prop · H303174 · 2016-04-28 00:00:00 — 1.en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om förhållandet framstår som seriöst och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges, 2.en utlänning som på något annat sätt än som avses i 3 § eller i denna paragraf är nära anhörig till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om han eller hon har ingått i samma hushåll som den personen och det finns ett särskilt beroendeförhållande mellan släktingarna som fanns redan i hemlandet, 3.en utlänning som är förälder till och vårdnadshavare för samt sammanbor med ett barn som är bosatt i , 4.en utlänning som ska utöva umgänge, som inte är av begränsad omfattning, med ett barn som är bosatt i , och 5.en utlänning som har svenskt ursprung eller som har vistats i med uppehållstillstånd. Om en utlänning har getts uppehållstillstånd enligt första stycket 1 ska uppehållstillstånd också ges till utlänningens ogifta barn. När det finns synnerliga skäl får uppehållstillstånd också i andra fall än som avses i första och andra styckena beviljas en utlänning som 1.är adopterad i i vuxen ålder, 2.är anhörig till en utlänning som är flykting eller annan skyddsbehövande, eller 3.på annat sätt har särskild anknytning till . I 6 § andra stycket och 7 § första stycket lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns bestämmelser som –gäller i stället för första– tredje styckena om utlänningen åberopar anknytning till en flykting eller en alternativt skyddsbehövande som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 § den lagen. Uppehållstillstånd på grund av anknytning till en person enligt 3 eller 3 a § får beviljas endast om den person som utlänningen åberopar anknytning till kan försörja sig och har en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. I 9 § lagen (2016:xxx) om till- 33 Senaste lydelse 2014:778. 34 Senaste lydelse 2010:175. möjligheten att få uppehålls- tillstånd i finns bestäm- 2016–gäller i stället för första stycket. I 10 § den lagen gäller i stället för 3 c–3 e §§. Om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, får tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation finns sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömningen ska utlänningens hälsotillstånd, anpassning till och situation i hemlandet särskilt beaktas. För barn får uppehållstillstånd enligt första stycket beviljas om omständigheterna är särskilt ömmande. I 11 och 12 §§ lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns bestämmelser som – gäller i tillägg till första och andra styckena. Ett uppehållstillstånd som beviljas en utlänning enligt 3 § första stycket 1 eller 3 a § första stycket 1 ska vara tidsbegränsat vid första beslutstillfället, såvida inte 1.utlänningen sammanbott utomlands med sin make eller sambo , eller 2.det på annat sätt står klart att förhållandet är väl etablerat. I 8 § lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns en bestämmelse som –gäller i stället för första stycket för ett uppehållstillstånd som beviljas på grund av anknytning till en flykting eller en alternativt skyddsbehövande som har ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 § den lagen. 35Senaste lydelse 2014:433. 36Senaste lydelse 2015:91. En utlänning som med stöd av 8 § har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning får beviljas ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd på den grunden endast om förhållandet består. En utlänning som har familjeanknytning enligt 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket och som har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett permanent uppehållstillstånd. Om det finns särskilda skäl, får permanent uppehållstillstånd ges före tvåårsperiodens slut. Har ett förhållande upphört får uppehållstillstånd ändå ges, om 1.utlänningen har särskild anknytning till , 2.förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, eller 3. andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd. 3. andra starka skäl talar för att utlänningen ska ges fortsatt uppehållstillstånd. I 8 § lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns en bestämmelse som –gäller i stället för första– tredje styckena för ett uppehållstillstånd som beviljas på grund av anknytning till en flykting eller en alternativt skyddsbehövande som har ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 § den lagen. Uppehållstillstånd får vägras i sådana fall som avses i 3 §, om 1.oriktiga uppgifter medvetet lämnats eller omständigheter medvetet förtigits som är av betydelse för att få uppehållstillståndet, 2.en utlänning adopterats eller ett äktenskap ingåtts eller ett samboförhållande inletts uteslutande i syfte att ge utlänningen rätt till uppehållstillstånd, eller 3.om utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Uppehållstillstånd får vägras även i sådana fall som avses i 3 § första stycket 1 eller 2 b, om 1. makarna eller samborna inte lever tillsammans eller inte har sådan avsikt, 37Senaste lydelse 2006:220. 38Senaste lydelse 2006:220. 2. den person till vilken anknytning åberopas sökt uppehållstillstånd är gift eller sambo med någon annan, eller 3. någon av makarna eller samborna är under 18 Vid bedömningen av om uppehållstillstånd bör vägras skall hänsyn tas till utlänningens övriga levnadsomständigheter och familjeförhållanden. Vid bedömningen av om uppehållstillstånd bör vägras ska hänsyn tas till utlänningens övriga levnadsomständigheter och familjeförhållanden. I 6 § första stycket lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns en bestämmelse som –gäller i stället för andra stycket 3 om utlänningen åberopar anknytning till en flykting eller en alternativt skyddsbehövande som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 § den lagen. En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Första stycket gäller dock inte om 1.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd här som flykting eller annan skyddsbehövande enligt 1 § eller kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 21 kap. 2, 3 eller 4 §, 2.utlänningen med stöd av 6 § bör beviljas uppehållstillstånd här, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats en utlänning med familjeanknytning med stöd av 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket, 4.utlänningen kan beviljas eller har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd här med stöd av 15 §, 5.utlänningen enligt 3 § första stycket 1–4, 3 a § första stycket 1–4 eller andra stycket har stark anknytning till en person som är bosatt i och det inte skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att ge in ansökan där, 6.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd med stöd av 3 § första stycket 5, 7.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som med stöd av 10 § har beviljats en utlänning i fall som avses i 6 kap. 2 § första stycket, 8.utlänningen kan beviljas uppehållstillstånd enligt 15 a eller 15 d §, 39 Senaste lydelse 2014:400. 9.utlänningen med stöd av 10 § har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för studier och antingen slutfört studier som motsvarar 30 högskolepoäng eller fullföljt en termin vid forskarutbildning, 10.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd enligt 2 a eller 2 d §, eller 11.det annars finns synnerliga skäl. Första stycket gäller inte heller om utlänningen har beviljats en visering för att besöka en arbetsgivare i eller är undantagen från kravet på visering om han eller hon ansöker om ett uppehållstillstånd för arbete inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft. En ytterligare förutsättning är att arbetsgivaren skulle förorsakas olägenheter om utlänningen måste resa till ett annat land för att ge in ansökan där eller att det annars finns särskilda skäl. Vid skälighetsbedömningen enligt andra stycket 5 ska konsekvenserna för ett barn av att skiljas från sin förälder särskilt beaktas, om det står klart att uppehållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen gjorts före inresan i . I fråga om uppehållstillstånd för en utlänning som ska avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har fått laga kraft gäller föreskrifterna i 15 a och 20 §§ samt 12 kap. 16 b, 16 c och 18–20 §§. I 19 § lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns bestämmelser som –gäller i stället för första stycket för en utlänning som ansöker om förlängning av ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 8 § den lagen eller permanent uppehållstillstånd enligt 17 eller 18 § den lagen. Om det i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning som fått laga kraft kommer fram nya omständigheter som innebär att 1.det finns ett hinder mot verkställighet enligt 1, 2 eller 3 §, 2.det finns anledning att anta att det avsedda mottagarlandet inte kommer att vara villigt att ta emot utlänningen, eller 3.det finns medicinska hinder eller någon annan särskild anledning att beslutet inte bör verkställas, får , om hindret är bestående, bevilja permanent uppehållstillstånd. Finns det endast ett tillfälligt hinder mot verkställighet, får verket bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. 40 Senaste lydelse 2014:433. Barn får beviljas permanent eller tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt första stycket 3 även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd ska beviljas vuxna Vid bedömningen enligt första stycket 3 av om det finns någon annan särskild anledning att ett beslut inte bör verkställas ska konsekven- serna för ett barn av att skiljas från sin förälder särskilt beaktas, om det står klart att uppehållstillstånd på grund av stark anknytning enligt 5 kap. 3 § första stycket 1–4 eller 5 kap. 3 a § första stycket 1–3 eller andra stycket skulle ha beviljats om prövningen gjorts före inresan i . får också besluta om inhibition. I 15 § lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns en bestämmelse som –gäller i stället för första stycket när det gäller giltighetstiden för uppehållstillståndet. Om utlänningen i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft åberopar nya omständigheter 1.som kan antas utgöra ett bestående sådant hinder mot verkställigheten som avses i 1, 2 eller 3 §, och 2.dessa omständigheter inte kunnat åberopas av utlänningen tidigare, eller utlänningen visar giltig ursäkt för att inte ha åberopat omständigheterna tidigare, ska , om beslut om uppehållstillstånd inte kan meddelas enligt 18 §, ta upp frågan om uppehållstillstånd till ny prövning. Är förutsättningarna enligt första stycket inte uppfyllda, ska besluta att inte bevilja ny prövning. Beslutet om avvisning eller utvisning får inte verkställas innan har avgjort frågan om ny prövning ska ske eller, om ny prövning beviljas, innan frågan om uppehållstillstånd har avgjorts genom ett beslut som har vunnit laga kraft. Vad som sägs i första stycket gäller inte om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § och en sådan ansökan inte tidigare under utlänningens vistelse i har prövats genom ett lagakraftvunnet beslut. I ett sådant fall ska pröva ansökan och besluta om inhibition i verkställighetsärendet. I 16 § lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns en bestämmelse som 41 Senaste lydelse 2009:1542. –gäller i stället för första stycket om utlänningen endast åberopar sådana omständigheter som kan ligga till grund för skyddsbehov enligt 4 kap. 2 a §. Om en utlänning som av allmän domstol har utvisats på grund av brott åberopar sådana omständigheter som anges i 19 § första stycket 1 och dessa omständigheter inte kunnat åberopas av utlänningen tidigare, eller utlänningen visar giltig ursäkt för att inte ha åberopat omständigheterna tidigare, ska ta upp frågan om uppehållstillstånd till prövning. Är förutsättningarna enligt första stycket inte uppfyllda, ska besluta att inte bevilja prövning. Utvisningsbeslutet får inte verkställas innan har avgjort frågan om prövning ska ske eller, om prövning beviljas, innan frågan om uppehållstillstånd har prövats i en instans och ansökan därvid avslagits. Vad som sägs i första stycket gäller inte om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § och en sådan ansökan inte tidigare under utlänningens vistelse i har prövats genom ett lagakraftvunnet beslut. I ett sådant fall ska pröva ansökan. I 16 § lagen (2016:xxx) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns en bestämmelse som –gäller i stället för första stycket om utlänningen endast åberopar sådana omständigheter som kan ligga till grund för skyddsbehov enligt 4 kap. 2 a §. Denna lag träder i kraft . 42 Senaste lydelse 2013:648. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare ska ha följande lydelse. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regerings- 1.närmare föreskrifter om etableringsplaner, och 2.föreskrifter om vad som ska anses utgöra godtagbart skäl och lämpligt arbete enligt 9 § 4. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om undantag från 7 § andra stycket om etableringsplanens innehåll för nyanlända med tidsbegränsade uppehållstillstånd. Denna lag träder i kraft 43 Senaste lydelse 2014:952. 2015/16:174 . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden Saldén Enérus och . Tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehålls- 2. lag om ändring i utlänningslagen (2005:716), 3. lag om ändring i lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga , biträdd av departementsrådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås en tidsbegränsad lag som inskränker möjligheten till uppehållstillstånd enligt utlänningslagen (2005:716) i Lagen föreslås träda i kraft och ska gälla i tre Lagen ska innehålla bestämmelser om tidsbegränsade uppehållstillstånd för alla skyddsbehövande utom kvotflyktingar, om begränsade möjligheter till anhöriginvandring för skyddsbehövande med tidsbegränsade tillstånd och om skärpt försörjningskrav. föreslås att det inte ska vara möjligt att bevilja uppehållstillstånd till övriga skyddsbehövande och att uppehållstillstånd på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter endast ska få beviljas om det skulle strida mot ett svenskt konventionsåtagande att avvisa eller Det föreslås också att uppehållstillstånd på grund av anknytning ska beviljas en utlänning som inte befinner sig i , om ett beslut att neka uppehållstillstånd skulle strida mot ett svenskt Permanent uppehållstillstånd ska kunna beviljas en utlänning som vid förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd kan försörja sig genom anställning eller näringsverksamhet och i vissa fall kunna beviljas ett barn med ett varaktigt nedsatt hälsotillstånd. I utlänningslagen föreslås ett stadgande av innebörd att bestämmelserna i den tidsbegränsade lagen ska ha företräde framför bestämmelserna i Därtill föreslås i utlänningslagen ett antal bestämmelser närmast av upplysningskaraktär som avser att indikera att avvikande bestämmelser finns i den tillfälliga lagen. I lagrådsremissen anförs att antalet asylsökande till var rekordhögt och att det krävs en jämnare fördelning av asylsökande i EU. För att fler asylsökande ska välja att söka asyl i andra medlemsstater bör det svenska regelverket anpassas till och internationella konventioners miniminivå (s. 23). Enligt regeringens bedömning motverkas målet att andra medlemsstater i EU ska ta sitt ansvar om för tillfället fortsätter att ha mer generösa bestämmelser än andra medlemsstater (s. 30). Syftet med den tillfälliga lagen får således förstås vara att, åtminstone tillfälligt, fördela om asylansökningar till andra medlemsstater. För det ändamålet ska de enskilda lagförslagen syfta till att anpassa olika bestämmelser till och internationella konventioners miniminivå. Enligt remissen (s. 69) gör regeringen bedömningen att åtgärderna kommer att bidra till att fler asylsökande kommer att söka asyl i andra EU-länder. Någon analys som stödjer en sådan bedömning finns inte i remissen. Där finns inte heller någon redogörelse för hur motsvarande bestämmelser är utformade i övriga medlemsstater, och hur tillämpningen där avviker från den svenska. Några säkra slutsatser om i vilken utsträckning huvudsyftet med ändringarna kan antas bli uppfyllt kan därför inte göras på det underlag som presenterats. Även om det är fråga om en lagstiftning av tillfälligt slag, som bygger på en politisk överenskommelse och som uppenbarligen ansetts vara av brådskande karaktär, bör enligt Lagrådets mening bedömningsunderlaget kunna förbättras avsevärt. De enskilda delarna i lagstiftningsprojektet är, som nämnts, utformade med uppgivet syfte att anpassa de svenska reglerna till den miniminivå som följer av och av olika konventioner. I vad mån detta uppnås genom förslagen är även det svårbedömt, eftersom denna miniminivå synes vara svår att fastställa. Någon övergripande redogörelse för vad miniminivån innefattar finns inte, vilket är en brist eftersom just uppnåendet av denna nivå är central för hela den tillfälliga lagstiftningen. En anpassning till miniminivå De nuvarande reglerna i utlänningslagen synes i olika avseenden, t.ex. i fråga om regler avseende permanenta uppehållstillstånd och om anhöriginvandring, gå längre än vad som strikt krävs enligt och av andra åtaganden. Det finns således en viss marginal, som minskar risken för att tillämpningen kommer i konflikt med åtagandena. När förslag läggs fram som syftar till att komma så nära de bedömda miniminivåerna som möjligt ökar riskerna. I lagrådsremissen har, som framgått inledningsvis, denna problematik sökt mötas genom vissa särskilda bestämmelser som ger svenska konventionsåtaganden företräde, om de skärpta reglerna i enskilda fall skulle komma i konflikt med dessa åtaganden. När det t.ex. gäller regler om tidsbegränsningar av uppehållstillstånd för skyddsbehövande avser förslagen väsentligen en anpassning till EU- rätten, och närmare bestämt vissa minimiregler i artikel 24 i direktiv /95/EU (även om hänsynstagande till svenska regler om bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner motiverat vissa marginella avsteg uppåt). Även vid en sådan anpassning till precisa nivåer i direktivet uppstår dock svårbedömda frågor om hur långt den svenska handlingsfriheten sträcker sig. Direktivet medger skilda tidsbegränsningar av uppehållstillstånden när det gäller flyktingar resp. alternativt skyddsbehövande, och förslagen är utformade i enlighet därmed. Å andra sidan innebär sådana skillnader, som inte finns i nu gällande utlänningslagstiftning, att konflikter kan uppkomma med principer om familjeåterförening och familjesammanhållning. I remissen anges (s. 32 f.) att och kan ställa krav i dessa avseenden, och att om skillnader i uppehållstillståndens längd i enstaka fall medför risk för familjesplittring kommer uppehållstillstånd att kunna beviljas med stöd av en av de föreslagna reglerna om konventionsföreträde. När det gäller reglerna om anhöriginvandring ska anpassning till minimiregler bl.a. göras så att uppehållstillstånd inte beviljas om anknytningspersonen är en alternativt skyddsbehövande som har beviljats ett tidsbegränsat tillstånd i enlighet med den tillfälliga lagen. Åtgärden grundas enligt remissen (s. 43 ff.) på det förhållandet att direktiv /86/EU om rätt till familjeåterförening inte tillämpas när anknytningspersonen vistas här på grund av alternativa skyddsformer, artikel 3.2 c. Här framgår av remissen emellertid att bl.a. behöver beaktas. Regeringen gör bedömningen att det är förenligt med konventionen att låta familjeföreningar anstå under den tillfälliga lagens giltighetstid, men att det inte kan uteslutas att det i undantagsfall kan finnas situationer där förslagen kan leda till konflikt med konventionsåtaganden. Här föreslås därför också en bestämmelse som vid behov kan låta en tolkning av konventionsåtagandena ges företräde framför regler i den tillfälliga lagen. Det kan således konstateras att strävandena att anpassa enskilda regler i utlänningslagen till miniminivåer enligt olika rättsakter kan leda till frågetecken kring reglernas förenlighet med andra åtaganden. Lagrådet återkommer senare i detta yttrande till en närmare bedömning av de föreslagna särskilda bestämmelserna om företräde för konventionsåtaganden i vissa fall. Det framstår likväl som uppenbart att inriktningen att konsekvent anpassa olika regler till miniminivåer leder till att de övergripande effekterna och regelsambanden blir oklara. Den tillfälliga regelanpassningen till olika miniminivåer väcker således frågor både om hur reglerna förhåller sig till varandra, om förslagen är utformade så att den tillfälliga lagen kan antas tillgodose de syften som har angetts och om vilka problem som kan uppstå vid tillämpningen för de asylsökande, för och för migrationsdomstolarna. Lagrådet kan inte bedöma om annorlunda utformade anpassningar av utlänningslagen skulle kunna tjäna det syfte som ligger bakom de tillfälliga reglerna. Med hänsyn till de skäl som anförts för åtgärderna, och dessas tillfälliga och brådskande natur, anser sig Lagrådet, trots vad som anförts, inte kunna avstyrka en lagstiftning väsentligen grundad på förslagen. När det gäller enskildheterna lämnas i det följande synpunkter. Förslaget till lag om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Den tillfälliga lagen ska, som tidigare framgått, på olika sätt modifiera utlänningslagen. Det innebär t.ex. att det i den tillfälliga lagen anges (se t.ex. 4 §) att en bestämmelse i utlänningslagen inte ska tillämpas. I flertalet fall hänvisar dock bestämmelserna till paragrafer i utlänningslagen, och anger att vissa särskilda föreskrifter ska gälla. I detta senare fall ska utlänningslagens bestämmelser tillämpas bara i den mån den tillfälliga lagbestämmelsen inte avviker (se förslaget till 1 kap. 1 a § utlänningslagen). Föreskrifterna i de två lagarna måste då jämföras. I vissa fall (se t.ex. 13 §) är bestämmelser i den tillfälliga lagen mer självständigt utformade. Det kan inte undvikas att en lagstiftningsteknik av detta slag gör regelverket mycket svårtillgängligt. I remissen anges (s. 23) att författningstekniska skäl ligger bakom konstruktionen. Vid föredragningen har upplysts att det också ingår i den politiska överenskommelsen att bestämmelserna ska införas i en tidsbegränsad lag.