prop · H303132 · 2016-03-15 00:00:00 — Dessutom föreslås att tillsammans med ska ta initiativ till samtal med de regionala produktions- och resurscentrumen i syfte att stärka arbetet med talangutveckling. En särskild stödform för att stimulera företag att ta emot praktikanter bör också övervägas. Remissinstanserna: De remissinstanser som har kommenterat promemorians förslag avseende den filmkulturella verksamheten är överlag positiva, men flertalet har synpunkter på vilken del av verksamheten som bör prioriteras. Ett starkt stöd för ett särskilt fokus på barn och unga finns från bl.a. flera regioner och från , Ung Media , Riksföreningen Biograferna, och . framhåller att digitaliseringen av filmarvet särskilt bör prioriteras. Ungefär en tredjedel av de remissinstanser som har kommenterat promemorians förslag i den del det avser stärkt samverkan kring kompetensutveckling stöder det. Film- och i ek. välkomnar stärkt samverkan mellan skolorna och branschen. framhåller att folkhögskolor med filmutbildningar och filmcentrum bör delta vid gemensamma samtal och Stiftelsen anför att konsthögskolorna bör medverka. ser ett behov av lättillgänglig och återkommande fortbildning i bl.a. juridik och ekonomi för att öka kompetensen bland regissörer och producenter. 2015/16:132 Skälen för regeringens bedömning De filmkulturella insatser som finansieras av det statliga anslaget för film avhandlades endast översiktligt i promemorian eftersom det huvudsakliga syftet var att föreslå förändringar i den del av filmpolitiken som ryms inom filmavtalet. Det föreslås inga förändringar när det gäller de stöd till filmområdet som fördelar, inklusive det verksamhetsbidrag som går till Stiftelsen . Regeringen bedömer att filmkulturella verksamhet är ändamålsenlig och fungerar väl. Det finns tillfredsställande strukturer och rutiner för styrning och återrapportering samt en flexibilitet för att utveckla och anpassa verksamheten vid behov. Regeringen ser därför inte någon anledning att föreslå större förändringar. upphörande innebär dock att vissa delar, framför allt när det gäller bidragsgivning till spridning och visning, bör ses över tillsammans med liknande stödformer som funnits inom ramen för filmavtalet (se avsnitt 8.4). I den filmkulturella verksamheten bör fokus framför allt att ligga på det arbete som själva bedriver för att bevara och tillgängliggöra filmarvet och öka kunskapen om film, t.ex. digitalisering av filmarvet, cinemateksverksamhet, arkiv, bibliotek och filmpedagogiska satsningar. Den specifika utformningen av insatser för filmkulturella ändamål kommer liksom att göras av utifrån den inriktning som fastställs för filmpolitiken. Till det kommer de synpunkter som ska inhämta från branschen genom det nya branschrådet för filmkulturella frågor (se avsnitt 6.2). Regeringen gör bedömningen att vissa områden är särskilt angelägna , i synnerhet filmarvet och verksamhet som rör barn och unga. Det ständigt växande filmarvet utgör en grundläggande del av filmkulturen. Att bevara, använda och utveckla filmarvet är ett av filmpolitikens mål och en av Filminstutets huvuduppgifter. Verksamheten omfattar inte bara film utan även annat material som affischer, manuskript, kostymer etc. och filmrelaterad litteratur. Digitalisering av filmarvet bör särskilt prioriteras enligt . Regeringen anser att digitalisering av filmer är nödvändigt för att tillgängliggöra filmarvet genom t.ex. cinemateksverksamhet, digitala arkiv och visningsverksamhet runt om i landet. Utan digitalisering kan filmerna inte längre visas eftersom ytterst få biografer kan hantera analoga filmkopior. En statlig satsning (totalt ) på digitalisering av minst 500 filmer ur det svenska filmarvet pågår –2018. har 141 filmer digitaliserats inom ramen för satsningen. Det innebär att ett stort antal filmer av de totalt 2 500 svenska långfilmerna och 6 000 kortfilmerna i arkivet inte är digitaliserade. I filmarkivet finns dessutom de ca 14 000 svensktextade utländska filmer som visats på svenska biografer. Dessa ingår inte i digitaliseringssatsningen, men är också en del av svensk filmkultur och används bl.a. i undervisnings- och forskningssammanhang. Utmaningarna på området är därför stora. Kostnaderna för arbetet är Prop. 2015/16:132 höga och det finns problem förknippade med verkens rättsliga status, med tillgången till den tekniska utrustning som krävs för digitalt bevarande och även med kompetensförsörjning hos personalen. En särskild utmaning för är att samla in material eftersom det inte finns någon skyldighet för branschens aktörer att leverera material för bevarande. Filmpolitiken bör också framöver omfatta satsningar för att säkerställa att filmarvet tillvaratas, utvecklas och görs tillgängligt. Som nämnts i avsnitt 8.3.2 finns det många exempel på filmer ur vårt gemensamma filmarv som inte är tillgängliga för visning i något visningsfönster. Regeringen anser att det är rimligt att all film som erhåller offentligt stöd i någon form bör vara lätt att hitta och se. Villkoren för stödgivningen bör motverka att filmer hindras från visning genom inlåsande rättighetsöverenskommelser. Barns och ungas kunskap om film och rörlig bild och deras eget skapande är av stor vikt i dagens medialiserade värld. Det handlar exempelvis om att få se ett varierat utbud av film, att få studera filmers tillkomst och drivkrafterna bakom, samt att själv få de tekniska färdigheterna för att göra egen film. har en lång tradition av framgångsrikt filmpedagogiskt arbete. Förutom Filminstitutets mångåriga filmkulturella insatser för bl.a. skolbio, filmhandledningar till lärare och annat stöd till utveckling av det filmpedagogiska arbetet, har ett antal olika aktörer som Film- Centrum, Folkets Hus och Parker, Våra Gårdar och spelat stor roll tillsammans med många biografföreståndare och landets många filmstudior. Det regionala arbetet i landets filmresurscentrum inom ramen för kultursamverkansmodellen är viktigt för barn och unga runt om i landet. Olika filmkreatörers möjligheter att delta inom satsningar som ”Skapande skola” bidrar också positivt till att föra in filmen i fler barns och ungas vardag. Vårt föränderliga mediesamhälle ställer krav på goda kunskaper om den rörliga bildens roll liksom på förmågan att tolka och kritiskt granska densamma. Detta är förmågor som brukar samlas under begreppet medie- och informationskunnighet. Läro-, kurs- och ämnesplanerna för och gymnasieskolan ställer krav både gällande elevernas kunskap om och deras möjlighet att få skapa rörlig bild. Filmpolitiken ska bidra med kunskap och erfarenhet så att lärare i olika skolformer kan erbjudas kompetensutveckling och pedagogiska verktyg för att eleverna ska ges förutsättningar att nå kunskapskraven. Nationella aktörer som och kan ge stöd i det arbetet. Ett starkt stöd för särskilt fokus på barn och unga finns från flera remissinstanser, däribland , Ung Media och Riksföreningen Biograferna. Regeringen framhåller att barn och unga är högt prioriterade inom filmpolitiken. Enligt regeringens bedömning är en ambitionshöjning på området viktig, inte minst med tanke på filmens betydelse för vårt demokratiska samhälle. 2015/16:132 Fortbildning och kompetensutveckling Den nationella filmpolitiken bör bidra till att stärka tillgången till fortbildning och kompetensutveckling i filmbranschen. Ett antal remissinstanser, bl.a. Film- och i ek. för., och Stiftelsen , välkomnar stärkt samverkan mellan utbildningssektorn och olika delar av branschen. Frågan berör många aktörer och det finns ett stort behov av samordning och gemensamma insatser på nationell, regional och i viss mån nivå. Det handlar om såväl ett ökat samarbete mellan , de regionala produktionscentrumen och resurscentrumen, som en stärkt samverkan med utbildningssektorn (se även avsnitt 8.2.2). Det finns flera utbildningar som syftar till att studenterna ska bli professionellt verksamma inom film och tv. Utöver rent gymnasiala utbildningar kan t.ex. utbildningarna vid respektive nämnas. Dessutom finns två högskolor som utbildar specifikt för film, Akademin (tidigare Filmhögskolan) vid och dramatiska högskola. Här ges även fristående kurser som lämpar sig för fortbildning för professionellt verksamma i branschen. Frågor om hur filmbranschens professionalitet och utveckling kan stärkas bör vara prioriterade i filmkulturella råd. Regeringen delar synpunkt om fortbildning i t.ex. juridik och ekonomi, varför arbetet bör fokusera på branschens behov av bl.a. juridisk och ekonomisk kompetens och på utmaningen att säkra tillväxten inom branschens alla yrkesgrupper. Av särskild betydelse för den nationella filmpolitiken är tillgången till specialiserad yrkeskunskap inom filmområdet, som exempelvis behovet av specialistkompetens för att restaurera och bevara filmarvet. bör även inleda en dialog med de berörda aktörerna inom utbildningsväsendet i syfte att stärka samverkan och därmed tillgången till professionell fortbildning och kompetensutveckling inom filmområdet. sade regeringen upp filmavtal. Uppsägningen bekräftas i budgetpropositionen där regeringen meddelar att den avser att ta ett helhetsansvar för den nationella filmpolitiken. Filmpolitiken blir därmed en fullt ut integrerad del av kulturpolitiken och kommer i likhet med de flesta andra kulturpolitiska områden finansieras helt via statsbudgeten (prop. 2015/16:1 utg.omr. I budgetpropositionen föreslås även att den nya filmpolitiken ska finansieras genom en höjning av mervärdesskatten för tillträde till biografföreställningar, från till . beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 2015/16:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.32, bet. 2015/16:FiU1, rskr. 2015/16:132 2015/16:51). Regeringen antar i budgetpropositionen att den ökade kostnaden för biograferna delvis kommer att kompenseras genom att den tioprocentiga biografavgiften försvinner när filmavtalet upphör. konstaterar regeringen att effekterna av den höjda mervärdesskatten kommer att variera för olika typer av biografer. De föreningsdrivna biograferna är t.ex. i normalfallet inte mervärdesskattepliktiga vilket innebär att de inte påverkas av den höjda mervärdesskatten. Ytterligare analyser och konsekvensbeskrivningar av den höjda mervärdesskatten för tillträde till biografavgifterna återfinns i promemorian Framtidens filmpolitik (Ds 2015:31) samt i budgetpropositionen (Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.32). För de tv-företag som är parter i filmavtalet innebär omställningen att de resurser som de bidrar med till filmavtalet frigörs. Exempelvis har () uttalat att de kommer att fortsätta göra stora investeringar i svensk film även utan ett filmavtal. Den svenska filmbranschen står inför omfattande ekonomiska utmaningar. En högkvalitativ svensk filmproduktion är inte möjlig utan offentligt stöd. Om den svenska filmproduktionen och den svenska filmbranschen ska fortsätta utvecklas krävs dels fortsatt ett omfattande offentligt stöd, dels en modernare stödgivning. Genom att staten lämnar filmavtalet får staten ett ökat handlingsutrymme samt förbättrade möjligheter att forma en filmpolitik som stärker produktion, distribution och visning av värdefull svensk film. Förslaget och bedömningarna bedöms bidra till att uppnå de av regeringen föreslagna målen för den nationella filmpolitiken. För produktionsbolagen som är beroende av de stöd som fördelas i enlighet med filmavtalet bedöms effekterna bli positiva. Staten kommer att finansiera stöd för produktion av ny svensk film på motsvarande nivå som under filmavtalet. Därutöver tillkommer de medel som SVT och TV4 bidrar med. I och med att staten tar ett helhetsansvar för den nationella filmpolitiken kommer filmstöden att finnas kvar och utvecklas för att fortsatt stärka utvecklingen av svensk film. bör även fortsättningsvis vara en stiftelse, men omställningen av den nationella filmpolitiken kommer ändå att påverka styrningen av . Förändringarna bedöms ha en positiv effekt på styrningen. Med ett statligt helhetsansvar för den nationella filmpolitiken blir styrningen av mer enhetlig. Regeringens roll som garant för stabilitet och långsiktighet och som ansvarig för filmpolitikens inriktning och de övergripande prioriteringarna i filmstödet blir tydligare. När filmavtalet upphör kommer hela verksamhet att styras av samma mål och återrapporteringsrutiner. Det skapar förutsättningar för en mer effektiv och transparent verksamhet. 2015/16:132 arbete med insamling och analys av statistik på filmområdet är viktig för återrapporteringen till regeringen. Insamlingen av statistik är i vissa delar nära kopplad till filmavtalet. Det är angeläget att insamlingen av statistik fortsätter, vilket kommer att kräva samverkan och överenskommelser med filmbranschens aktörer. Grundläggande för hela kulturpolitiken är principen om armlängds avstånd mellan politik och institutioner i beslut om det konstnärliga innehållet. Den nya filmpolitiken innebär en minskad detaljreglering av stödsystemens utformande. De nya branschråd som införs innebär att en bredare krets av branschaktörer kommer att få inflytande över utformningen av bl.a. stödsystem genom en mer formaliserad samrådsprocess mellan och branschen. 10.3Konsekvenser för övriga aktörer Filmpolitiken kan inte genomföras utan en livskraftig bransch. Med den nya filmpolitiken bedöms branschens insyn och möjligheter att påverka bli tydligare och mer relevant än . Fler än avtalets parter ska ha möjlighet till inflytande såväl på en övergripande politisk nivå som i direkt samverkan med . Även fortsättningsvis kommer att bjuda in till årliga högnivåmöten med centrala företrädare för filmbranschen. Syftet är att följa införandet av den nya politiken samt att hålla en aktiv dialog om branschens förutsättningar och om hur filmpolitiken på bästa sätt kan utvecklas. En mindre detaljerad och mer flexibel filmpolitik kräver nya former för branschens inflytande på det operativa genomförandet. För att stärka branschens insyn och inflytande i bör det införas särskilda råd vars syfte är att bistå i utformningen av de filmpolitiska stöden samt att vara rådgivande i institutets arbete. Filmavtalsmodellen har länge kritiserats för att begränsa inflytande över filmpolitiken. Med den nya filmpolitiken skapas möjlighet för politiska diskussioner i på liknande sätt som för kulturområdet i övrigt. Filmbranschen är beroende av långsiktiga förutsättningar för sitt arbete och det är därför av stort värde att det finns en bred politisk samsyn kring bl.a. de filmpolitiska målen. Det skapar förutsättningar för en stabilitet som gynnar svensk film. Regeringen ser också stora möjligheter att utveckla samverkan med den regionala politiska nivån när det gäller filmområdet. För att förtydliga styrningen och underlätta utvärdering av måluppfyllelsen föreslås den nuvarande inriktningen för den nationella filmpolitiken omformuleras till mål. Målen tar sin utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10 KrU5, rskr. 2009/10:145). Där fastslås bl.a. att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet och kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. En tydligare styrning bedöms bidra till att uppnå regeringens målsättningar när det gäller jämställdhet och mångfald inom kulturområdet. Filmpolitiken ska bidra till en stark inhemsk filmproduktion i olika delar av landet där det finns utrymme för en mångfald av uttryck och berättelser. Ett brett utbud av filmer från hela världen ska också visas i hela . Jämställdhet och mångfald i alla delar av produktionen bidrar till att stärka kvaliteten i svensk film. Därutöver föreslås att filmens roll och betydelse i det demokratiska samhället ska tydliggöras i ett eget mål. Förslaget och bedömningarna bedöms inte ha någon påverkan på miljön. Sammanfattning av departementspromemorian Framtidens filmpolitik (2015:31) I promemorian föreslås att staten tar ett helhetsansvar för den nationella filmpolitiken och lämnar det nuvarande filmavtalet . Därmed bedöms regeringens förutsättningar att forma en filmpolitik som stärker kvalitet, förnyelse och tillgänglighet förbättras. Den process som har lett fram till förslaget beskrivs inledningsvis i promemorian. Processen har varat – den inleddes – och har bestått av flera delar där många olika aktörer från den svenska filmbranschen har involverats och fått komma till tals. Promemorian tecknar en utförlig bakgrund av den svenska filmpolitiken med filmavtalet som utgångspunkt. Det redogörs för de stora förändringar som den svenska filmbranschen har genomgått . Nya visningsformer och uppkomsten av nya digitala aktörer på marknaden skapar möjligheter, men också stora utmaningar för svensk film. Intäktskällor som varit centrala sinar utan att ersättas av något annat. Bl.a. leder detta till att det finns en risk för att viljan att satsa på säkra kort som uppföljare och adaptioner förstärks, vilket riskerar att begränsa originaliten och mångfalden av berättelser. I promemorian konstateras att filmavtalet i sin nuvarande form inte förmår möta de utmaningar som branschen står inför. Promemorian ger även en översiktlig internationell utblick och redogör för olika typer av skatteincitament som har införts i ett antal länder. Film i alla dess former är en av de viktigaste uttrycksformerna . Rörliga bilder gestaltar och förmedlar en mångfald berättelser om mänskligt liv och når ut till de allra flesta oavsett ålder och bakgrund. Framtidens filmpolitik syftar till att stärka förutsättningarna för att fler unika filmberättelser ska få utvecklas och nå sin publik. En del i detta är att förbättra förutsättningarna för produktion, utveckling, lansering och visning samt att stärka villkoren för de som skapar film. Av vikt är att svensk filmproduktion ska ha en god balans mellan både det konstnärligt utmanande och det publikt tillgängliga. Biograferna har en unik betydelse för filmkonsten och som kulturella mötesplatser i hela landet. Framtidens filmpolitik ska bidra till utvecklingen av de traditionella visningsformerna, men också ta tillvara de möjligheter som de nya digitala visningsformerna erbjuder. Förslagen i promemorian syftar därför till ökad teknikneutralitet genom att stöd för produktion, distribution och visning av film i högre grad ska kunna ges oavsett om filmerna görs tillgängliga på biograf, i tv, på festivaler, via dvd eller via olika digitala tjänster. insatser för filmkulturella ändamål bedöms vara ändamålsenliga och fungera väl. Fortsatta insatser för att ta tillvara, utveckla och tillgängliggöra filmarvet samt verksamheter för barn och unga bör särskilt prioriteras. föreslås även fortsättningsvis ansvara för den statliga filmpolitiken och fördela de statliga filmpolitiska stöden. Särskilda råd bestående av personer med stort kunnande om film och filmbranschen bör inrättas vid ge filmbranschens aktörer insyn och Utformningen av den operativa verksamheten föreslås ske efter samråd med råden. Under förutsättning att filmavtalet som finansieringsmodell upphör föreslås i promemorian att mervärdeskattesatsen höjs för tillträde till biografföreställningar, från till . bedöms den ökade kostnaden för biograferna delvis kompenseras genom att den tioprocentiga biografavgiften försvinner när filmavtalet upphör. Förslaget innebär ändring av 7 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200). Som en följd av detta upphör avdragsrätten i inkomstskattelagen för de avgifter och bidrag som betalas till av berörda parter filmavtal, vilket föranleder att 16 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229) upphör att gälla. Följande remissinstanser har yttrat sig över departementspromemorian Framtidens filmpolitik (Ds 2015:31). Kammarrätten i , , , , , , , konstnärliga högskola, , , , , Stiftelsen , Region , Region , Region , Region , Region , Region , , Samverkansorganet i län, Samverkansorganet i , AB , Biografcentralen, BUFF , , C , , Föreningen , , , och i ek. för., , Filmregion , och Parker, Ideell kulturallians, Konstnärliga och , , , Nätverket för regionala filmproduktionscentrum, , Riksföreningen Biograferna, , , SAAVA – Swedish Animation and Visual Arts, , Stiftelsen , , , , , u.p.a., , Kommuner och Landsting, Filmregissörer, , , och film, , , Ung Media , Women in Film and Television , Västra , . , och kompetensutveckling, i län och har avstått från att yttra sig över promemorian. och har inga invändningar mot promemorians förslag. , , i , i , i , , och Myndigheten för radio och tv har meddelat att de inte har några synpunkter på promemorian. Följande remissinstanser har inte inkommit med svar: Samverkansorganet i , Samverkansorganet i Söderman- lands län, Samverkansorganet i , Samverkansorganet i , Business , , CinemAfrica, Dataspelsbranschen, Filmbasen, , , Föreningen , , , , IT & Telekomföretagen, Resursföretagen för film och tv, Rättighetsalliansen, , , SKAP – kompositörer och textförfattare, , Svenska regissörsföreningen, Konsumenter, , , , internationella kortfilmsfestival, , Visit , läns landsting. Därutöver har skrivelser inkommit från , (Teaterbiografen i och Metropolbiografen i ), Skånebiografer, , , stad/bio , Per , , Biograf Grand i , i , Bio Saga , , Bio Metropol i , Filmplatset , , , Centrumbio , Föreningen , bio, , Bio 3:an AB , , Saga , , Kultur och bildning län, biografer AB, , , Teaterbiografen , , Nordisk Film (), TriArt Film , Penguin Films, , , , , Biografen . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , , , , Hellmark , , , , A , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , Regeringen beslutar proposition Mer film till fler – en sammanhållen filmpolitik