prop · H303120 · 2016-03-30 00:00:00 — bör alltså utnyttja den möjlighet som marknadsmiss- bruksförordningen ger att låta den behöriga myndigheten sköta offentlig- görandet av anmälda transaktioner. bör för detta syfte behålla sitt insynsregister. Ändringarna när det gäller insynsregistret innebär att uppgifter som har förts in i registret innan den föreslagna lagändringen träder i kraft , kan avföras från registret. I lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument finns en bestämmelse som innebär att förvaltarregistrerade aktier efter tillstånd från kan anmälas av förvaltaren direkt genom automatisk databehandling (10 §). Den infördes i samband med att det tidigare gällande förbudet för anmälningsskyldiga personer att ha sina innehav i bolaget förvaltarregistrerade upphävdes (prop. 1995/96:215 s. 53). En person som är skyldig att anmäla sina förvärv kan få dispens från anmälningsskyldigheten i och med att förvaltaren anmäler innehavsförändringarna i stället (4 § fjärde stycket). och anser att dessa bestäm- melser bör finnas kvar. Enligt uppgift från görs det emellertid inte några insynsanmälningar från förvaltare som befriar en insynsperson från anmälningsskyldighet. Bestämmelserna tillämpas således inte . Det finns enligt regeringens uppfattning inte heller något utrymme i marknadsmissbruksförordningen för att lämna dispens till en person i ledande ställning och dennes närstående från anmälnings- skyldigheten enligt förordningen. Regeringen anser därför att bestämmel- serna bör upphävas. Det hindrar dock inte att en anmälningsskyldig låter någon annan göra en anmälan för dennes räkning. Ansvaret för att anmälningsskyldigheten fullgörs åvilar dock alltid den anmälnings- skyldige. En liknande bestämmelse finns även i lagen om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument (8 kap. 3 § tredje stycket). Den bestämmelsen innebär att en central värdepappersförvarare genom auto- matisk databehandling kan göra en anmälan enligt lagen om anmälnings- skyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. anför att ett stort antal personer använder den tjänsten och att bestämmelsen bör behållas men anpassas till marknadsmissbruks- förordningen. gör bedömningen att man kommer att kunna tillhandahålla den tjänsten även efter det att de nya, utvidgade kraven när det gäller anmälningsskyldighet enligt marknadsmissbruks- förordningen börjar tillämpas. Med hänsyn till det som framför anser regeringen att bestämmelsen bör behållas och 2015/16:120 anpassas till marknadsmissbruksförordningen. Det bör dock poängteras att även om en anmälan lämnas av är det alltid den anmälningsskyldige som är ansvarig för att anmälningsskyldigheten full- görs i enlighet med marknadsmissbruksförordningen (artikel 19). Som framgår ovan har den anmälningsskyldige även ansvaret för att göra en anmälan till emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter. Det finns flera lagar som innehåller bestämmelser om skyldighet för styrelseledamöter och verkställande direktör att anmäla sina innehav av aktier i vissa aktiebolag. I dessa lagar görs undantag från anmäl- ningsskyldigheten när anmälningsskyldighet gäller enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. Dessa undantag bör ändras till att i stället avse anmälningsskyldighet enligt marknadsmissbruksförordningen (artikel 19). Regeringens förslag: Bestämmelserna om insiderförteckningar i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument upphävs. I lagen införs i stället en upplysning om de bestämmelser om insiderförteckningar som gäller enligt marknads- missbruksförordningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: I lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument finns en skyldighet att föra förteckning över personer som (10 a §). missbruksdirektiv och omfattar svenska aktiebolag som har gett ut över- låtbara värdepapper vilka har tagits upp till handel på en reglerad marknad, eller sådana överlåtbara värdepapper för vilka en ansökan om upptagande till handel har lämnats in (prop. 2004/05:142 s. 90–92). Bolaget är också skyldigt att se till att de personer som tas upp i för- teckningen skriftligen underrättas om vad detta innebär. Emittenter eller personer som handlar på deras vägnar eller för deras räkning ska enligt marknadsmissbruksförordningen föra en förteckning över de personer som får tillgång till insiderinformation i egenskap av anställda eller uppdragstagare (artikel 18). Detsamma gäller deltagare på marknaden för utsläppsrätter och auktionsplattformar, auktionsförrättare och auktionsövervakare (artikel 18.8 a och b). Förteckningen ska kunna tillhandahållas den behöriga myndigheten på begäran, och de personer som tas upp i den ska informeras om vad detta I förordningen finns närmare bestämmelser bl.a. om när listan ska uppdateras och vilken information den ska innehålla. krav kommer att finnas i tekniska standarder för genomförande som kommissionen antar (artikel 18.9). Eftersom skyldigheten att föra insiderförteckning regleras i marknads- missbruksförordningen, bör bestämmelserna om insiderförteckning i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instru- Även bemyndigandet för regeringen eller, efter rege- Prop. 2015/16:120 ringens bemyndigande , att meddela föreskrifter om insiderförteckningar bör upphävas. I stället bör det tas in en upplysning i lagen om bestämmelserna i marknadsmissbruksförordningen. Enligt förordningen omfattas emittenter på alla handelsplatser av skyldigheten att upprätta insiderförteckningar. Ett undantag från skyldig- heten görs dock, under vissa förutsättningar, för bolag vars finansiella instrument har tagits upp till handel på en tillväxtmarknad för små och medelstora företag (SME-marknad) (artikel 18.6). Bestämmelser i mark- nadsmissbruksförordningen som rör SME-marknader ska inte börja tillämpas förrän (artikel 39.4 andra stycket i mark- nadsmissbruksförordningen). Som framgår av avsnitt 4.2 har dock kommissionen föreslagit att tidpunkten för tillämpningen av bestämmelser som i nationell rätt genomför MiFID II och de bestäm- melser i marknadsmissbruksförordningen som är beroende av MiFID II ska skjutas upp , till (COM[2016] 56 final och COM[2016] 57 final). Fram till dess att de bestämmelser som är beroende av MiFID II ska börja tillämpas finns det inte några handelsplatser som är SME- marknader i förordningens mening och därför kan undantaget från kravet att upprätta insiderförteckningar, för bolag på en sådan marknad, inte tillämpas. Detta är en följd av förordningen. Det kan även konstateras att det är tveksamt om undantagsbestämmelsen i praktiken får någon praktisk betydelse för bolag som är emittenter på SME-marknader, eftersom sådana måste kunna tillhandahålla en insiderförteckning på den behöriga myndighetens begäran (artikel 18.6 b). Regeringens förslag: Bestämmelserna om särskild avgift i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument ändras så att särskild avgift ska beslutas för överträdelser av marknadsmissbruksförordningen som motsvarar överträdelser av lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. nuvarande befogenhet att begära in uppgifter och upplysningar för sin övervakning ska även omfatta övervakningen av att marknadsmissbruksförordningen följs. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: I lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument finns en möjlighet för Finans- inspektionen att besluta om särskild avgift mot personer i ledande ställning som åsidosätter sin skyldighet att anmäla sina transaktioner, personer som överträder handelsförbudet samt bolag som åsidosätter skyldigheten att föra förteckningar över personer med tillgång till insiderinformation (20 §). Avgiftens storlek varierar mellan olika över- trädelser (21 §). Enligt marknadsmissbruksförordningen ska den behöriga myndigheten kunna besluta om administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder vid överträdelse av bl.a. kravet på anmälningsskyldighet och handelsförbudet samt skyldigheten att föra insiderförteckningar (arti- kel 30). Exempelvis ska den behöriga myndigheten ha möjlighet att be- sluta om sanktionsavgifter på för överträdelse av Medlemsstaterna har möjlighet att införa strängare sanktioner (artikel 30.3). Vid prövningen av den administrativa sanktionen ska den behöriga myndigheten beakta vissa omständigheter, bl.a. överträdelsens svårighetsgrad och den finansiella ställningen hos den som bär ansvaret för överträdelsen (artikel 31). För att kunna vidta lämpliga åtgärder ska den behöriga myndigheten ha vissa tillsyns- och utredningsbefogenheter (artikel 23.2). Som nämns ovan är dessa bestäm- melser i förordningen inte direkt tillämpliga utan kräver att varje med- lemsstat vidtar nödvändiga åtgärder för att kunna följa dem (artikel 39.3). I avvaktan på att de ändringar i svensk rätt som krävs för att det ska bli möjligt att besluta om sådana administrativa sanktioner som anges i marknadsmissbruksförordningen kan göras, bör få besluta om särskild avgift enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument vid överträdelse av bestämmelserna i förordningen om anmälningsskyldighet och handelsförbudet (artikel 19) samt om skyldigheten att föra insiderförteckningar (artikel 18). Syftet med de höga sanktionsavgifter som ska kunna beslutas enligt marknadsmissbruksförordningen är att utredning och ingripande mot marknadsmissbruk ska effektiviseras och skärpas. särskilda avgifterna enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa inne- hav av finansiella instrument är betydligt lägre än de sanktionsavgifter som anges i marknadsmissbruksförordningen. Det råder inte någon tvekan om att en tillämpning av nuvarande sanktionsnivåer i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument innebär betydligt lindrigare ingripanden än vad som skulle bli fallet om ingripande i stället kunde ske med de sanktioner som anges i förord- Om nuvarande nivåer behålls bör det inte vara nödvändigt att införa de olika omständigheter som enligt marknadsmissbruksförord- ningen ska beaktas för att möjliggöra en effektiv och proportionell sanktion i det enskilda fallet (artikel 31). dessutom beaktas inom ramen för bestämmelsen om eftergift (24 § lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument). För att möjliggöra för att ingripa mot överträdelser av marknadsmissbruksförordningen bör inspektionen ha möjlighet att begära in uppgifter och upplysningar. De befogenheter som Finans- inspektionen har enligt lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument bör därför omfatta även övervakningen av marknadsmiss- bruksförordningen (6 kap. 1 a §). I lagen om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instru- ment finns en särskild bestämmelse om att en värdepapperscentral på begäran av ska lämna besked om ett avstämnings- registers innehåll om det finns anledning att anta att en bestämmelse i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instru- ment har överträtts (8 kap. 3 §). Till följd av de ändringar i den senare lagen som föreslås i denna proposition bör den bestämmelsen ändras så att uppgiftsskyldigheten i stället gäller en utredning om överträdelse av Prop. 2015/16:120 marknadsmissbruksförordningen. 5.6Uppskjutet offentliggörande av insiderinformation Regeringens förslag: Emittenter och deltagare på marknaden för utsläppsrätter som har skjutit upp offentliggörandet av insiderinfor- mation ska endast på begäran lämna en skriftlig förklaring till om hur villkoren för att skjuta upp offentlig- görandet uppfylldes. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: I marknadsmissbruksförordningen finns en möjlighet för emittenter och deltagare på marknaden för ut- släppsrätter att under vissa förutsättningar skjuta upp offentliggörandet av insiderinformation (artikel 17.4). När informationen sedan offentlig- görs ska emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter informera den behöriga myndigheten och, enligt huvudregeln, lämna en skriftlig förklaring till hur villkoren för uppskjutande uppfylldes. Enligt förordningen får dock medlemsstaterna fastställa att en skriftlig förklaring endast behöver tillhandahållas på den behöriga myndighetens begäran. Det är inte ändamålsenligt att kräva att en förklaring lämnas till Finans- inspektionen varje gång ett offentliggörande har skjutits upp. Det är till- räckligt att på begäran får en förklaring. Den valmöj- lighet som ges i marknadsmissbruksförordningen bör därför utnyttjas. Återköp av egna aktier och Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om handel med finan- siella instrument om handel med egna aktier i återköpsprogram ändras till att gälla återköpsprogram enligt marknadsmissbruksförordningen. Bestämmelserna i lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument om insiderbrott och otillbörlig marknads- påverkan ska inte tillämpas på aktier i ett återköpsprogram eller på stabilisering av värdepapper, om handeln sker i enlighet med Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: I marknadsmissbrukslagen undantas vissa aktier från bestämmelserna om insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan (9 §). Det är fråga om handel med aktier i återköps- program enligt kommissionens förordning (EG) nr 2273/2003 av den om genomförande av och rådets direktiv /6/EG när det gäller undantag för återköpsprogram och stabilisering av finansiella instrument (kommissionens förordning om Bestämmelsen genomför artikel 8 mark- 2004/05:142 s. 84–87). straffbestämmelserna i marknadsmissbrukslagen inte ska vara tillämpliga på aktier i nämnda återköpsprogram ska sådan handel anmälas på visst Som utgångspunkt ska handeln anmälas till , men det finns en möjlighet att föreskriva att anmälan i stället ska ske till den börs som driver den reglerade marknad där aktierna är upptagna till handel (4 kap. 19 § lagen handel med finansiella instrument). har, i föreskrifter, överlåtit skyldigheten att ta emot [FFFS 2007:17] om verksamhet på marknadsplatser). I marknadsmissbruksförordningen finns motsvarande möjlighet att till den behöriga myndigheten anmäla transaktioner i ett återköpsprogram och på så sätt undantas från tillämpningen av reglerna om marknads- missbruk (artikel 5.3). Detaljerade regler om villkoren för handel och offentliggörande kommer att finnas i tekniska standarder för tillsyn som kommissionen antar (artikel 5.6). Marknadsmissbruksförordningens tillämpningsområde utsträcks i för- hållande till marknadsmissbruksdirektiv till att även omfatta finansiella instrument som handlas på en MTF-plattform och OTF-platt- Därmed omfattar bestämmelserna om återköp av egna aktier även handel som sker på sådana plattformar. Bestämmelserna i marknadsmissbruksförordningen ger således en möj- lighet att undanta handel med egna aktier från förordningens tillämp- De bestämmelserna kan dock inte anses reglera i vilken utsträckning det ska vara tillåtet för ett aktiebolag att handla med egna aktier utan det bör vara något som regleras inom bolagsrätten. regleras den rätten i 19 kap. aktiebolagslagen (2005:551). handla med egna aktier grundar sig på EG:s andra bolagsrättsliga direktiv (rådets andra direktiv /91/EEG av om samord- ning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga). direktivet överlämnas till respektive medlemsstat att själv avgöra huruvida återköp av egna aktier ska vara tillåtet eller inte. att handla med egna aktier på annat än reglerade marknader skulle kräva en översyn av bestämmelserna i aktiebolagslagen. Även enligt marknadsmissbruksdirektivet ska handel med aktier i ett återköpsprogram undantas från direktivets bestämmelser (artikel 1.3 a). Förutsättningen är att handeln utförs enligt bestämmelserna om återköps- program i marknadsmissbruksförordningen. Eftersom det finns bestämmelser i marknadsmissbruksförordningen om handel med aktier i återköpsprogram, bör de nuvarande bestämmelserna i marknadsmissbrukslagen ändras så att de hänvisar till förordningen. Precis som bör en anmälan om återköp i ett återköpsprogram enligt marknadsmissbruksförordningen kunna tas emot av den börs som driver en reglerad marknad där aktierna är upptagna till handel. 2015/16:120 melserna i lagen om handel med finansiella instrument bör endast ändras så att en hänvisning görs till återköpsprogram enligt marknadsmissbruks- förordningen. Enligt såväl marknadsmissbruksdirektivet som marknadsmissbruks- förordningen är även handel med värdepapper eller relaterade instrument i stabiliseringssyfte undantagna från bestämmelserna om marknads- missbruk (artikel 1.3 b i direktivet och artikel 5 i förordningen). Enligt förordningen ska sådan handel anmälas till den behöriga myndigheten (artikel 5.5). Skyldigheten att göra anmälan till den behöriga myndig- heten fanns tidigare i kommissionens förordning om återköpsprogram, som var direkt tillämplig, men har överförts till marknads- missbruksförordningen. tar emot anmälningar om handel i stabiliseringssyfte och bör även fortsättningsvis göra detta. Någon lagändring när det gäller sådana anmälningar krävs därför inte. Däremot bör marknadsmissbrukslagen ändras så att bestämmelserna om insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan inte ska tillämpas på stabilisering av värdepapper som utförs i enlighet med marknads- missbruksförordningen. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om handel med finansiella instrument, lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument och lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument ska träda i kraft . Även de följdändringar som görs i andra lagar ska träda i kraft det datumet. Nuvarande bestämmelser i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument ska gälla för anmälningsskyldighet som har uppkommit före ikraftträdandet och för sparande och över- lämnande till av förteckningar över personer som har tillgång till insiderinformation som har upprättats före ikraft- trädandet. Nuvarande bestämmelser ska gälla i fråga om överträdelser som har ägt rum före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att det i promemorians förslag finns en övergångsbestämmelse till mark- nadsmissbrukslagen i vilken det anges att äldre bestämmelser fortfarande gäller i fråga om gärningar som har begåtts före ikraftträdandet. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Marknadsmissbruksförordningen ska börja tillämpas . inträder skyldigheter för enskilda i i enlighet med de materiella bestämmelserna i förordningen. De lagändringar som föreslås i denna proposition bör därför träda i kraft . 2015/16:120 När det gäller anmälningsskyldighet som har uppkommit före ikraft- trädandet bör de nuvarande bestämmelserna i lagen om anmälnings- skyldighet för vissa innehav av finansiella instrument gälla. Det innebär att de nuvarande tidsfristerna för när förändringar av en insynspersons innehav ska anmälas ska gälla för transaktioner som har genomförts före ikraftträdandet. När det gäller ett aktiemarknadsbolags förteckningar över personer som har tillgång till insiderinformation följer det av marknadsmissbruksförordningen att bolaget är skyldigt att upprätta en förteckning som uppfyller kraven i förordningen. Nuvarande bestäm- melser om att en förteckning ska sparas och överlämnas till på begäran bör gälla förteckningar som har upp- rättats före ikraftträdandet. Detta bör framgå av övergångsbestämmelser till lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. I lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument bör det i en övergångsbestämmelse anges att äldre bestäm- melser ska gälla i fråga om överträdelser som har ägt rum före ikraft- trädandet. Lagrådet förordar att den i lagrådsremissen föreslagna övergångs- bestämmelsen till marknadsmissbrukslagen ska utgå. Enligt 5 § andra stycket lagen (1964:163) om införande av ska straff bestäm- mas efter den lag som gällde när gärningen företogs. Gäller annan lag när dom meddelas ska den lagen, enligt samma lagrum, tillämpas om den leder till frihet från straff eller till lindrigare straff. Bestämmelsen anses generellt tillämplig vid ändringar i strafflagstiftningen och innebär väsentligen att i valet mellan äldre och ny lag ska den lag väljas som för den tilltalade är minst ingripande. Några omständigheter som gör att en särskild övergångsregel ändå är motiverad har enligt Lagrådet inte fram- kommit. Regeringen gör i denna fråga inte någon annan bedömning än Lagrådet. 6.1 Förslagens syfte och alternativa lösningar De lagändringar som föreslås i denna proposition syftar till att ge Finans- inspektionen möjlighet att utöva de befogenheter som den behöriga myndigheten har enligt marknadsmissbruksförordningen. föreslås även få möjlighet att ingripa mot vissa överträdelser av förord- Förslagen utgör ingen fullständig anpassning av svenska bestämmelser till den nya EU-regleringen. ges t.ex. inte alla de befogenheter som den behöriga myndigheten ska ha enligt marknadsmissbruksförordningen för att kunna bedriva en effektiv De lagändringar som föreslås är avsedda att gälla under en be- gränsad tid, till dess en fullständig anpassning av svensk rätt kan ske. och anser att det faktum att berörda aktörer kommer att behöva hantera två olika regelverk innebär en ökad arbetsbörda och ökade Enligt regeringens bedömning bör det inte medföra några Prop. 2015/16:120 påtagliga kostnader för berörda aktörer. Som framgår i avsnitt 5.1 är marknadsmissbruksförordningen direkt tillämplig för berörda aktörer. den utsträckning det i svensk rätt (t.ex. i marknadsmissbrukslagen) kommer att finnas bestämmelser som överlappar marknadsmissbruks- förordningen kan de bestämmelserna varken anses strida mot förord- ningen eller innebära några ytterligare krav. Det hade naturligtvis varit bättre och tydligare för alla berörda aktörer om samtliga de lagändringar som krävs för att anpassa svensk rätt till marknadsmissbruksförordningen och genomföra marknadsmissbruksdirektivet hade kunnat träda i kraft . När detta inte kan ske skulle dock alternativet att inte införa några bestämmelser alls innebära ett högst osäkert rättsläge, inklusive tveksamhet om skulle kunna ingripa för att säkerställa att marknadsmissbruksförordningen följs eller ens att nuvar- ande bestämmelser i svensk rätt som delvis motsvarar marknadsmiss- bruksförordningens bestämmelser följs. 6.2Berörda företag och andra aktörer De som berörs av de förslag som lämnas i denna proposition är aktie- bolag som omfattas av marknadsmissbruksförordningens tillämpnings- område (bolag vars finansiella instrument handlas på en reglerad marknad eller en MTF-plattform), marknadsoperatörer (börser), värde- pappersbolag samt andra som yrkesmässigt arrangerar eller genomför transaktioner i finansiella instrument.