att upprätthålla egenskaper i landskapet som möjliggör för arter att förflytta sig mellan områden som är lämpliga för dem, så kallad grön infrastruktur. Många ekosystemtjänster bidrar till samhällets anpassning till klimatförändringar (se information om ekosystemtjänster, dnr M2012/01507/Nm). Bevarande av den biologiska mångfalden i ett förändrat klimat har i sitt uppdrag om en strategi för biologisk mångfald i ett förändrat klimat beskrivit ett strategiskt arbete för att bevara den biologiska mångfalden i ett förändrat klimat. Förändringarna i temperatur och nederbördsklimat kommer att bli betydande och påverka alla delar av den biologiska mångfalden i . Klimatförändringarna kommer dels att verka direkt på den biologiska mångfalden, dels indirekt via en förändrad markanvändning som följer på ett förändrat klimat. Åtgärder för att mildra effekterna av påverkan behöver möta båda aspekterna. I första hand behövs arbete för att göra mark- och vattenanvändningen mer hållbar. Resilienta ekosystem, stabila populationer och god genetisk variation är nycklar till en långsiktigt hållbar anpassning och kan även bidra till att motverka utsläpp av växthusgaser. Arbetet med att bevara biologisk mångfald och ekosystemtjänster i ett förändrat klimat bör integreras i samhällets övergripande klimatanpassning. En viktig del av arbetet med anpassning till ett förändrat klimat är kunskapshöjande insatser till stöd för myndigheter, kommuner, näringsliv och enskilda. Karteringar och datainsamling möjliggör bättre underlag för planering och beslut. Den nationella höjdmodell som Lantmäteriet framställer har stort värde för samhällsplanering bland annat för att undvika skador till följd av hade Lantmäteriet skannat av yta. (), geologiska undersökning (SGU) och Myndigheten för samhällskydd och beredskap (MSB) arbetar fortlöpande med ras-, skred- och erosionskartering samt översvämningskartering. Sådana kartunderlag är bra hjälpmedel vid samhällsplanering och för dimensionering av klimatanpassningsinsatser på regional och nivå. Utvecklingsarbete pågår just nu vid kartmyndigheterna för att kunna visualisera data i tre dimensioner, en teknik som sannolikt kommer att förenkla kommunernas klimatanpassningsarbete betydligt . ansvarar bland annat för för klimatanpassning som har till uppgift att samla in, sammanställa och tillgängliggöra kunskap om klimatanpassning till andra myndigheter, kommuner och samhället i stort. I regleringsbrevet fick i uppdrag att ta fram länsvisa klimatanalyser. För samtliga län finns nu analyser som visar i vilken grad klimatet förändras, beroende på hur stora utsläppen av växthusgaser kommer att bli. Länsanalyserna bygger på klimatobservationer och beräkningar enligt två utvecklingsvägar med lägre respektive högre utsläpp av växthusgaser. Klimatanpassning i olika delar av samhället I redovisningen av regeringsuppdraget Underlag till kontrollstation 2015 (dnr M2015/01162/Kl) pekar på att kunskapen och medvetenheten om hur samhällets olika sektorer påverkas av ett förändrat klimat har ökat sedan Klimat- och sårbarhetsutredningens slutbetänkande (SOU 2007:60). Den allmänna riskbilden överensstämmer förhållandevis väl med de bedömningar som utredningen gjorde. En av många utmaningar som samhället står inför som en konsekvens av ett förändrat klimat är ett mer extremt väder med ökade risker för sådana störningar i verksamheter som kan ge upphov till naturolyckor med allvarliga konsekvenser för samhället. Många myndigheter har en viktig roll i att anpassa respektive sektor till ett förändrat klimat och arbetar med förebyggande åtgärder, ökad kompetens och bättre beredskap vid störningar i viktiga samhällsfunktioner. i samarbete med berörda myndigheter redogör i rapporten för vilka insatser som gjorts för att bland annat öka kunskapen om behoven av klimatanpassning inom sektorerna integrerad vattenförvaltning, dricksvatten och avlopp, kommunikationer, tekniska försörjningsystem, bebyggelse, byggnader och kulturarv, areella näringar och besöksnäringen, hälsa samt naturmiljön och miljömålen. lyfter i sin rapport fram att det finns brister och oklarheter som försvårar arbetet med klimatanpassning. Det handlar bland annat om otydligheter i organisation, roller och struktur. Man pekar på ett behov av att anpassa lagar och regelverk samt om att ta fram en nationell strategi för klimatanpassning. har remitterats till 134 instanser, varav en majoritet delar denna syn. Europeiska kommissionen har gjort en preliminär bedömning av arbete med klimatanpassning. Slutsatsen är att arbete med klimatanpassning visar mycket goda framsteg för hur intressenter involveras och för bedömning av risker och sårbarheter för klimatförändring, goda framsteg för identi- fiering av anpassningsmöjligheter och genomförande av policyer och åtgärder för klimatanpassning och vissa framsteg för organisation, integrering av klimatförändring i samhällsplanering och sektorsområden och i uppföljning och utvärdering.I uppmuntras medlemsländerna att ta fram en nationell strategi för klimatanpassning. Kommissionen ska göra en uppföljning av medlemsländernas arbete . Samhällets anpassning till ett förändrat klimat är i hög grad sektorsövergripande. Regeringen bedömer att Nationellt för klimatanpassning vid fyller en viktig funktion i arbetet med klimatanpassning. Regeringen föreslog därför i budgetpropositionen att permanentas. Centrumet har till uppgift att samla in, sammanställa och tillgängliggöra kunskap som tas fram regionalt, nationellt och internationellt om klimatets förändring och om klimatanpassning. Man arbetar i bred samverkan med aktörer inom klimatanpassningsområdet och fungerar som en nod för kunskap om klimatanpassning bland annat avseende nätverksbyggande, expertis, nyhetsförmedling, dialog, samverkan med mera. Även MSB och har inom ramen för sina uppdrag och tillsammans med särskilda roller i att stötta andra aktörer med anpassning av samhället till ett förändrat klimat. Flera andra myndigheter berörs också såsom , och men även myndigheter som ansvarar för t.ex. innovation och teknikutveckling. Länsstyrelsernas tvärsektoriella insatser har utvecklats och förstärkts, bland annat genom att de i ökad omfattning integrerar anpassningen till ett förändrat klimat i granskning av kommunernas detalj- och översiktsplaner och i risk- och sårbarhetsarbetet. Stödet till och dialogen med framför allt kommunerna men även näringslivet och andra berörda aktörer är centralt för att anpassning ska komma till stånd. Koordinering av information och insatser är ett viktigt inslag för ett effektivt klimatanpassningsarbete. Det finns en rad befintliga samordningsforum där statliga och andra aktörer kan samverka inom sina respektive sektorer: Klimatanpassningsportalen är ett stöd för dem som arbetar med att anpassa samhället till klimatförändringar, men även för andra intresserade. Portalen etablerades 2005 och är ett samarbete mellan sjutton myndigheter. Portalen drivs av Nationellt för klimatanpassning vid . Nationell plattform för arbete med naturolyckor har ett arbete bedrivits inom ramen för Nationell plattform för arbetet med naturolyckor där 22 myndigheter och organisationer medverkat. Plattformen har utgjort ett av de nationella åtagandena inom ramen för om katastrofriskreducering (Framework for Action 2005–2015). Syftet med plattformen har varit att öka sam- 2015/16:87 hällets förmåga att förebygga och hantera negativa konsekvenser av naturolyckor och katastrofer. antogs ett nytt ramverk för katastrofriskreducering, Sendai Framework for Disaster Risk Reduction 2015–2030. bygger vidare på det tidigare Framework for Action 2005–2015. MSB har fått regeringens uppdrag att inom ramen för det nya ramverket samordna arbete på nationell nivå. Eftersom det nya ramverket är bredare i sin ansats och innebär nya utmaningar och möjligheter för samverkan kommer också formerna för arbetet på nationell nivå att förändras. MSB återkommer med information om nya arbetsformer. Delegationen för ras- och skredfrågor Delegationen för ras- och skredfrågor är ett kontakt- och samverkansorgan för myndigheter som arbetar med dessa frågor. Den är knuten till SGI och har ledamöter utsedda av MSB, , , , , Havs- och vattenmyndigheten, SGU samt . för stranderosion är ett kontakt- och samverkansorgan för frågor med betydelse för stranderosion. En huvuduppgift är att stödja SGI i dess nationella samordningsansvar för stranderosion. samverkar bland annat genom att identifiera gemensamma frågor och värdera behovet av samordning. Nationellt nätverk för dricksvatten Nationellt nätverk för dricksvatten syftar till att säkerställa framtida dricksvattenförsörjning genom att strategiskt samordna det delade myndighetsansvaret och att driva prioriterade frågor. har det ledande och samordnande ansvaret i nätverket samt en stödfunktion i verksamheten. Nätverkets medlemmar består av sektorsansvariga myndigheter och berörda branschorganisationer: , , , Havs- och vattenmyndigheten, SGU, de länsstyrelser som är vattenmyndigheter, Svenskt Vatten samt Kommuner och Landsting. I nätverket finns tre permanenta arbetsgrupper som fokuserar på prioriterade områden såsom planering, krisberedskap och forskning och utveckling. flöden i dammar i ett förändrat klimat flöden i dammar i ett förändrat klimat har som uppgift att analysera och värdera klimatförändringens betydelse för dammsäkerheten med avseende på flödesdimensionering samt att ta initiativ till prioriterade studier. Den tillsattes 2008 genom en överenskommelse mellan , , och . Kommittén arbetar bland annat med de frågor som regeringen tilldelade att analysera i samarbete med kraftbranschen, gruvindustrin och , i linje med Klimat- och sårbarhetsutredningens slutbetänkande. Kompetens och nätverksuppbyggnad om klimatförändringens betydelse för djurhälsa och djurhållning har arbetat med uppbyggnad av ett om klimatförändringarnas konsekvenser för djurhälsan och zoonoser (infektionssjukdomar som kan spridas mellan djur och människor). Länsstyrelsernas arbete med klimatanpassning Länsstyrelserna har ansvar för att samordna klimatanpassningsarbetet på regional nivå. I regleringsbrevet fick länsstyrelserna i uppdrag att, baserat på bedömning om sårbarhet för klimatförändringar och behov av klimatanpassning sammanställa, redovisa och göra jämförelser av det klimatanpassningsarbete som sker på nivå. I uppdraget ingick även att, efter samråd med berörda aktörer, utarbeta regionala handlingsplaner för klimatanpassning till vägledning för det fortsatta lokala och regionala klimatanpassningsarbetet. Arbetet resulterade i handlingsplaner för samtliga län som ska fungera som vägledning för det fortsatta regionala och lokala klimatanpassningsarbetet. Klimatanpassningsarbetet i länen har till stor del fokuserats på aktiviteter som syftar till kunskapsuppbyggnad hos lokala aktörer samt till att förse kommuner med planeringsunderlag och vägledning. Samtliga länsstyrelser har publicerat och kommunicerat kunskapssammanställningar om risker och konsekvenser av ett förändrat klimat, samt verktyg och åtgärder i klimatanpassningen. Ytterligare en central uppgift har varit att etablera en dialog och samverkan mellan relevanta aktörer kring frågor som rör klimatanpassning i länen. De flesta av länsstyrelserna har stärkt samarbetet med kommunerna. En stor del av länsstyrelsernas insatser har riktas till de kommunala tjänstemän som arbetar med fysisk planering eller med krisberedskap.