prop · H4031d20 · 2016-09-20 00:00:00 — Därmed var färre planärenden klara för antagande 2015. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 störst i de län där landets tre största städer ligger. Kommunerna i , och län antog tillsammans av alla detaljplaner . Prövningen av överklagade kommunala beslut Sammanlagt har drygt 390 detaljplaner antingen överprövats av inom ramen för den statliga tillsynen eller överklagats till på enskilt initiativ . Det motsvarar av det totala antalet antagna detaljplaner, vilket är en marginell ökning jämfört . Av alla överprövade och överklagade detaljplaner har totalt 44 detaljplaner upphävts av . Det motsvarar av det totala antalet antagna detaljplaner. Den totala andelen upphävda detaljplaner har legat stabilt . handläggningstider för överklagade planer har minskat överklagades knappt 360 detaljplaner till , vilket motsvarar av det totala antalet antagna detaljplaner. Det är en ökning jämfört med då av detaljplanerna överklagades. över har emellertid andelen överklagade detaljplaner legat på mellan . Länsstyrelserna ska handlägga överklaganden av kommunala beslut enligt (2010:900) på ett så enkelt och snabbt sätt som möjligt, utan att rättssäkerheten eftersätts. Regeringen har fastställt följande inriktningsmål för överklagade ärenden avseende kommunala beslut om detaljplaner och områdesbestämmelser: Antalet länsstyrelser som når båda dessa mål har ökat mätningarna påbörjades och trenden håller fortsatt i sig. 2015 uppgav 16 av 21 länsstyrelser att de klarade målet , jämfört med 11 stycken 2014. Genomsnittet för alla länsstyrelser är . Handläggningstiderna närmar sig således detta inriktningsmål. Gällande målet uppgav 18 länsstyrel- ser att de klarade detta 2015, jämfört med 15 stycken 2014. Genomsnittet för alla länsstyrelser är , vilket innebär att detta inriktningsmål i huvudsak fortsatt uppnås. handläggningstider för överklagade förhandsbesked och lov har minskat Av det totala antalet kommunala beslut om lov och förhandsbesked överklagades 2 761 ärenden, vilket motsvarar . Det är en minskning och statistiken följer därmed en nedåtgående trend . Av de överklagade besluten har 602 upphävts helt eller delvis, vilket utgör . I jämförelse med 2014 så fortsätter antalet upphävda beslut i förhållande till inkomna överklaganden att minska. Regeringen har fastställt följande inriktningsmål för överklagade ärenden avseende kommunala beslut om lov och förhandsbesked: Antalet länsstyrelser som når båda dessa mål har ökat mätningarna påbörjades , och trenden håller fortsatt i sig. 2015 var det 13 länsstyrelser som uppgav att de klarat målet , jämfört med 11 stycken 2014. Genomsnittet för alla länsstyrelser är , vilket innebär att inriktningsmålet i huvudsak uppnås. De länsstyrelser som inte når upp till målet 2015 är , , , , , , och . Av dessa är det dock tre som klarar i såväl medelsom medianvärde. Detta indikerar att det är ett fåtal ärenden som gör att andelen överskrids. Gällande målet uppgav 15 länsstyrelser att de klarade målet, jämfört med 18 stycken 2014. De länsstyrelser som inte når upp till målet 2015 är , , , , och . Alla dessa klarar dock i såväl medelsom medianvärde. Detta indikerar att det är ett fåtal ärenden hos dessa länsstyrelser som gör att andelen överskrids. Genomsnittet för alla länsstyrelser hamnar på , vilket är en ökning jämfört med . Det innebär att inriktningsmålet i huvudsak fortsatt uppnås. Mark- och miljödomstolarnas handläggningstider överklagades 233 planärenden (detaljplaner och områdesbestämmelser) och 1 374 byggnadsärenden (bygglov, marklov, rivningslov och förhandsbesked) till de fem mark- och miljödomstolarna (jämfört med 247 respektive 1 294 2014). Den genomsnittliga omloppstiden för de avgjorda planmålen uppgick (samma som 2014) och av målen avgjordes (jämfört med 2014). Motsvarande tider för byggnadsmålen var (jämfört med 2014). överklagades 145 planmål och 596 byggnadsmål till Mark- och (jämfört med 145 respektive 593 ). Den genomsnittliga omloppstiden för de avgjorda planmålen uppgick (samma som 2014) och av målen avgjordes (jämfört med 2014). Motsvarande tider för byggnadsmålen var (jämfört med 2014). Under vissa förutsättningar kan ett plan- eller byggnadsmål som avgjorts av Mark- och prövas av . gav prövningstillstånd i ett överklagat ärende enligt . Regeringens förvaltningsärenden inom samhällsplaneringsområdet Antalet inkomna ärenden till regeringen som har anknytning till planerings- och markanvändningsfrågor återfinns i nedanstående tabell 3.3. Tabell 3.3 Regeringens förvaltningsärenden inom samhällsplaneringsområdet Källa: Egna beräkningar. Den stora skillnaden i inkommande ärenden avseende försvarsintressen är att antalet överklaganden avseende vindkraftverk har minskat. En förklaring kan vara att Försvarsmakten beslutade om s.k. stoppområden 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 runt de militära flygplatserna . Flygplatserna är utpekade riksintressen för totalförsvaret. Vindkraftverk kan utgöra hinder för verksamheten vid flygplatserna, där utbildning, övning och insats med visuella referenser och lågflygning med bl.a. JAS Gripen utövas. Försvarsmakten motsätter sig därför etablering av nya vindkraftverk inom dessa stoppområden. Beslutet om stoppområden verkar ha slagit igenom hos kommunerna och vindkraftverksprojektörerna och bygglovsansökningar inom dessa områden har minskat. Vägrat medgivande avser vissa ärenden enligt fastighetsbildningslagen (1970:988), som tidigare överklagades till regeringen. Genom en lagändring överklagas sådana ärenden numera till mark- och miljödomstolarna. Ärenden som inletts före det datumet ska dock följa de äldre bestämmelserna, dvs. överklagas till regeringen. Ärendet som kom in 2015 hade inletts före och prövades därför av regeringen. Utvecklingen av den geografiska tillgängligheten till vissa funktioner Tillgänglighet till vissa väsentliga servicefunktioner i samhället ger delvis en bild av hur framgångsrik samhällsplaneringen är. Miljöer med en hög andel av befolkningen som kan nå viktiga målpunkter och servicefunktioner kan sägas uppvisa god tillgänglighet. I tabell 3.4 redovisas hur stor andel av befolkningen som bor inom ett avstånd av från livsmedelsbutik, grundskola och vårdcentral, vilket gör det möjligt att nå dem utan att nödvändigtvis nyttja bil eller kollektiva färdmedel. Det finns dock skäl att framhålla att förändringarna i tillgänglighet i hög grad framför allt påverkas av andra faktorer som inte primärt hänger samman med samhällsplaneringen. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 Tabell 3.4 Andel av befolkningen som bor inom från vissa servicefunktioner Källa: Trafikanalys. Data bearbetat av Trafikanalys baserat på data från och Nationella vägdatabasen (). Ursprunglig tabell i Trafikanalys rapport baseras på kommunindelningen förortskommuner till storstäderna, förortskommuner till större städer, glesbygdskommuner, kommuner i glesbefolkad region, kommuner i tätbefolkad region, pendlingskommuner, storstäder, större städer, turism- och besöksnäringskommuner, varuproducerande kommuner samt på fågelavstånd och riket, urval har därefter gjorts. Urvalet av målpunkter kan skilja sig mellan åren (främst vårdcentraler). NVDB har kompletterats successivt , vilket också bidrar till förändringen. Den andel av befolkningen som bor inom från en livsmedelsbutik har ökat till . Ökningen har skett i samtliga kommungrupper men förändringen är störst i stora städer och dess förortskommuner. Störst tillgänglighet har befolkningen i storstäderna där av befolkningen bor inom från en livsmedelsbutik. Detta kan jämföras med siffran för . En förbättring av den nationella vägdatabasen (), som delvis har kompletterats med fler vägar, är en möjlig bidragande faktor till denna statistiska ökning. En annan möjlig faktor är en ökad urbanisering. Även andelen av rikets befolkning som bor inom från en grundskola har ökat till 2015. Den ökade tillgängligheten är även här störst i storstäderna, större städer och deras förorter. Även här är förbättringen av NVDB en möjlig bidragande faktor till den statistiskt sett ökade tillgängligheten. Förändringen i tillgänglighet till grundskolor i glesbygdskommuner, turism- och besöksnäringskommuner samt varuproducerande kommuner är oförändrad eller marginell (dnr N2016/02905/SUBT). Tillgängligheten till vårdcentraler för riket som helhet har sett en positiv utveckling , vilket gäller samtliga kommungrupper. bodde av befolkning inom från en vårdcentral. Högst tillgänglighet till vårdcentraler finns i storstäderna, förortskommuner till storstäder, större städer och pendlingskommuner. En knapp men positiv ökning har även skett i glesbygdskommuner. Urvalet av vårdcentraler skiljer sig dock mellan åren, vilket påverkar siffrorna. Det har även använts olika datakällor och olika definitioner av begreppet vårdcentral mellan åren. har redovisat hur kommunernas tillämpning av strandskyddet och arbetet med utpekande av områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen () har utvecklats (dnr N2016/02796/PUB). Totalt har 125 kommuner en översiktsplan med utpekade LIS-områden, jämfört med 114 kommuner 2014. Dessutom är 45 kommuner aktiva med att peka ut LIS-områden, vilket är en 50-procentig ökning jämfört med . har strandskyddet upphävts i samband med detaljplaneläggning i knappt 230 fall, vilket utgör av det totala antalet antagna detaljplaner 2015 (en ökning i jämförelse ). Länsstyrelserna har efter överprövning upphävt tre detaljplaner med hänvisning till att strandskyddet upphävts i strid mot gällande bestämmelser. Detta ligger i linje . har sammanställt statistik för bl.a. dispenser från reglerna om strandskydd. har kommunerna beslutat om knappt 4 600 dispenser (exklusive avslag) från strandskyddet, vilket är något fler än 2014. Länsstyrelserna har överprövat drygt 700 av kommunernas beslut om dispens () och helt eller delvis upphävt ca 250 (dvs. av de överprövade dispenserna). Detta kan jämföras med 2014 då länsstyrelserna överprövade knappt 600 av kommunernas beslut om dispens och helt eller delvis upphävde drygt 220 av besluten. Antalet kommunala beslut där kommunen har avslagit ansökan om dispens från strandskyddet och beslutet sedan har överklagats till uppgår 2015 till knappt 230 beslut. Av dessa beslut ändrade besluten i drygt 40 fall. Geotekniska och miljögeotekniska frågor Geotekniskt stöd till kommuner och länsstyrelser i planprocessen () har bl.a. i uppgift att ge myndighetsstöd till samtliga länsstyrelser och kommuner i planprocessen rörande geotekniska säkerhetsfrågor. Stödet omfattar granskning, remissyttranden, samråd samt förslag till åtgärder i fråga om geotekniska säkerhetsfrågor som gäller ras, skred, erosion och geotekniska frågeställningar kopplade till översvämning. har SGI behandlat 358 ärenden om stöd till länsstyrelser och kommuner, vilket är i paritet med föregående år. Verksamheten har resulterat i att geotekniska säkerhetsfrågor har klarlagts och nödvändiga åtgärder har säkerställts i planprocessen för en långsiktigt hållbar samhällsutbyggnad. Geokalkylsystem för planering och kostnadsbedömning SGI slutredovisade arbetet med ett geokalkylsystem för planering och kostnadsbedömning som myndigheten haft i uppdrag att ta fram (dnr N2015/04735/PUB). Syftet med geokalkylsystemet är att i tidiga skeden, som t.ex. vid översiktsplanering i kommuner eller vid val av korridor eller linje i väg- och järnvägsbyggande, kunna få en uppfattning om de geotekniskt relaterade kostnaderna. Systemet finns nu tillgängligt som en webbaserad applikation via SGI:s webbplats. Geokalkylsystemet är ett expertsystem och kräver att användaren har kunskaper om bl.a. geoteknik. För att öka användarvänligheten, så att systemet kan komma till större användning som hjälpmedel vid planering av ny bebyggelse, har regeringen gett SGI i uppdrag att komplettera systemet med grunddata så att användaren får direkt tillgång till ett kalkylsystem som redan från början har grunddata inlagda, vilket underlättar översiktliga kalkyler. Uppdraget ska redovisas . 3.5.2Resultat – hållbar stadsutveckling Arbetet för hållbar stadsutveckling innefattar frågor om bl.a. stadsplanering, bebyggelse och bostäder, transporter och infrastruktur, arkitektur, kulturmiljö, regional tillväxt och utveckling, digitalisering, teknikutveckling samt miljömässiga och sociologiska aspekter. 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 Hållbar stadsutveckling berör också flera andra politikområden, se utgiftsområdena 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid, 19 Regional tillväxt, 20 Allmän miljö- och naturvård, 21 Energi, 22 Kommunikationer samt 9 Politik för sociala tjänster. Plattformen för hållbar stadsutveckling Regeringen gav uppdrag åt Bo- verket, , , och att upprätta och förvalta en plattform för frågor om hållbar stadsutveckling (dnr S2013/03465/PBB). Plattformen ska bidra till tvärsektoriell samverkan, samordning, kunskapsutveckling, kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte. Arbetet ska möta städernas och stadsregionernas olika förutsättningar och behov samt stödja de regionala strukturfondsprogrammens arbete med hållbar stadsutveckling. Plattformen har arrangerat fyra möten och ett konvent. Enligt en utvärdering av plattformsmötena tycker av de tillfrågade att mötena bidragit till en ökad förståelse för andra aktörer och organisationers roll i hög utsträckning. och länsstyrelserna i , , och har haft uppdrag att bl.a. bidra till kunskaps- och erfarenhetsutbyte inom ramen för regeringens utvecklingsarbete som riktats till 15 stadsdelar med utbrett utanförskap i nio kommuner. anordnade dessa myndigheter tre avslutande kunskapsseminarier tillsammans med Mistra (ett centrum för hållbar stadsutveckling). Vid seminarierna presenterades forskningsresultat från projekt som genomförts inom ramen för det utvecklingsarbetet. Inom ramen för det utvecklingsarbetet betalades ett prestationsbaserat stimulansbidrag ut till de nio kommuner som ingick i det utvecklingsarbetet. Detta har följts upp av och rapporterats till . Uppföljningen visar att kommunerna har valt att arbeta på olika sätt gällande bl.a. mål, organisation, 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 lokala beslut och samverkan. Bidraget har inte påverkat inriktningen på utvecklingsarbetet i berörda stadsdelar i någon större omfattning, men det har haft förhållandevis stor påverkan genom att bidragen har tillförts vid sidan av den ordinarie budgeten. Den tydligaste effekten är att insatser har kunnat tidigareläggas eller skalas upp. Kommunerna har alltså kunnat göra mer än vad som annars skulle varit möjligt och långsiktiga insatser har prioriterats. De har t.ex. kunnat hjälpa fler i arbete, minska skolfrånvaron och ge barn och unga en mer aktiv fritid. genomfördes den avslutande utlysningen av stöd till utvecklingsprojekt för jämställda offentliga miljöer som trädde i kraft genom förordningen (2013:1102) om stöd till utvecklingsprojekt för jämställda offentliga miljöer i städer och tätorter. Syftet med stödet var att det skulle bidra till utvecklingsprojekt som på ett varaktigt sätt bidrar till jämställda offentliga miljöer i städer och tätorter, dvs. miljöer vars utformning är anpassad till både kvinnors och mäns livsomständigheter. beviljades 14 ansökningar och ytterligare fyra. Stödet har gått till fysiska åtgärder som t.ex. aktivitetsytor, parker eller fritidslokaler eller till strategiska eller metodutvecklande åtgärder. Stödet har bl.a. bidragit till nya metoder och verktyg för att åstadkomma mer jämställda utemiljöer. Regeringen lanserade en satsning på stadsmiljöavtal. Satsningen innehåller totalt – 2018 och handlar om att främja hållbara stadsmiljöer genom att skapa förutsättningar för att en större andel persontransporter i städer ska ske med kollektivtrafik. Som villkor för stödet ska kommunerna genomföra motprestationer som bidrar till en ökad andel hållbara transporter eller ökat bostadsbyggande. har fördelat totalt till kollektivtrafikinvesteringar till sju kommuner 2015. Motprestationerna omfattar bl.a. planer för bostadsbyggande, gång och cykelåtgärder, sänkta hastighetsgränser samt parkeringstal och parkeringsavgift- Samtliga sju kommuner har redovisat bostadsbyggande i någon form som en av motprestationerna för bidraget. Se även utgiftsområde 22. har beslutat om ett miljökvalitetsmål för den byggda miljön, God bebyggd miljö. Målet omfattar bl.a. samhällsplanering, infrastruktur, kulturmiljö, arkitektur, grönområden, avfall, buller, hälsa, säkerhet och bebyggelsestruktur. Regeringen bedömer att ytterligare insatser krävs för att nå miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Regeringen kan dock konstatera att Bo- verket bedömer att utvecklingstrenden är positiv. Några av de saker som påverkat förutsättningarna för en god bebyggd miljö är arbetet med Agenda 2030 och FN:s hållbarhetsmål, stadsmiljöavtalen, arbetet med livscykelanalyser för byggnader och skolbidraget för upprustning av inomhusmiljön i skolor. Se mer under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. Regeringen har genom förordningen (2016:398) om stöd till utemiljöer i vissa bostadsområden beslutat att ge stöd för att åstadkomma utemiljöer som stimulerar till aktivitet och social gemenskap och för att bevara eller utveckla ett bostadsområdes gestaltning. Stödet lämnas till bostadsområden med socioekonomiska utmaningar och tanken är att åtgärderna på ett varaktigt sätt ska bidra till attraktiva, funktionella, jämställda och trygga utemiljöer. Förordningen trädde i kraft . Hållbar stadsutveckling och EU , som var ordförande i , har valt att ge hållbar stadsutveckling och framtagande av en europeisk urban agenda en framskjuten roll i sitt program. Under det nederländska ordförandeskapet antogs vid ett informellt ministermöte ”Pact of ” som anger riktlinjerna för det fortsatta arbetet med en urban agenda. den agendan är bättre styrning, bättre information om fonder och bättre kunskapsutbyte. Habitat III och New äger Habitat III rum, om bostäder, byggande och hållbar stadsutveckling som arrangeras . Syftet med konferensen är att ta fram en ny urban dagordning, New . Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling På ett toppmöte i i antogs Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling. Agenda 2030 är den nya globala agendan för hållbar utveckling. Agendan består av 17 globala mål och 169 delmål. De globala målen för hållbar utveckling ersätter FN:s millenniemål. Ett av målen handlar om hållbara städer och samhällen (Sustainable Cities and Communities). Målen är universella och gäller alla länder. Delmål för området bostadsmarknad är: –Långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. –Antal påbörjade bostäder i relation till befolkningsutveckling. –Antal sociala kontrakt. Resultatredovisningen förs utifrån ovan nämnda mål. Bostadsbyggande, bostadsbestånd och befolkningsutveckling Bostadsbyggandet ökar och prognoserna indikerar att det kommer fortsätta att öka. Byggbehovet påverkas framför allt av befolkningsutvecklingen och hushållsbildningen. ökade folkmängd med drygt 103 600 personer, vilket var något fler än året innan. Befolkningsökningen består av både födelseöverskott 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 befolkning uppgick till 9,9 miljoner personer. Av dessa var 9,6 miljoner folkbokförda och fördelade på 4,3 miljoner hushåll. Över hälften av befolkningen bor i småhus och något fler kvinnor än män bor i flerbostadshus. Diagram 3.3 Antal kvinnor och män efter boendeform 2015 Antal påbörjade bostäder ökade och uppgick till drygt 49 000 bostäder. har antalet påbörjade bostäder fördubblats i landet och störst har ökningen varit i större kommuner utanför storstadsregionerna. Bostadsmarknaden är fortsatt stark i men antalet förväntade byggstarter detta år och nästa ser ut att öka mest i landets övriga kommuner. prognos är att det påbörjas ca 57 000 bostäder och ca 61 500 bostäder . I synnerhet förväntas byggandet av hyresrätter att öka. Kapacitetsbrister i byggsektorn kan dock få konsekvenser för byggandet. Tabell 3.5 Antal påbörjade bostäder och befolkningsökning 2016/17:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 färdigställdes totalt ca 37 500 bostäder varav ca 3 000 var nettotillskott genom ombyggnad och övriga genom nyproduktion. Nyproduktionen fördelade sig på 13 400 hyresrätter, 13 900 bostadsrätter och 7 300 äganderätter. Det innebär en ökning av samtliga former av boende jämfört med . Diagram 3.4 visar att det totala tillskottet av bostäder har ökat . En fortsatt kraftig befolkningsökning medför ett fortsatt stort behov av fler bostäder. Diagram 3.4 Totala tillskottet av bostäder i relation till befolkningsutvecklingen Äganderätter (egnahem och övriga direktägda bostäder) utgör av beståndet, medan bostadsrätternas andel är och hyreslägenheternas andel är . Detta kan jämföras med 1990 då andelen äganderätter uppgick till , andelen således andelen bostadsrätter ökat medan såväl andelen äganderätter som andelen hyresbostäder har minskat. En del av förändringen förklaras dock av att folk- och bostadsräkningen 1990 redovisade bostäderna efter upplåtelseform medan uppgifterna i dagens lägenhetsregister visar ägarkategori, dvs. att hyresbostäder som ägs av bostadsrättsföreningar inte särredovisas som hyresbostäder. har andelen bostadsrätter i nyproduktionen varit förhållandevis hög, vilket tillsammans med ombildningar från hyresrätt till bostadsrätt är de huvudsakliga förklaringarna till de förskjutningar som skett mellan upplåtelseformerna. Av hyresbostäderna ägs av privata fastighetsägare, av kommunala allmännyttiga bostadsföretag medan ägs direkt av stat, kommun eller landsting. Tabell 3.6 Fördelning av upplåtelseformer 2015 Det allmännyttiga beståndet ökar av landets bostadsbestånd är lägenheter i kommunala allmännyttiga bostadsföretag. Det allmännyttiga bostadsbeståndet förändras genom försäljningar, inköp, nybyggnation, ombyggnation och rivningar. har det allmännyttiga beståndet ökat med drygt 2 400 bostäder 2014 och drygt 3 600 bostäder 2015. Ökningen förklaras till stor del av att antalet försäljningar minskat. –2013 minskade det allmännyttiga bostadsbeståndet med omkring 5 000 bostäder . Statliga kreditgarantier för bostadsbyggande En kreditgaranti är en försäkring som ger långivaren ett skydd mot kreditförluster och minskar behovet av topplån eller egen kapitalinsats för den som bygger bostäder. Antalet lägenheter för vilka garantier tecknas är fortsatt lågt. Äldre garantier förnyas inte varför det totala antalet garantier minskar. Tabell 3.7 Kreditgarantier för bostadsbyggande Antal lägenheter för vilka Antal lägenheter för vilka Antal garantier vid årets Garanterat belopp vid årets Underskott på bostäder i de flesta kommuner bostadsmarknadsenkät (BME) bedömer 240 av landets 290 kommuner att de har underskott på bostäder. Det är en ökning med 57 kommuner jämfört med . Det råder underskott på bostäder i de flesta storstadskommuner på såväl centralorten som i kommunernas övriga delar. I högskolekommunerna råder det framför allt underskott på bostäder i kommunernas centrala delar. Tio kommuner uppger att det råder överskott på bostäder. Resterande 40 kommuner bedömer att det råder balans på bostadsmarknaden. Samtliga kommuner som anger att det råder balans eller att det finns ett överskott på bostäder har färre än 75 000 invånare. Många har svårt att hitta en bostad Underskottet på bostäder har ökat betydligt och det drabbar framför allt grupper som är nya på bostadsmarknaden, så som nyanlända och unga. 272 kommuner bedömer i BME att det är underskott på bostäder för nyanlända vilket är en kraftig ökning sedan tidigare års enkäter. uppgav 244 kommuner att de hade underskott på bostäder för nyanlända. Motsvarande siffra 2014 var 196 kommuner. Kommunerna bedömer att det saknas hyresrätter och lägenheter med rimlig hyresnivå men även att det ställs höga krav på inkomst eller anställning för att nyanlända invandrare ska beviljas hyreskontrakt. är ungdomar en av de grupper som har svårast att etablera sig på bostadsmarknaden. Anledningen är framför allt att det generellt finns få lediga bostäder.