prop · H303135 · 2016-03-21 00:00:00 — Vidare måste utbildningsanordnaren i arbetet med denna punkt se över hur antagningen går till i praktiken, bl.a. hur sökande bemöts i processen. Diskrimineringsgrunden kön och att åstadkomma en jämnare könsfördelning har länge varit i fokus när det gäller antagning och deltagande i olika utbildningar och det finns mycket statistik om detta. Regeringen anser att det är mycket viktigt att även övriga diskrimineringsgrunder får mer utrymme i genomgången av möjligheterna och förutsättningarna för alla att delta i universitets- och högskoleutbildningar. Undervisningsformer och organisering av utbildningen Utbildningen vid högskolor består framför allt av undervisning i olika former. Undervisningen kan utformas på olika sätt – som föreläsningar, seminarier, distansundervisning, online-kurser och liknande. En del av undervisningens utformning handlar också om när undervisningstiden förläggs och var den äger rum, det vill säga den övergripande organiseringen av kärnverksamheten. Olika undervisningsformer fungerar sannolikt olika bra för olika människor, inte minst med tanke på diskrimineringsgrunderna. Exempelvis kan vissa undervisningsformer innebära större eller mindre hinder i undervisningen för en student med funktionsnedsättning. Arbetet med aktiva åtgärder i denna del bör gå ut på att undersöka om det finns risker för sådan negativ inverkan som kan undvikas genom skäliga åtgärder. UHR har ansett att bestämmelsen skulle kunna kompletteras med en skrivning som inkluderar reflektion över utbildningsmaterial och hänvisar till en handledning för högskolan från där betydelsen av en kritisk och konstruktiv diskussion om aktuell kurslitteratur poängteras. Regeringen delar UHR:s synpunkt att det är viktigt att kurslitteraturen inte förmedlar en stereotyp och normgivande bild av vissa grupper och osynliggör andra. Utredningen har dock inte särskilt behandlat frågan om även utbildningsmaterial bör omfattas av utbildningsanordnares arbete med aktiva åtgärder. Det finns följaktligen inget underlag för ett förslag i linje med UHR:s synpunkter. Den i och för sig angelägna frågan om utbildningsmaterialets betydelse kan därför inte hanteras i detta sammanhang. Examinationer och bedömningar av studenternas prestationer Högskolornas utbildningsverksamhet innefattar ett stort antal moment som innehåller bedömningar av studenternas prestationer, inte minst examinationer. Formerna för sådana bedömningar ska enligt högskoleförordningen finnas i en kursplan som meddelas av högskolan. Liksom beträffande antagningsförfarandet utgör regleringen i sig ett medel för att motverka diskriminering, och det är enligt diskrimine- 2015/16:135 ringslagen förbjudet att vid betygsättning, examination och liknande diskriminera någon. Det som krävs i denna del i fråga om aktiva åtgärder handlar om att på ett generellt plan säkerställa att kursplaner och andra regler för bedömningar inte riskerar att försämra möjligheterna för någon grupp. Det handlar också om att utbildningsanordnaren undersöker om det i det praktiska arbetet och tillämpningen av reglerna finns risk för att bedömningar av studenternas studieprestationer medvetet eller omedvetet påverkas av faktorer som har samband med någon diskrimineringsgrund. Arbetet i denna del bör inriktas på undersökning och genomgång av regler och rutiner samt utbildning av personalen om det finns sådana behov. Arbetet med aktiva åtgärder ska enligt regeringens förslag omfatta även högskolornas studiemiljö. När det gäller UHR:s synpunkt att även den fysiska miljön, med avseende på utsmyckningar, namn på salar, hus, gator m.m., bör omfattas vill regeringen framhålla att studiemiljön handlar om både den fysiska och den psykosociala miljön. Avsikten är att det ska vara möjligt för alla studenter att vistas i högskolan utan att hindras av något som har samband med kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder. Högskolorna har enligt 1 kap. 11 § högskoleförordningen ett ansvar för att studenterna ska ha en god studiemiljö. Även arbetsmiljöförfattningarnas krav på ett systematiskt arbetsmiljöarbete innebär skyldigheter att se över den fysiska och psykosociala miljön. Utredningen gör bedömningen att arbetet med aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagen i vissa delar sannolikt sammanfaller med arbetet enligt nämnda bestämmelser, och att undersökningar och insatser därför bör kunna samordnas till stor del. Arbetet med aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagen ska, till skillnad från arbetsmiljöarbetet och insatserna enligt högskoleförordningen, specifikt inriktas på om det i den fysiska och psykosociala studiemiljön finns generella risker och hinder utifrån diskrimineringsgrunderna. Den fysiska studiemiljön avser lokaler, hjälpmedel, utrustning och fysiska faktorer i övrigt. Den psykosociala miljön innefattar sådant som bemötandefrågor, tilltal – både i undervisningssammanhanget och i sociala aktiviteter – och olika former för umgänge. Verksamheten på alla utbildningsnivåer ska omfattas av översynen av studiemiljön. Inte minst när det gäller utbildning på forskarnivå finns det behov av att undersöka den psykosociala studiemiljön så att den inte missgynnar kvinnor och därigenom bidrar till en sned könsfördelning på högre nivå i den akademiska verksamheten. Just diskrimineringsgrunden kön har diskuterats i många sammanhang och undersökningar när det gäller den psykosociala studiemiljön. Regeringen anser dock att det är nödvändigt att utbildningsanordnaren även analyserar studiemiljön utifrån övriga diskrimineringsgrunder. Om risker för diskriminering eller andra hinder för allas lika rättigheter och möjligheter upptäcks kan olika åtgärder vara aktuella beroende på vad som kommer fram i undersökningen. Handlar det om den fysiska miljön kommer åtgärderna sannolikt inriktas på att i skälig utsträckning Prop. 2015/16:135 ombesörja de ändringar som behövs. När det gäller den psykosociala miljön kan åtgärderna troligtvis handla om utbildning, information och diskussioner om värdegrund och normer. Vilka konkreta åtgärder som ska vidtas är beroende på vilka problem som upptäcks i den egna verksamheten. Mycket av arbetet sammanfaller sannolikt med det systematiska arbetsmiljöarbetet, och dessa olika krav kan med fördel samordnas. Avsikten är inte att arbetet ska göras dubbelt. Vägledning kan också finnas i erfarenheter från arbetsmiljöarbetet. I undersökningen av studiemiljön ingår att undersöka om det förekommer trakasserier eller risker för trakasserier, inklusive sexuella trakasserier. Här kan frågor ställas om hur studenterna uppfattar klimatet på skolan. Undersökningen kan också omfatta t.ex. hur jargongen är bland studenter och lärare och om det förekommer rasistiska, sexistiska eller på annat sätt nedsättande skämt. Vilka konkreta åtgärder som behövs på ett visst lärosäte är beroende av situationen på just den platsen. De uttalanden som görs i förarbetena till diskrimineringslagen kan ge vägledning även fortsättningsvis (prop. 2007/08:95 s. 356 och 536 f.). Med förslaget ska dock det förebyggande arbetet omfatta även trakasserier som har samband med könsöverskridande identitet eller uttryck och ålder. Det arbetet bör kunna bedrivas på samma sätt som med övriga diskrimineringsgrunder eftersom det handlar om att arbeta med normer, värderingar och attitydfrågor. Möjligheter att förena studier med föräldraskap På arbetslivsområdet finns en skyldighet att underlätta för arbetstagare att kombinera arbete med föräldraskap, och regeringen föreslår i avsnitt 7.1 att möjligheter att förena förvärvsarbete med föräldraskap ska omfattas av arbetet med aktiva åtgärder. Det kan sannolikt även förekomma svårigheter att kombinera föräldraskap med studier. Regeringen föreslår därför att utbildningsanordnare i arbetet med aktiva åtgärder ska utreda behovet av åtgärder för att främja möjligheter att förena studier med föräldraskap och vidta åtgärder i den utsträckning det är skäligt. Omständigheter som kan behöva ses över är t.ex. hur undervisningen organiseras och när den förläggs, och om det finns särskilda behov när det gäller lokalerna. Viss vägledning finns i förarbetena till den nu gällande bestämmelsen på arbetslivsområdet (prop. 2007/08:95 s. 330 f.). 8.3Riktlinjer och rutiner för att förhindra trakasserier Regeringens förslag: Utbildningsanordnaren ska ha riktlinjer och rutiner för verksamheten i syfte att förhindra trakasserier och sexuella trakasserier. Utbildningsanordnaren ska följa upp och utvärdera de riktlinjer och rutiner som finns. 2015/16:135 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens förslag innebär dock att regleringen för utbildningsanordnare på skolområdet ska finnas i skollagen. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig har , antidiskrimineringsbyråer, och tillstyrkt förslaget. har ansett att det skulle kunna framgå ännu tydligare att utbildningsanordnare ska arbeta mot trakasserier och sexuella trakasserier inom ramen för studiemiljön och föreslagit att detta ska framgå av lagtexten. Skälen för regeringens förslag: Enligt 3 kap. 15 § diskrimineringslagen finns en skyldighet för utbildningsanordnare att vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att något barn eller någon elev eller student som deltar i eller söker till verksamheten utsätts för trakasserier som har samband med kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning eller sexuell läggning eller för sexuella trakasserier. Av 2 kap. 7 § diskrimineringslagen framgår vidare att om en utbildningsanordnare får kännedom om att ett barn eller en elev, student eller studerande som deltar i eller söker till utbildningsanordnarens verksamhet anser sig ha blivit utsatt för trakasserier eller sexuella trakasserier i samband med verksamheten, är utbildningsanordnaren skyldig att utreda omständigheterna kring de uppgivna trakasserierna och i förekommande fall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att förhindra trakasserier . Utredningen har föreslagit att utbildningsanordnaren ska ha riktlinjer och rutiner för verksamheten i syfte att förhindra trakasserier och sexuella trakasserier. Utredningen har hänvisat till att problemet med trakasserier i studiemiljön, framför allt trakasserier som har samband med kön, sexuell läggning eller könsöverskridande identitet eller uttryck har påtalats av flera intresseorganisationer. Utredningen har inte fått indikationer på att problemen är lika stora när det gäller andra företeelser, som exempelvis repressalier. Utredningen har därför ansett att alla utbildningsanordnare bör vidta vissa förebyggande åtgärder genom att anta riktlinjer och rutiner för att förhindra trakasserier. Utredningens förslag om en sådan bestämmelse i diskrimineringslagen har emellertid inte omfattat utbildningsanordnare inom den skollagsreglerade verksamheten eftersom utredningen föreslagit att regleringen om aktiva åtgärder för dessa utbildningsanordnare ska finnas i skollagen (2010:800). har ansett att det uttryckligen ska framgå av lagtexten att utbildningsanordnare ska arbeta mot trakasserier och sexuella trakasserier inom ramen för studiemiljön. Regeringen vill betona, vilket närmare utvecklas i avsnitt 8.2, att i den undersökning av studiemiljön som utbildningsanordnaren ska göra ingår det att undersöka om det förekommer trakasserier, sexuella trakasserier eller risker för sådana trakasserier och, beroende på situationen på ett visst lärosäte, vidta de konkreta åtgärder som behövs. Regeringen anser därför inte att det behövs en sådan särskild bestämmelse för just studiemiljön som föreslår. Regeringen konstaterar att en av de vanligaste formerna av Prop. 2015/16:135 diskriminering på utbildningsområdet är just trakasserier av olika slag. Regeringen föreslår därför att utbildningsanordnare på alla utbildningsnivåer ska vidta vissa förebyggande åtgärder i form av att anta riktlinjer och rutiner för att förhindra trakasserier. Sådana åtgärder ska alltså vidtas även om det i undersökningen inte framkommit att det föreligger några sexuella trakasserier eller trakasserier som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna eller risker för den formen av diskriminering. Regeringen anser att alla utbildningsanordnare ska ha riktlinjer där lärosätet markerar att sexuella trakasserier och trakasserier som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna inte accepteras. Utbildningsanordnaren ska också ha rutiner som dels klargör hur lärosätet ska agera om trakasserier påstås ha inträffat, dels anger vem den som anser sig trakasserad ska vända sig till och vem som ansvarar för att händelsen eller påståendena utreds. Chefer och personal i arbetsledande befattningar bör utbildas om reglerna om trakasserier samt om hur man kan förebygga och förhindra trakasserier. Regeringens förslag: I arbetet med aktiva åtgärder ska utbildningsanordnaren samverka med dem som deltar i utbildningen och med anställda i verksamheten. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. utbildningsanordnare på skolområdet ska finnas i skollagen. Remissinstanserna: Av de remissinsanser som har yttrat sig har universitet, , , Lärar- förbundet, och Tjänstemännens central- organisation tillstyrkt förslaget. Universitets- och högskolerådet (UHR) har tillstyrkt förslaget men ansett att bestämmelsen bör kompletteras med ett förtydligande om vad samverkan ska omfatta. Skälen för regeringens förslag: Enligt diskrimineringslagen ligger hela ansvaret för aktiva åtgärder på utbildningsområdet på Till skillnad från bestämmelserna arbetslivsområdet finns ingen skyldighet att i arbetet med aktiva åtgärder mot diskriminering samverka med barn, elever och studenter eller de anställda i verksamheten. Utredningen har föreslagit att även utbildningsanordnare på universitets- och högskoleområdet i arbetet med aktiva åtgärder ska samverka med de som deltar i utbildningen och med anställda i Utredningens förslag att införa en bestämmelse i diskrimineringslagen om samverkan har begränsats till universitets- och högskoleområdet mot bakgrund av att utredningen föreslagit att reglerna om aktiva åtgärder för utbildningsanordnare på skolområdet ska flyttas Regeringens uppfattning är att ett arbete med aktiva åtgärder förutsätter att alla berörda är delaktiga och införstådda i de uppgifter och åtgärder 2015/16:135 som behöver vidtas för att arbetet ska bli effektivt. Det saknas också bärande argument för varför universitets- och högskoleområdet skulle undantas från ett krav på samverkan med studenterna. Regeringen anser därför att det behövs en bestämmelse om samverkansskyldighet för utbildningsanordnare på universitets- och högskoleområdet på samma sätt som för arbetsgivare. Eftersom regeringen har bedömt att reglerna om aktiva åtgärder för utbildningsanordnare på skolområdet tills vidare bör ligga kvar i diskrimineringslagen (se avsnitt 5) ska den nya bestämmelsen om samverkan även omfatta utbildningsanordnare på skolområdet. Behovet av samverkan i arbetet med aktiva åtgärder mot diskriminering är lika stort på skolområdet som på universitets- och högskoleområdet. Samverkan ska därför enligt regeringens förslag ske med barn, elever, studenter och anställda. Vilka anställda som berörs av samverkansskyldigheten får avgöras i respektive utbildningsverksamhet. Det kan antas att olika kategorier av anställda berörs i olika stor utsträckning. Naturligtvis är de personalgrupper som har daglig kontakt med barnen, eleverna eller studenterna viktigast i detta sammanhang. Hur samverkan bör utformas får också lösas i varje enskild utbildningsverksamhet. Strukturen för samverkan blir självfallet beroende av utbildningens övriga form och omfattning. Avsikten är inte att varje enskild anställd, barn, elev eller student ska delta i arbetet, utan det bör vara tillräckligt med representanter för olika grupper, däribland elev- och studentorganisationer. Det är dock enligt regeringens mening av stor vikt att arbetet förankras i verksamheten hos de olika grupperna. Ansvaret för att samverkan kommer till stånd bör ligga på utbildningsanordnaren, som får finna former för att arbetet ska fungera. Regeringen anser inte att det, som UHR anfört, finns något behov av att i bestämmelsen förtydliga vad samverkan ska omfatta. Enligt den föreslagna bestämmelsen ska samverkan ske i arbetet med aktiva åtgärder. Utbildningsanordnarens samverkansskyldighet gäller alltså hela arbetet med aktiva åtgärder. Vad detta omfattar framgår av de bestämmelser som föreslås reglera detta arbete, 3 kap. 16–18 §§. Samverkan ska vara en del av arbetet i alla de steg som ingår i det arbetet, dvs. från undersökning till eventuella åtgärder som behöver vidtas och uppföljning (se avsnitt 6.3). Regeringens förslag: Utbildningsanordnaren ska skriftligen dokumentera arbetet med aktiva åtgärder. För en utbildningsanordnare på universitets- och högskoleområdet ska dokumentationsskyldigheten avse de verksamhetsområden som ska omfattas av arbetet med aktiva åtgärder. 1. en redogörelse för alla delar av arbetet, 2. en redogörelse för de åtgärder som vidtas och planeras i syfte att förhindra trakasserier och sexuella trakasserier, och 3. en redogörelse för hur samverkansskyldigheten fullgörs. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens förslag innebär dock att regleringen för utbildningsanordnare på skolområdet ska finnas i skollagen. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som yttrat sig har , , , Universitets- och högskolerådet, Specialpedagogiska skolmyndigheten, antidiskrimineringsbyråer och Förbundet tillstyrkt förslaget. har dock ansett att dokumentationsskyldigheten bör konkretiseras i lagtexten och lämnat ett förslag på vad som bör anges. () har ansett att det kan finnas fördelar med att ersätta kravet på likabehandlingsplan med ett mer allmänt hållet men också mer omfattande dokumentationskrav. SFS har dock velat att det ska läggas till ett krav på att dokumentationen ska finnas tillgänglig för alla studenter och har även anfört att det måste vara tydligt vilken dokumentation som lagen kräver. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande rätt, 3 kap. 16 § diskrimineringslagen, ska utbildningsanordnare upprätta en likabehandlingsplan. Planen ska innehålla en översikt över de åtgärder som behövs dels för att främja lika rättigheter och möjligheter, dels för att förebygga och förhindra trakasserier. Planen ska innehålla en redogörelse för vilka åtgärder som ska påbörjas eller genomföras och en redovisning av hur åtgärderna i föregående års plan har genomförts. I gällande rätt finns inte något uttryckligt krav på att vidta åtgärder, annat än för att förebygga och förhindra trakasserier. Regeringen föreslår i avsnitt 6.3 att utbildningsanordnare, som en del i arbetet med aktiva åtgärder, ska vidta de åtgärder som skäligen kan krävas utifrån en undersökning och analys av den egna verksamheten. Regeringen vill genom förslaget klargöra att det viktigaste är att åtgärder faktiskt genomförs, inte att de redovisas i en plan. Krav på att upprätta planer i arbetet med aktiva åtgärder finns , förutom på utbildningsområdet, även i fråga om jämställdhetsarbetet och lönekartläggningen på arbetslivsområdet. Det föreslås ovan att dokumentationskravet på arbetslivsområdet ska finnas kvar, om än i en annan form. För skollagsreglerad verksamhet finns krav i skollagen på att upprätta en plan mot kränkande behandling och även krav på att dokumentera det systematiska kvalitetsarbetet. Att dokumentera och upprätta planer är således en vanligt förekommande skyldighet i liknande verksamheter där det krävs ett systematiskt arbetssätt. Den främsta anledningen till att det finns sådana skyldigheter är att ett systematiskt arbete är svårt att genomföra utan någon form av dokumentation. För att arbetet med aktiva åtgärder ska kunna följas och fungera som ett stöd i verksamheten samt vara en effektiv arbetsmetod även på skol-, universitets- och högskoleområdet anser regeringen i likhet med utredningen att det bör dokumenteras. Regeringen föreslår därför att utbildningsanordnaren även fortsättningsvis skriftligen ska dokumentera arbetet med aktiva åtgärder. Dokumentationen bör ske löpande. Genom en kontinuerlig dokumentation blir det dels möjligt för tillsynsmyndigheten att följa vilket arbete som bedrivs, dels underlättas möjligheten för den som arbetar med aktiva åtgärder att se var i 2015/16:135 processen man befinner sig. Båda dessa skäl talar enligt regeringen för att utbildningsanordnares dokumentation av arbetet med aktiva åtgärder även i fortsättningen bör ske . Dokumentationen bör innehålla en redogörelse för samtliga delar av det nya föreslagna arbetet med aktiva åtgärder. Här ingår att även redovisa de åtgärder – riktlinjer och rutiner – som vidtas och planeras i syfte att förhindra trakasserier. En annan skillnad är att dokumentationen enligt förslaget ska omfatta samtliga sju diskrimineringsgrunder. Ytterligare en förändring gentemot nuvarande likabehandlingsplan är att det ska redovisas hur den samverkansskyldighet som föreslås i avsnitt 8.4 fullgörs. Regeringen föreslår att de delar av verksamheten som dokumentationen ska omfatta anges i lagen. På universitets- och högskoleområdet föreslås att arbetet med aktiva åtgärder ska omfatta vissa särskilt angivna verksamhetsområden (se avsnitt 8.2). Det innebär att det av lagtexten ska framgå att dokumentationen av arbetet på universitets- och högskoleområdet ska omfatta dessa angivna områden. I övrigt bör samma dokumentationskrav gälla på skolområdet respektive universitets- och högskoleområdet. har ansett att dokumentationsskyldigheten bör konkretiseras i lagtexten och att det kan vara klokt att utforma dokumentationsbestämmelsen så att den blir så användbar som möjligt, snarare än att ange att allt ska omfattas. Den som ska dokumentera arbetet kan då följa konkreta anvisningar i lagtexten om vad dokumentationen ska innehålla och själv välja hur arbetet lämpligen dokumenteras i övrigt. I likhet med bedömningen av utformningen av den bestämmelse som föreslås reglera dokumentationen på arbetslivsområdet (se avsnitt 7.7) anser regeringen emellertid att dokumentationskravet är väl avvägt och att dess innebörd kan tydliggöras i författningskommentaren till bestämmelsen. SFS har framfört att dokumentationen ska finnas tillgänglig för alla studenter och även att det måste vara tydligt vilken dokumentation som lagen kräver. Som anförs ovan anser regeringen att dokumentationskravets innebörd blir tydlig genom författningskommentaren till bestämmelsen. När det gäller frågan om ett uttryckligt krav i lagen att dokumentationen ska finnas tillgänglig för studenter och andra anser regeringen att detta inte behöver anges. Det får förutsättas att utbildningsanordnaren tillgodoser att dokumentationen finns lättillgänglig för studenter och andra som har intresse av dess innehåll, t.ex. genom att den finns utlagd på lärosätets webbsida. Regeringen instämmer även i SFS synpunkt att dokumentationens innehåll ska vara utformat på ett sätt som gör att det är lätt att förstå och sätta sig in i även för den som inte är insatt i arbetet. Lagrådet har beträffande den föreslagna paragrafens utformning i lagrådsremissen ansett att den bör kunna förenklas och lämnat förslag på hur den exempelvis kan utformas. Regeringen instämmer i att paragrafens struktur bör förenklas jämfört med förslaget i lagrådsremissen och föreslår att paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag men med en redaktionell justering. 9.1Tillsyn över reglerna om aktiva åtgärder fortsätta att ansvara för att utöva tillsyn över att reglerna om aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagen följs. bör finnas kvar och fortsätta ha rätten Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens när det gäller frågan om tillsyn. Utredningen har dock föreslagit att även ska utöva tillsyn över föreskrifter meddelade med stöd av lagen.