prop · H4031d25 · 2016-09-20 00:00:00 — Förändringar i ersättningsbestämmelser och högre virkespriser medför ökade kostnader för områdesskydd, något som mötts med ett betydande resurstillskott i form av permanent anslagshöjning för områdesskydd hos Skogs- styrelsen . Sammantaget visar indi- katorn skydd av skogsmark att takten i skydds- arbetet ligger i nivå med föregående år mätt som antal skyddade områden. Den svenska exporten av skogsprodukter står för ett betydande positivt exportnetto (2013). Den internationella policyutvecklingen, som tar sin utgångspunkt i olika politikområden, påverkar skogen och dess värdekedjor även i . Sammantaget är detta några faktorer som utgör grund för regeringens bedömning att det är av vikt att fortsatt engagerar sig i de internationella processerna på skogsområdet (se även avsnitt 2.5.12 Resultat internationellt arbete). 2.5.6Resultat jakt- och viltförvaltning För att redovisa resultat och bedöma hur jakt- och viltförvaltning utvecklas och bidrar till målet för utgiftsområdet, med avseende på att de gröna näringarna ska vara livskraftiga och en hållbar användning av naturresurserna, används följande indikatorer: –Viltstammarnas utveckling (exklusive rovdjur). –Omfattning av viltskador. –Antal viltolyckor i trafik. Strategi för svensk viltförvaltning redovisade , på uppdrag av regeringen, en strategi för svensk viltförvaltning med en övergripande vision, mål och delmål för det ansvar som Natur- vårdsverket har som central myndighet för frågor om vilt, rovdjur och jakt samt som vägvisare för andra myndigheter och aktörer. Strategin har remissbehandlats, med positivt mottagande. Vissa förslag bereds inom medan nu arbetar utifrån den huvudsakliga inriktningen i strategin. har utvärderat den nya älgförvaltningen som infördes . Upp- draget redovisades och utifrån rapporten och remissutfall bedöms den nya älgförvaltningen fungera väl. Det som framhölls som problematiskt var finansie- ringen. För att säkerställa en fortsatt funge- rande förvaltning ska därför utreda frågan om en långsiktig stabil finansiering av såväl förvaltningen som nöd- vändiga it-system. I den mån det är ändamåls- enligt ska kronhjortsförvaltningen inkluderas i analys och förslag. Uppdraget ska redovisas . /15 sköts närmare 90 000 vildsvin vilket är en uppgång mot föregående jaktår. Syftet med vildsvins- förvaltningen och avskjutningen är att minska såväl stammens utveckling som skador, särskilt på grödor, orsakade av vildsvin. Det är positivt att det är betydligt lägre antal äldre djur som skjutits jämfört . Djur med hög medelålder lär yngre djur risken med att vara på vissa områden, såsom åkrar, och därmed minskar skadorna. Vildsvinsstammen fortsätter dock att spridas geografiskt samt förtätas i de områden där de etablerats. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 beräknas efter jakt vara i storleksordning 200 000 vildsvin (en ökning med ca 25 000 jämfört med föregående jaktår) men en minskning jämfört med jaktåren 2011 och 2012). Viltvårdsfondens medel har använts, via , för att stärka samverkan mellan i första hand lantbrukare, markägare och jägare samt arbeta med inventeringsstatistik och prognoser för tillväxten. En s.k. vildsvinsbarometer har också tagits fram som gör att det snabbt går att se inom vilka län som vildsvinen ökar, och då anpassa jakttrycket därefter. I arbetet har även ingått rådgivning om lämpliga avskjutnings- strategier och att motverka olämplig utfodring. Utfodring av främst klövvilt som vildsvin och hjort har blivit vanligare och förekommer året runt. Regeringen har i en proposition (prop. 2015/16:199) föreslagit att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att föreskriva om förbud mot eller villkor för utfodring av vilda djur som inte hålls i hägn. Det nationella () arbetar med olycksförebyggande arbete och säkerställandet av en långsiktig och effektiv organisation för eftersök av trafikskadat vilt. Jägarorganisa- tionerna lämnar uppgifter om tillgängliga eftersöksekipage och kontaktpersoner till . Över 5 000 jägare har varit engagerade i detta arbete. NVR är ett gott exempel på engagerat samarbete mellan frivilligorganisationer och myndigheter kring en angelägen uppgift, att förkorta lidandet hos trafikskadat vilt. Viltolycks- statistik uppdelat på viltslag framgår av tabell 2.27. Tabell 2.27 Antalet trafikolyckor med olika viltslag –2015 Källa: Nationella . Som framgår av statistiken är det totala antalet viltolyckor relativt oförändrat . Medan antalet älgolyckor har minskat med omkring 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 , har antalet vildsvinsolyckor ökat i motsvarande omfatt- ning. Antalet olyckor med rådjur respektive hjortdjur (dovhjort och kronhjort) har också ökat . Enligt jaktförordningen (1987:905) har , och den som utför eftersök, rätt till ersättning för sina eftersökskostnader vid viltolyckor med motorfordon. utbetalades i ersättning för eftersökskostnader, vilket belastar . Det är vanligt förekommande att vildsvin och fåglar besöker odlade fält för att söka föda vilket kan ge upphov till skador. Näringsidkare har rätt till stöd för att kompensera för skador orsakade av gäss, tranor och svanar och medel betalas ut från anslaget 1:7 Ersättning för viltskador m.m. uppgick stödet till för ersättning för skada och för förebyggande åtgärder. Angrepp på tamboskap är den vanligaste orsaken till konflikter mellan stora rovdjur och människor. var det färre rov- djursangrepp på tamdjur än 2014. Drygt 500 får angreps samt även ett antal hundar, nötdjur och getter. Anslaget 1:7 Ersättning för viltskador m.m. används också för att kompensera för angrepp på tamdjur. Kostnaderna för ersättning för skada på tamdjur uppgick till och för förebyggande åtgärder ca . Av kostnaderna för skador avsåg skador orsakade av björn, skador av lodjur och skador av varg. , och är de län som har högst utbetalningar för skadeförebyggande åtgärder medan , och Väster- har högst utbetalningar för ersättning för uppkomna skador. och län har betalat ut mest bidrag till förebyggande åtgärder för hundar. Ersättning för uppförande av rovdjursavvisande stängsel på jordbruksmark lämnas inom ramen för landsbygdsprogrammet –2020. Rovdjur har en stor påverkan på rennäringen. Anslaget 1:23 Främjande av ren- näringen m.m. används bl.a. för att kompen- sera rennäringen för förekomst av de stora rovdjuren (varg, björn, järv, lo eller kungsörn) Ersättning för förekomst av rovdjur uppgick till . anpassa rovdjurspopulationerna till en toleransnivå på för samebyarna pågår. Regeringen är angelägen om att problemen kring viltskador minskar. Av den anledningen lades ett uppdrag till som handlar om att förebygga viltangrepp på tamdjur och till om att kartlägga hur angrepp av stora rovdjur påverkar landsbygdens ekonomi. Dessa har redovisats. Anslaget 1:7 Ersättning för viltskador m.m. har även ökats med 2015 och med ytterligare . Det övergripande målet för rovdjurspolitiken är att rovdjur ska ha gynnsam bevarandestatus som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomiska hänsyn tas. har beslutat om en regionaliserad rovdjursförvaltning. Det innebär att beslut om skyddsjakt och licensjakt under vissa förut- sättningar kan delegeras till . För att kunna fatta väl underbyggda beslut om rovdjursförvaltningen genomfördes ett antal uppdrag 2015. hade i uppdrag att sammanställa forskning om metoder för att skydda tamdjur mot angrepp av stora rovdjur. utredde hur beslutsprocesser och kriterier för skyddsjakt efter varg ytterligare kunde utvecklas. Det var även nödvändigt med en utökad förståelse för vargens gynnsamma bevarandestatus. Följaktligen genomförde en ny och bredare veten- skaplig bedömning av vargens gynnsamma bevarandestatus. Slutsatsen var att det skulle finnas minst 300 vargar i för att uppnå gynnsam bevarandestatus och att minst en varg invandrar från och reproducerar sig med en skandinavisk varg (motsvarar en varggeneration). Således konstaterades att vargpopulation hade gynnsam bevaran- destatus givet att inventeringen 2015 visade att det fanns ungefär 415 vargar i . Ytterligare en utredning genomfördes för att se över processgången för överprövning av läns- styrelsens beslut om skyddsjakt och licensjakt efter stora rovdjur. Utredaren fann att förbudet mot överklagande till domstol var oförenligt med principer. Beslut om licensjakt efter varg 2015 överklagades till domstol. Det ledde till att () tog ställning till om ett beslut om licensjakt efter varg kunde tas upp till prövning av domstol, trots att det enligt jaktförordningen bara fick överklagas till . HFD fann, i linje med ovan nämnd utredning, att över- klagandeförbudet i jaktförordningen stod i strid med . Regeringen har infört en möjlighet att överklaga beslut om jakt efter björn, varg, järv, lo och kungsörn till allmän förvaltningsdomstol. I syfte att möjliggöra en effektivare överprövning av jaktbeslut avseende de fem stora rovdjuren har regeringen bl.a. koncentrerat överprövningen till en domstol, Förvaltningsrätten i , och infört ett krav på att ärenden om jakt efter stora rovdjur ska handläggas skyndsamt. togs beslut om licensjakt efter 48 vargar i fem län inför licensjakten 2016. Samtliga beslut överklagades. Totalt fälldes 14 vargar. Det finns livskraftiga populationer av gråsäl och vikare i samt knubbsälar i och södra . Sälar orsakar skada då de tar fisk direkt ur fiskenäten och förstör fiskeredskap. Skyddsjakt är den enda tillåtna jaktformen för säl. tilläts jakt på 430 gråsälar och 210 knubbsälar varav 282 gråsälar och 159 knubbsälar fälldes. kan inte längre sälja sälprodukter inom EU. Det undantag som har haft upphör i och med att förordningen ändras enligt () rekommendationer. Provtagningskraven vid säljakt är omfattande vilket försvårar jakten. införde för jakten 2015 på prov differentierade provtagningskrav. har sett över denna ordning och har inför jakten 2016 infört nya förändringar. Genom älgförvaltningsgrupper, viltförvalt- ningsdelegationer, nationella klövviltrådet, nationella rovdjursrådet samt brukarrådet har en modell för samförvaltning på regional nivå skapats som möjliggör bl.a. dialog mellan berörda aktörer i viltförvaltningen. Läns- styrelserna har byggt upp en samordnad för- valtning av både verksamhet och det samlade 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Regeringen ser det som viktigt att viltförvaltningen fortsatt utvecklas. Natur- vårdsverkets arbete utifrån Strategi för svensk viltförvaltning kan bidra till detta. Vildsvinsstammens fortsatta spridning visar att ett fortsatt högt jakttryck är viktigt för att stoppa stammens snabba ökning. Antalet trafikolyckor där vilt har varit inblandat har endast ökat marginellt , vilket är positivt. Viltolyckor medför dock betydande samhällsekonomiska kostnader genom bl.a. person- och sakskador samt värdet av de förseningar som olyckorna medför. har en effektiv eftersöksorganisation att eftersök kan ske snabbt och kostnadseffektivt. En sådan utveckling bidrar till att stärka djurskyddet vid eftersök av trafik- skadat vilt. Regeringen anser att ska ha långsiktigt livskraftiga rovdjursstammar. Som en följd av de rovdjursuppdrag som genomfördes finns det nu en bredare kunskapsbas som är en tillgång för att kunna säkerställa väl underbyggda jaktbeslut. Regeringen konstaterar att närvaron av stora rovdjur i renskötselområdet är en stor utmaning för renskötseln. En viktig fråga för renskötseln framtid är således en långsiktig hållbar samexistens mellan renskötseln och rovdjur. Regeringen anser därför att det är fortsatt viktigt att arbetet mot att uppnå toleransnivå på på samebyns faktiska renantal. 2.5.7Resultat den gemensamma fiskeripolitiken och fiskerinäringen För att redovisa resultat och bedöma hur den gemensamma fiskeripolitiken och fiskeri- näringen utvecklas och bidrar till målet för utgiftsområdet, med avseende på att de gröna näringarna ska vara livskraftiga och en hållbar användning av naturresurserna, används följande indikatorer: –Biologisk status för fiskbestånd. –Antal bestånd under förvaltningsplaner. –Svenska yrkesfiskets förädlingsvärde. –Överskridande av fiskekvoter och kvot- utnyttjande. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Biologisk status för fiskbestånd Europeiska kommissionens årliga policy- meddelande om fiskemöjligheter (TAC och kvoter) redovisar situationen för EU:s gemen- samma fiskbestånd. Av det meddelande som presenterades framgår att fisket generellt närmat sig målet om maximal hållbar avkastning (MSY) i alla delar av Nordostatlanten, och . Några nyckelsiffror för dessa områden är att andelen bestånd som fiskas enligt MSY gått från 2 till 26, att antalet bestånd som är inom biologiskt säkra gränser har ökat från 11 till 21 bestånd. Utöver de bestånd som redan uppnått MSY, finns det även många viktiga kommersiella bestånd i och i som är nära MSY. Andelen bestånd som bedöms vara överutnyttjade har minskat från , , 2015. Det finns även ett antal bestånd vars tillstånd är okänt på grund av otillräckligt dataunderlag. Den sistnämna andelen har varierat från och ligger på . Framsteg har gjorts när det gäller antalet bestånd för vilka det finns kvantitativa rekommendationer, vilka har ökat från 2003 till 2015. har kvoter fastställts för de för viktiga fiskena i och . Vad gäller och torsk visar den vetenskapliga rådgivningen att det västra torskbeståndet är i dåligt skick, medan ingen analytisk beståndsuppskattning kunde göras för det östra torskbeståndet. Rådets beslut innebär att kvoterna för torsk sänks i hela . För lax behölls kvoten på samma nivå som föregående år i hela , vilket är en lägre nivå än den som kommissionen föreslagit. För övriga bestånd (sill, skarpsill och rödspätta) visar den veten- skapliga rådgivningen på en positiv eller stabil trend och besluten avsåg huvudsakligen ökningar av fiskemöjligheterna. Ökningarna ligger för de flesta bestånden av sill och röd- spätta under eller i linje med de vetenskapliga råden. För skarpsill och sill i norra beslutade rådet att gradvis anpassa uttaget till MSY, vilket gör att beståndet når nivån för maximal hållbar avkastning (MSY) först . Mot bakgrund av bristande kunskap om det östra torskbeståndet har SLU, i samarbete med andra medlemsstater, påbörjat en omfattande märkningsstudie. Förhandlingar om fiskemöjligheter för sker dels internt inom EU, dels med kuststaterna runt . EU:s fiske- möjligheter för fastställs i regel vid jordbruks- och fiskerådet . beslut om fiskemöjligheter innebär att ytterligare steg tas i genomförandet av EU:s gemensamma fiskeripolitik, bl.a. genom att fler fiskemöjligheter fastställdes enligt målet om MSY samt att landningsskyldigheten införs gradvis för bottenlevande arter fr.o.m 2016. Totalt fastställdes 36 TAC enligt MSY medan det för andra TAC beslutades om gradvisa anpassningar mot MSY. För vissa bestånd där vetenskapliga uppgifter saknades (s.k. datasvaga bestånd) innebär beslutet att TAC antingen minskar eller behålls på oförändrade nivåer. För de arter som omfattas av landnings- skyldigheten fastställdes kvoter som tar hänsyn till tidigare utkast vilket i praktiken innebär att kvoterna sätts på en högre nivå . nåddes en preliminär överenskommelse mellan rådet och Europa- parlamentet om en flerårig förvaltningsplan för bestånden av torsk, sill/strömming och skarpsill i . I och med att behandlingen av den fleråriga förvaltningsplanen för är slutförd och därmed vissa principiella frågor lösta mellan rådet och kan det förväntas att förhandlingar om kommis- sionens förslag på en flerårig förval- tningsplan för lax i återupptas samt att kommissionen lägger ett förslag om en flerårig plan för bottenlevande arter i . har ett arbete bedrivits inom de regionala grupperna Baltfish (förvaltnings- område ) och Scheveningen (förvalt- ningsområde ) kring bl.a. land- ningsskyldigheten. Landningsskyldighet infördes för pelagiskt fiske i . –2019 införs gradvist landningsskyldighet i fiske efter bottenlevande arter i . specificerar den regionala utkastplanen att fångster av kolja, rödspätta, äkta tunga, sej och räka omfattas av landningsskyldigheten i vissa fisken. Havskräfta i och omfattas också av landningsskyldighet men får fortsatt återutsättas eftersom havskräfta bedöms ha hög överlevnad vid återutsättning. För antogs motsvarande utkastplan . I syfte att minska mängderna oönskad fångst har Havs- och vattenmyndigheten , i samarbete med , bidragit till 14 olika projekt för att utveckla mer selektivt fiske. Dessa omfattar fisket både i och i , inklusive projekt med torskburar, försök med rist för att sortera ut gråsej i sillfisket, och modifierade trålar för torsk, räka och havskräfta. Totalt finansierade myndigheten projekt för med hjälp av åtgärdsanslaget. Regeringen lämnade tillsammans med och in en gemensam rekommendation om bevarande- åtgärder i syfte att nå bevarandemålen i det skyddade området Bratten. Det är första gången tillämpar detta förfarande för att inom ramen för den gemensamma fiskeri- politiken anta bevarandeåtgärder i ett skyddat marint område. har kommissionens förslag till tullkvoter som ska tillämpas –2018 beslutats i rådet. För att säkra råvaru- försörjningen till fiskberedningsindustrin för fiskprodukter har EU helt eller delvis avskaffat tullarna autonomt på vissa produkter enligt rådets förordning (EU) nr 1220/2012 av om handelsrelaterade åtgärder för att garantera försörjning med vissa fiskeri- produkter för unionens beredningsindustri 2013–2015 och om ändring av förordningarna (EG) nr 104/2000 och (EU) nr 1344/2011. Beslutet innebär bl.a. att den för svensk livsmedelsindustri viktiga tullkvoten för sill sänks. En överenskommelse har också slutits mellan och när det gäller unionstullkvoterna för perioden –2021, vilket är av betydelse för den svenska fiskberedningsindustrins behov av förmånsbe- handling inom ramen för autonoma tullkvoter. De totala fångsterna (landad vikt) i svenskt fiske har, från att ha legat på över 2008, varit låga men stigit igen, 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Det som påverkar infiskningen är främst de stora pelagiska kvoterna (sill, skarpsill, tobis etc.), i och med dess stora procentuella andel av de totala svenska kvoterna. Värdet för den landade vikten 2015 var nästan . har den minskande mängden fångst kompenserats i värde genom att priserna stigit, dock med stora variationer mellan olika arter. Priset på torsk har gått ned kraftigt, , vilket har påverkat det småskaliga fisket negativt där torskfisket står för en stor del av det totala landningsvärdet. har den landade kvantiteten torsk ökat lite från den låga nivån 2013 och 2014. Priset på torsk fortsatte dock sjunka jämfört med . För den svenska fiskeflottan har förädlings- värdet varierat mycket. Även om trenden är otydlig så har förädlingsvärdet, baserat på en prognos , ökat –2015. Per heltidssysselsatt inom fisket är ökningen . Den kraftiga ökningen har skett även om 2014 var ett dåligt år sett till lönsamheten i fisket, mätt i kronor och i förhållande till antalet anställda. Den kraftiga ökningen anses främst bero på förändringarna i förvaltningen och då främst införandet av det s.k. pelagiska systemet (enskilda och överförbara fiskemöjligheter för denna del av fiskeflottan). Utvecklingen av lönsamheten över hela fisket skiljer sig dock markant åt mellan olika typer av fisken och för olika storlekar på fartyg. Det småskaliga fisket, fartyg med passiva redskap, har låga förädlingsvärden genom en dålig prisutveckling och för många stora kostnader för sälskador. I detta fiske ökar även andelen som bara deltidsfiskar. De stora far- tygen, som fiskar med aktiva redskap (t.ex. trål) uppvisade höga och ökande förädlingsvärden. Undantaget är torsk- och räkfisket där det, som nämnts innan, varit en dålig prisutveckling. Prognoserna tyder dock på en svag ekonomisk förbättring. I syfte att främja det småskaliga kustfisket och möjligheterna till ökad lönsamhet har Havs- och vattenmyndigheten, inom ramen för sitt mandat, infört ett antal regler. Dessa avser bl.a. att underlätta byte av tillståndsinnehavare, möjlig- heter till nyetablering, fiske utan fångst- begränsningar inom ramarna för kustkvoterna 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 samt möjligheter att tillfälligt fördela fångst- mängder mellan fiskefartyg under tvåmånaders- perioder inom räkfisket. Att beskriva effekterna av dessa åtgärder är dock svårt då många faktorer utöver dessa påverkar fisket utveckling. Havs- och vattenmyndigheten har det över- gripande ansvaret för fiskerikontrollen i , vilken huvudsakligen är EU-reglerad som en del av den gemensamma fiskeripolitiken. Fiskerikontrollen omfattar kvotuppföljning och fisketid (effort), dokumentkontroll, landningskontroll, tran- sportkontroll och beslut om fiskestopp såväl som kontroll att regelverket följs. Den sjögående fiskerikontrollen bedrivs av Kust- bevakningen. Fiskerikontrollen genomförs även i samverkan med andra EU-medlems- länder i form av gemensamma kontrollinsatser i vissa havsområden, sk. Joint Deployment Plans (JDP). har Havs- och vatten- myndigheten fortsatt arbetet med att utveckla och anpassa fiskerikontrollen till de krav som EU ställer. Utvecklingsarbetet avser bl.a. fartygsövervakningssystem () och kontrollförordningens krav på ett spårbarhetsystem för fiskeriprodukter. Regeringens proposition Sanktionsavgifter för andra aktörer på fiskets område än yrkesfiskare (prop. 2015/16:118) har medfört att även aktörer som hanterar fisk men inte är yrkesfiskare kan påföras sanktionsavgifter vid överträdelser av bestämmelser om uppgifts- skyldighet och märkningskrav i EU:s gemensamma fiskeripolitik. Reglerna träder i kraft . Svenskt fiske hade tillgång till 56 kvoter . De fiskemöjligheter som tilldelades i form av kvoter uppgick till samt 26 870 laxar (uppgick det till och 29 857 laxar). stoppade Havs- och vattenmyndigheten fisket på sex kvoter. Samma antal stoppades 2014. Kvotutnyttjandet var liksom föregående år högt, vilket ligger i linje med målet att inga kvoter ska överskridas som de ska nyttjas fullt ut. Viktiga orsaker till att kvoterna hållits är enligt Havs- och vattenmyndigheten fiskets följsamhet mot rapporteringskraven, effektiv dokumentation, snabb och korrekt dataläggning av uppgifterna, landningskontrollen samt kvotbyten med andra länder. En del av målen för landningskontroll är EU- reglerade, andra är framtagna av Havs- och vattenmyndigheten och återfinns i tillsynsplanen för fiskerikontroll. Alla EU-mål uppnåddes, utom kvantitetsmålet för pelagiskt fiske i och saluförd torsk via auktioner. Detta är ett förbättrat resultat i jämförelse . Förklaringen är att myndigheten tydligt prioriterat kontrollen av arter som omfattas av fleråriga planer. Priori- teringen var ett resultat av att Europeiska kommissionen i ett beslut påpekade brister på uppnådda målnivåer för de arter som omfattas av fleråriga planer. Beslutet förde med sig att myndigheten fick omprioritera sina kontroll- insatser även inom andra fiskeområden. Trots detta nåddes alla nationella mål utom antalsmålet för transportkontroll. Fiskeriprogrammet/Havs- och fiskeriprogrammet För att mäta resultatet för målet för fiskeri- programmet 2007–2013 har följande indikator använts: För att redovisa resultat och bedöma hur havs- och fiskeriprogrammet bidrar till målet för utgiftsområdet, med avseende på att de gröna näringarna ska vara livskraftiga och en hållbar användning av naturresurserna, kommer följande indikatorer att användas: –Förändring av oönskade fångster –Förändrad vattenbruksproduktion. –Antal projekt inom datainsamling och kontroll. –Antal genomförandeprojekt inom lokalt ledd utveckling. –Antal projekt inom saluföring och beredning. –Förändrad täckning av skyddade områden. Uppföljningen av havs- och fiskeriprogrammets måluppfyllelse sker i enlighet med utvärderings- kraven som ställs i . För programperioden –2020 ska två fördjupade årsrapporter (2017 och 2019) lämnas, liksom en slutrapport och en slututvärdering . Dessutom kommer utvärderingssekretariatet vid att löpande genomföra egna utredningar och uppföljningar. Fiskeriprogrammet (2007–2013)