prop · H4031 · 2016-09-20 00:00:00 — I den mån män eller kvinnor påverkas direkt av förslagen är det alltså i den utsträckning de utövar representation i egenskap av företagare. För enskilda närings- idkare finns det tydliga skillnader av könsfördelningen mellan olika branscher, men totalt sett är det en övervikt av män (jfr På tal om kvinnor och män, SCB 2014). I övrigt påverkas män och kvinnor endast indirekt såsom direkta eller indirekta ägare av företag. Män har generellt sett en större del av både det direkta och det indirekta ägandet i företagen. I den utsträckning förslaget om en utvidgad avdragsrätt för mervärdesskatt har effekter för individer bedöms det därför ha negativa effekter på den ekonomiska jämställdheten. 6.24.1 Ärendet och dess beredning har i en hemställan till Finans- departementet föreslagit att en skattebefrielse för mervärdesskatt införs för beskattningsbara personer som bedriver verksamhet med liten omsättning. har till skrivelsen bifogat en promemoria med förslag på utformning av en sådan omsättningsgräns. Vidare har i en hemställan införs(dnr Fi2015/3229/S2). E.ON, och Företagarna har anslutit sig till förslaget från . Även har hemställt om att en omsättningsgräns för mervärdesskatt införs (dnr Fi2016/00489/S2. Den av ingivna promemorian med lagförslag har remissbehandlats. Promemorians lagförslag finns i bilaga 18, avsnitt 1. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 18, avsnitt 2. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr Fi2016/01205/S2). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen i bilaga 18, avsnitt 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 18, avsnitt 4. Lagrådet föreslog språkliga ändringar och förtydliganden av lagtexten. Regeringen har följt Lagrådets förslag, som behandlas i avsnitt 6.24.3, 6.24.5 och 6.24.6 samt i författningskommentaren. Följdändringar har även gjorts i 9 a kap. 1 § och 9 d kap. 4 § mervärdesskattelagen (1994:200). 6.24.2 Bakgrund och gällande rätt Reglerna om mervärdesskatt är i hög grad harmoniserade inom EU. De svenska reglerna i mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML, har sin motsvarighet i rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, kallat mervärdesskattedirektivet. Mervärdesskatt ska betalas till staten vid skattepliktig omsättning av varor och tjänster inom landet som görs av en beskattningsbar person i denna egenskap. Utgångspunkten är att den som omsätter varan eller tjänsten är skattskyldig för sådan omsättning (1 kap. 2 § ML). Mervärdesskatt ska även betalas vid skattepliktiga unionsinterna förvärv och vid import. All omsättning av varor och tjänster P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 samt import är skattepliktig om inget annat anges. Två grundläggande begrepp i mervärdes- skattelagen är beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet. Med beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat (4 kap. 1 § första stycket ML). Både fysiska personer och juridiska personer kan vara beskattningsbara personer. Mervärdesskatt ska bara betalas på försäljning av varor och tjänster som görs av beskattningsbara personer i denna egenskap. Med ekonomisk verksamhet förstås varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör samt verksamhet inom fria och därmed jämställda yrken (4 kap. 1 § andra stycket ML). Försäljning av varor och tjänster som inte bara görs tillfälligt anses som ekonomisk verksamhet. Det krävs inte att det finns ett vinstsyfte med verksamheten. Reglerna om beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet infördes i ML . De regler som gällde för yrkesmässig verksamhet och som tillämpades för tid före innehöll bl.a. en beloppsgräns på för sådana verksamheter som inte utgjorde näringsverksamhet enligt inkomst- skattelagen (1999:1229) men bedrevs i former som var jämförliga med en till sådan näringsverksamhet hänförlig rörelse. Någon sådan beloppsgräns finns inte för en ekonomisk verksamhet. Det betyder att en verksamhet kan anses som en ekonomisk verksamhet oberoende av omsättningens storlek. Det innebär även att verksamheter med liten omsättning ska registreras till mervärdesskatt. I artiklarna 282−291 i mervärdesskattedirektivet finns bestämmelser om skattebefrielse och skattelättnader för små företag. Skattebefrielse och skattelättnader får inte tillämpas på vissa transaktioner. Det gäller leveranser av nya transportmedel och tillhandahållanden som görs av beskattningsbara personer som inte är etablerade i det EU-land där skatten ska betalas (artikel 283). Medlemstaterna får också undanta andra transaktioner från tillämpningen av skattebefrielse för småföretag. Den som omfattas av regler om befrielse från mervärdes- skatt har inte rätt till avdrag för mervärdesskatt P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 och får inte ange mervärdesskatt i sina fakturor (artikel 289). En beskattningsbar person som kan skattebefrias kan dock välja att tillämpa de allmänna mervärdesskattereglerna (artikel 290). har rätt att införa skattebefrielse för beskattningsbara personer vars årsomsättning högst är lika med motvärdet i nationell valuta av 10 000 ECU enligt den omräkningskurs som gällde för anslutningen (artikel 287). Beloppet 10 000 ECU motsvarar vid omräkning till SEK med valutakursen per . 6.24.3Införande av skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning Regeringens förslag: En beskattningsbar person vars omsättning inom landet för det innevarande beskattningsåret inte överstiger får under vissa förutsättningar befrias från mervärdesskatt. Omsättningen får inte heller ha överstigit under något av . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslogs dock ingen ändring i 1 kap. 1 § ML om när mervärdesskatt ska betalas. Vidare har redaktionella och språkliga ändringar gjorts i regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i , , , , , , , , Naturvårds- verket och har inga synpunkter på förslaget. , , , , , Oberoende elhandlare, Kommuner och Landsting (SKL) och () tillstyrker förslaget. Även (), och Svensk Solenergi välkomnar förslaget. , (E.ON), FAR, Företagarna, (), () och Energiföretagen () är positiva till införandet av en omsättningsgräns men anser att det föreslagna beloppet är för litet. framhåller att ett högre belopp skulle mer kraftfullt bidra till regeringens mål att minska den administrativa bördan för företagen och att omsättningsgränsen bör vara ungefär lika hög som i och . FAR anser att gränsen bör vara . Företagarna förordar en gräns på som sedan ska utvärderas, medan NSD anser att gränsen bör vara . Tillväxtanalys och Förvaltningsrätten i noterar, i likhet med E.ON, FAR och LRF, att den föreslagna gränsen är låg jämfört med flera andra EU-länder. Tillväxtanalys anser att gränsen kan höjas något, dock inte över 10 000 ECU. LRF anser att omsättningsgränsen bör för att stämma överens reglerna i inkomstskattelagen om schablon- avdrag vid uthyrning av privatbostad. SKL anser att gränsen eventuellt är för låg och bör utvärderas efter ikraftträdandet. och E.ON konstaterar att den föreslagna nivån innebär att solel- producerande privatpersoner med god marginal hamnar under gränsen, något som Oberoende elhandlare, och Svensk Solenergi instämmer i. E.ON förordar trots detta en högre gräns för att säkerställa att den tilltänkta gruppen kommer att omfattas av undantaget. Förvaltningsrätten i och Företagarna anser att det regelverk som föreslås är relativt komplicerat vilket kan göra att fördelarna med att införa en omsättningsgräns går förlorade. E.ON menar att det är oklart om omsättnings- gränsen ska tillämpas per fastighetsägare, per anläggning eller på något annat sätt i de fall då fastigheten som producerar elen är samägd. Företagarna och NSD menar att konsekvensanalysen är otillräcklig. LRF, NNR och NSD anser att redovisningen av de offentligfinansiella effekterna är bristfällig. LRF anser även att den offentligfinansiella effekten är felräknad eller att det förekommer en felskrivning avseende den offentligfinansiella effekten. NNR och NSD jämför de offentlig- finansiella effekterna med de offentligfinansiella effektberäkningar för en omsättningsgräns på som gjordes i utredningen värdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv (SOU 2002:74) och ifrågasätter varför skillnaderna så anmärkningsvärt stora och att det talar för att de offentligfinansiella effektberäkningarna är anser att konsekvensanalysen är godtagbar. LRF pekar på att den som är skattebefriad enligt de nya bestämmelserna i 9 d kap. fortfarande verkar vara skattskyldig i den mening som avses i ML och skatteförfarandelagen samt att förslaget om att omsättningsgränsen justeras om beskattningsårets längd är längre eller kortare än kan bli problematiskt i fråga om nystartade, säsongsbetonade verksam- heter. Skälen för regeringens förslag I mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML, finns ingen gräns för befrielse från mervärdesbeskattning. Frågan om att införa bestämmelser om skattebefrielse för beskatt- ningsbara personer med liten omsättning har tidigare utretts, se betänkandet Mervärdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv (SOU 2002:74) samt promemorian Mervärdesskatt för den ideella sektorn, m.m. (Ds 2009:58). Förslagen ledde inte till lagstiftning. Frågan om införande av skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning har även berörts i regeringens proposition Begreppet beskattnings- bar person – en teknisk anpassning av mervärdesskattelagen (prop. 2012/13:124). Det är enligt regeringens mening angeläget att företag konkurrerar på lika villkor. Mervärdes- skatt ska tas ut oavsett ett företags storlek och inte påverka företag på olika sätt. För företag med en mycket liten omsättning innebär dock administrationen av mervärdesskatten en avsevärd arbetsbörda. Regeringen har i olika sammanhang framhållit att det är angeläget att förenkla för de minsta företagen. Ett sätt att förenkla för dessa företag är att ge dem en möjlighet att bli befriade från att ta ut mervärdesskatt. Regeringen föreslår därför att en möjlighet till skattebefrielse införs för mindre företag. Ett ytterligare skäl för att införa en skatte- befrielse är att underlätta för privatpersoners försäljning av överskottsel. Huruvida försäljning av el från solceller och vindkraftverk, s.k. mikroproduktion av förnybar el, är en ekonomisk verksamhet i mervärdesskatte- hänseende har prövats av . Domstolens avgörande innebär att försäljning av el från en solcellsanläggning som befinner sig på P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 eller i anslutning till en privatbostad utgör en ekonomisk verksamhet när den el som produceras kontinuerligt levereras in på elnätet mot ersättning (Dom Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr, C-219/12, EU:C:2013:413). har i en skrivelse , dnr 131 325316-14/111, Beskattnings- konsekvenser för den som har en solcells- anläggning på sin villa eller fritidshus som är privatbostad, bedömt att dom innebär att försäljning av el från en solcells- anläggning som befinner sig på eller i anslutning till en privatbostad, är en ekonomisk verksamhet när den el som produceras kontinuerligt levereras in på elnätet mot ersättning. Det finns ingen beloppsgräns för redovisning och uttag av mervärdesskatt. Mikroproducenterna är därför skyldiga att registrera sig, ta ut och redovisa mervärdesskatt oavsett omsättningens storlek, vilket medför en administrativ börda. Som en övervägande del av remissinstanserna konstaterat skulle ett införande av en omsättningsgräns underlätta såväl för dessa mikroproducenter av förnybar el som för . Införande av en omsättningsgräns Storleken på omsättningsgränsen bör bestämmas till ett belopp som ger möjlighet för beskatt- ningsbara personer med en mycket begränsad verksamhet att slippa hantera uppbörden av mervärdesskatt. En omsättningsgräns på är enligt regeringens uppfattning tillräcklig för att omfatta beskattningsbara personer som bedriver kommersiell verksamhet som är så begränsad att det finns skäl för att befria dem från uppbörden av mervärdesskatt. Som flera remissinstanser, däribland Energi- myndigheten, E.ON, Oberoende elhandlare och konstaterar är denna gräns också tillräcklig för att de privatpersoner som säljer överskottet från mikroproduktion av förnybar el ska omfattas. , Företagarna, föreslår ett högre belopp för att omfattas av en skattebefrielse. Regeringen ser inget behov av en högre omsättningsgräns. Det som , , och Företagarna framför i sitt förslag (dnr Fi2015/3229/S2) föranleder inte regeringen att göra någon annan bedömning när det gäller nivån på omsättningsgränsen. Det föreslås därför att beskattningsbara personer vars omsättningar P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 av skattepliktiga varor och tjänster inom landet inte överstiger per beskattningsår under vissa förutsättningar ska vara befriade från mervärdesbeskattning. En omsättningsgräns på kan förväntas minska den administrativa bördan både för aktörer med liten omsättning eftersom dessa inte behöver redovisa mervärdesskatt, och för som inte behöver administrera verksamheter med liten omsättning som inte beräknas ge några större skatteintäkter. Vidare menar regeringen att en förutsättning är att den beskattningsbara personens omsätt- ning inte under något av de två föregående beskattningsåren får ha överstigit . Ett sådant krav behövs för att förhindra att reglerna utnyttjas på ett inte avsett sätt, genom att verksamheter av betydligt större omfattning väljer att omfattas av omsättningsgränsen fram till dess att omsättningen överstiger . En ny beskattningsbar person bör omfattas av möjligheten till skattebefrielse redan när verksamheten påbörjas. De som omfattas av skattebefrielsen för beskattningsbara personer med liten omsättning kommer fortfarande att anses som beskattnings- bara personer i mervärdesskattehänseende. Bestämmelserna medför därmed att den beskattningsbara personen inte är skattskyldig för omsättning som omfattas av skattebefrielsen på motsvarande sätt som om omsättningarna hade varit undantagna från skatteplikt. En beskattningsbar person vars omsättning understiger omsättningsgränsen ska således inte betala skatt för sådana transaktioner som omfattas av skattebefrielse enligt 9 d kap. Detta bör förtydligas i lagtexten så att det inte, som LRF påpekar, råder någon oklarhet beträffande skattskyldigheten. Frågan om skattskyldighet får också betydelse för frågan om registrering, se vidare nedan i avsnitt 6.24.4, samt för bestämmelserna om avdrag, se avsnitt 6.24.8. Skattebefrielsen får endast avse sådan skatt som skulle ha tagits ut på varor och tjänster som omsatts inom landet av den som är skattebefriad. Befrielsen gäller därmed inte vid omvänd skatt- skyldighet och import. Utländska beskattnings- bara personer som omsätter varor och tjänster inom landet omfattas inte heller. Dessutom finns det vissa situationer där skattebefrielsen inte får tillämpas, se vidare avsnitt 6.24.7. En beskattningsbar person som från verksamhetens start beräknar att omsättningen kommer att överstiga exklusive mervärdesskatt under innevarande beskattnings- år omfattas inte av bestämmelserna. Detta företag ska registreras för mervärdesskatt. I det remitterade förslaget finns en regel om att omsättningsgränsen ska justeras om beskattningsåret är längre eller kortare än . LRF pekar på att regeln kan bli problematisk vid nystartade säsongsbetonade verksamheter med beskattningsår som understiger och att förslaget bör justeras för att ta hänsyn till det. Regeringen anser dock att för den som har ett längre beskattningsår kan det vara viktigt att få justera upp omsättningsbeloppet. Enligt regeringens uppfattning är det rimligt att gränsen på motsvarande sätt också justeras nedåt när beskattningsåret är kortare än 12 månader. En ytterligare justering med hänsyn till säsongs- verksamhet, d.v.s. till hur verksamhet normalt bedrivs , kan dock bli komplicerad och svår att tillämpa, både för företagen och för . Med hänsyn till detta anser regeringen att det inte bör införas någon särskild regel för verksamheter som är säsongsbetonade. Regler om skattebefrielse för beskattningsbara personer med liten omsättning ska enligt direktivet endast gälla för beskattningsbara personer. Bedömningen av vad som är en beskattningsbar person är alltså avgörande för tillämpningen av skattebefrielsen. Enligt ML anses varje delägare i enkla bolag och partrederier vara skattskyldig i förhållande till sin andel i bolaget eller rederiet (6 kap. 2 § ML). Omsättningsgränsen om bör således tillämpas på varje delägare i dessa fall. Detta bör gälla även i fråga om samägda fastigheter. Lagförslagen utformas i enlighet med Förslaget föranleder att en ny bestämmelse, 9 d kap. 1 §, införs samt att ändring görs i 1 kap. 1 § ML, se avsnitt 3.4. 6.24.4Ansökan och beslut om skattebefrielse Regeringens förslag: Om den beskattningsbara personen inte är registrerad till mervärdesskatt gäller befrielsen utan ansökan eller beslut. Om den beskattningsbara personen är registrerad till mervärdesskatt måste denne ansöka om befrielse hos . Befrielsen gäller tidigast fr.o.m. dagen för beslut. Den som ansökt om att bli beskattad och fått beslut om detta och åter vill bli skattebefriad kan bli det tidigast från ingången av det tredje beskattningsåret efter det beskattningsår då beslutet om beskattning fattades. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslogs dock inte någon ändring av 9 a kap. 1 § ML om begagnade varor, konstverk, samlar- föremål och antikviteter. Vidare har språkliga och redaktionella ändringar gjorts i regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i anser att kopplingen mellan 9 d kap. 5 § ML och regeln om att en viss karenstid ska gälla för att åter bli beskattad respektive skattebefriad i 9 d kap. 7 § ML är oklar. och Svensk Solenergi välkomnar att skattebefrielsen gäller utan ansökan. Skälen för regeringens förslag Ansökan om befrielse och om beskattning Beskattningsbara personer som inte är registrerade till mervärdesskatt och som uppfyller förutsättningarna för skattebefrielse bör omfattas av bestämmelserna utan ansökan eller beslut. Dessa personer behöver därmed inte lämna in en ansökan för att omfattas av bestämmelserna. För den som inte är registrerad till mervärdesskatt bör således skattebefrielsen ske automatiskt, om förutsättningarna beträffande omsättningens storlek är uppfyllda. Skälet till detta är att syftet med förslaget är att förenkla för företagen och minska den administrativa bördan både för företagen och för . Om en ansökan krävs för att P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 skattebefrielsen ska gälla går en stor del av denna förenkling förlorad. Beskattningsbara personer som är registrerade till mervärdesskatt och som uppfyller förut- sättningarna för befrielse måste ansöka om skattebefrielse hos . I en tidigare promemoria, Mervärdesskatt för den ideella sektorn, m.m. (Ds 2009:58) gjordes bedömningen att det bör undvikas att beskattningsbara personer omväxlande omfattas av det allmänna systemet respektive av reglerna om befrielse från beskattning. En sådan ordning är svår att administrera, bl.a. vid jämkning av skatt, och leder till kontrollsvårigheter. Samma bedömning gjorde i det remitterade förslaget. Regeringen instämmer i bedömning. Det föreslås därför att en s.k. fördröjningsregel införs för den som fått ett beslut om att bli beskattad och därefter åter vill bli skattebefriad. Reglerna i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, innebär att ska registrera den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen. Detsamma gäller bl.a. den som har rätt till återbetalning av mervärdesskatt (7 kap. 1 § första stycket 3 och 4 SFL). Förslaget innebär att den som omfattas av skattebefrielsen för beskattningsbara personer med liten omsättning vanligtvis inte kommer att behöva registrera sig för sina omsättningar. Med den ändring som föreslås i fråga om skatt- skyldigheten, se avsnitt 6.24.3, förtydligas att den som omfattas av skattebefrielse inte är skatt- skyldig. Av detta följer att den beskattningsbara personen inte ska vara registrerad enligt 7 kap. 1 § SFL. Detta gäller dock bara för de omsättningar som omfattas av skattebefrielsen. Registreringsskyldighet kan också uppkomma om den beskattningsbara personen genomför unionsinterna förvärv av varor eller tjänster som denne blir skattskyldig för, se vidare avsnitt 6.24.4. Den som är skattskyldig för sådana förvärv ska vara registrerad till mervärdesskatt (se 7 kap. 1 § första stycket 3 SFL). Registrering kan också behöva göras om den som är etablerad i omsätter tjänster till en beskattningsbar person som är etablerad i ett annat EU-land om köparen ska betala mervärdesskatt för tjänsterna i det landet (se 7 kap. 1 § första stycket 7 SFL). I sådana fall kan den beskattningsbara personen ändå omfattas av skattebefrielse om P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 efter ansökan fattat ett beslut. En beskattningsbar person som är skattebefriad kan således i vissa specifika fall vara registrerad till mervärdesskatt på grund av att vissa omsätt- ningar eller förvärv är mervärdesskattepliktiga och inte omfattas av skattebefrielsen, men trots registreringen vara befriad från beskattning för övriga omsättningar som personen gör och som omfattas av skattebefrielsen. Särskilda bestämmelser avseende begagnade varor I 9 a kap. ML behandlas omsättning av vissa typer av varor. Av 9 a kap. 1 § femte punkten ML framgår att kapitlet tillämpas vid en beskattningsbar återförsäljares omsättning av begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter som levererats till honom inom EU av en beskattningsbar person i ett annat EU- land. En förutsättning är att den beskattnings- bara personens omsättning omfattas av befrielse från mervärdesskatt enligt bestämmelserna om små företag i mervärdesskattedirektivet i det landet och den förvärvade varan utgjort anläggningstillgång hos den beskattningsbara personen. Eftersom regler om skattebefrielse för små företag nu införs i behöver bestämmelsen ändras så att den även omfattar leveranser från beskattningsbara personer som är skattebefriade här. Förslaget föranleder att en ny bestämmelse, 9 d kap. 4 § ML, införs, samt att ändring görs i 9 a kap. 1 § ML, se avsnitt 3.4. Regeringens förslag: Om omsättningsbeloppet under innevarande år överstiger och förutsättningarna för befrielse därför är uppfyllda, ska den beskattningsbara personen ta ut mervärdesskatt fr.o.m. den omsättning som innebär att omsättningsgränsen överskrids. Om den som är skattebefriad ansöker om det, ska besluta att skatt ska tas ut enligt mervärdesskattelagen trots att det fortfarande finns förutsättningar för skattebefrielse. Ett sådant beslut får gälla tidigast från ingången av beskattningsåret närmast före det beskattningsår då ansökan kom in till . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag har dock förtydligats i fråga om skyldigheten att lämna registreringsanmälan. I promemorian föreslogs vidare en fördröjnings- regel för den som fått ett beslut om skattebefrielse och därefter åter ville bli beskattad, vilket regeringen inte föreslår. Slutligen har redaktionella och språkliga ändringar gjorts i regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i framför att det, vid övergång från skattebefrielse till beskattning, bör preciseras från vilken tidpunkt beskattning tidigast får gälla. Förvaltningsrätten anser vidare att det är oklart om både automatiskt befriade och skattebefriade efter beslut omfattas. Vidare menar förvaltningsrätten att kopplingen till fördröjningsregeln för att återgå till beskattning är oklar. LRF pekar på att det av artikel 290 i mervärdesskattedirektivet framgår att beskatt- ningsbara personer som kan skattebefrias får välja att tillämpa de allmänna mervärdesskatte- reglerna, och att den fördröjningsregel som föreslås därför verkar strida mot direktivet. LRF avstyrker därför regeln i 9 d kap. 6 § andra stycket.