prop · H303145 · 2016-04-21 00:00:00 — anpassar sin roll och sin expertis till förändringar och utmaningar i Skr. 2015/16:145 världsekonomin. Det är därför välkommet att IMF i ökad grad tar sig an frågor som spridningseffekter av olika länders ekonomiska politik, samt makrotillsyn av finansmarknaderna och strukturreformer, där exempelvis kvinnligt arbetskraftsdeltagandes koppling till ekonomisk utveckling har fått ökad uppmärksamhet . 3.3IMF:s bedömning av ekonomi IMF genomför en översyn av den svenska ekonomin genom en s.k. artikel IV-konsultation. Den senaste översynen behandlades i . I översynen gjordes bedömningen att den svenska ekonomin kommer att fortsätta att växa med 2015 och 2016, för att sedan mattas av något 2017 och 2018. Rapporten lyfter fram tre huvudsakliga ekonomiska utmaningar för : stora migrationsströmmar, snabbt stigande huspriser och ökande skuldsättning hos hushållen samt låg inflation och fallande inflationsförväntningar. Det historiskt stora antalet asylsökande ger effekter på såväl offentliga finanser som arbetsmarknad. De nyanländas integration på arbetsmarknaden är enligt IMF avgörande för den sammantagna effekten på ekonomin. Fonden framhåller att har väletablerade program för integrering av nyanlända på arbetsmarknaden, men anser att inträdeshinder bör tas bort för att ytterligare förbättra integrationen. Fonden bedömer vidare att har finanspolitiskt utrymme för att möta migrationsrelaterade kostnader , men att läget är ansträngt för berörda myndigheter och att det råder stor osäkerhet kring migrationsprognoserna. Svenska bostadspriser är i relation till invånarnas disponibla inkomst högre än i andra . Trots att prisökningarna delvis kan förklaras utifrån fundamentala faktorer, såsom ökande inkomster och begränsad nybyggnation, bedömer IMF att hushållens höga skuldsättning leder till ökande makroekonomiska sårbarheter. Fonden anser att ett tak för enskildas skuldkvot bör införas, tillsammans med ett amorteringskrav, för att begränsa ökningen av skuldsättningen. understryker fonden att dessa åtgärder inte är ett substitut för att komma tillrätta med obalanserna på bostadsmarknaden. Vidare bedömer fonden att expansiva penningpolitik ger önskad effekt och att stimulanserna bör fortsätta till dess att inflationsmålet har uppnåtts. Risken för att inflationen biter sig fast på en låg nivå bedöms ha ökat och bör därför enligt IMF vara beredd att vidta ytterligare åtgärder. Regeringen ställer sig i huvudsak bakom analysen som IMF gör av utmaningarna för den svenska ekonomin. En stor utmaning på kort sikt är det stora antalet asylsökande, som också leder till behov av tillfälliga En nära sammankopplad utmaning är de nyanländas integration på arbetsmarknaden. Regeringen har vidtagit och kommer att 2015/16:145 vidta ytterligare åtgärder för att effektivisera integrationsprocessen. Regeringen delar även IMF:s bedömningar avseende utvecklingen av huspriserna och ökningen av hushållens skuldsättning och instämmer i fondens slutsats att dessa faktorer utgör risker för den makroekonomiska stabiliteten. För att minska riskerna förknippade med den höga skuldsättningen bland hushållen har flera åtgärder vidtagits, bl.a. kommer ett amorteringskrav införas . Regeringen har också vidtagit flera åtgärder för att öka utbudet av bostäder. 4Institutionernas utlåning och resurssituation De internationella finansiella institutionernas utlåning har olika karaktär och inriktning. IMF och flera av bankerna ger generella lån av budgetstödskaraktär till medlemsländer. Samtliga banker bistår vidare med finansiering, i form av lån och garantier, till enskilda projekt i både privat och offentlig sektor. Utlåningen ligger på en fortsatt högre nivå jämfört med före den ekonomiska och finansiella krisen, trots en viss ekonomisk återhämtning. Mot bakgrund av det fortsatt osäkra ekonomiska läget, och det stora behovet i låg- och medelinkomstländerna, är finansieringsbehovet svårbedömt . Att IMF:s utlåning ökar kraftigt i kristider är naturligt, dels eftersom institutionen har i uppdrag att värna global finansiell stabilitet, dels eftersom fonden kan ge lån till medlemsländer med betalningsbalansproblem. Lån från IMF betalas vanligtvis tillbaka , men även längre löptider förekommer. Detta innebär att flera länder som fick stöd från IMF i början av den globala finanskrisen nu har börjat återbetala sina lån. IMF:s totala utlåning minskade från 2014 till 2015. efter den globala finanskrisen hade även Världsbanksgruppen en exceptionellt hög utlåning. Utlåningen har minskat, men ligger fortsatt över den nivå som rådde innan krisen. För uppgick det totala låneåtagandet till , vilket kan jämföras med en genomsnittlig nivå på åren innan krisen. Även IFC, som riktar sig till den privata sektorn i utvecklingsländer, har i förhållande före krisen ökat sin utlåning markant, även om den minskat något . De totala utbetalningarna för IFC uppgick till 2015, vilket var en dryg fördubbling jämfört före krisen. IDA:s finansiering har dock inte följt samma trend, utan har snarare ökat kontinuerligt. Institutionen hade 2015 ett åtagande om . Institutionernas totala utlåning i miljarder kronor1 (14,1) (16,2) (18,4) (0,7) (0,8) (4,3) (1,34) (3,74) (2,5) (2,5)5 (36,8)5 (6,3) (11,3) (72,9) (0,1) (0,2) (111,9) (107,8) (1 093,1) (155,3) (142,5) (1 207,1) 1Valutakurser från per : 1 euro=9,, 1 US- dollar=8,; från IMF per : 1 SDR=11,; från AfDB per 1 UA=11,. 2Med biståndssubventionerad utlåning avses det utlånade beloppet och inte enbart gåvomedelskomponenten. 4EBRD har ingen egen biståndssubventionerad utlåning, men kanaliserar biståndsfinansiering från andra multilaterala och bilaterala givare, samt sätter av en del av sin vinst for biståndsfinansiering. finns bara uppgift för hur mycket biståndsfinansiering i form av tekniskt stöd som kanaliserats via , medan uppgiften även inkluderar all annan form av biståndsfinansiering såsom gåvomedel för investeringar. 7Avser godkända lån. 8Då Världsbanksgruppen har ett brutet räkenskapsår gäller de finansiella uppgifterna för institutionen –och 2015 –. 9Informationen avser garantiåtaganden. genomfördes en halvtidsöversyn av den sjuttonde kapital- En av de centrala frågorna som behandlades i sam- band med översynen var möjligheten att skapa en större finansierings- hävstång med hjälp av IDA:s egna resurser. Detta skulle kunna generera i ytterligare utlåningsmedel, antingen genom användning av IDA:s garantiinstrument eller genom upplåning på de internationella kapitalmarknaderna. IDA:s finansiella stabilitet skulle upplåningen på kapitalmarknaden dock förutsätta utlåning med viss vinstmarginal, vilket skulle omöjliggöra utlåning till de fattigaste länderna. Utlåning till dessa länder förutsätter att även fylls på med biståndsmedel i samma Då flera stora givare har en ansträngd resurssituation framstår det dock som osannolikt att givarnas geme- nsamma bidrag till kommande kapitalpåfyllnader kommer att ligga på samma nivå som föregående år. Fortsatta diskussioner om användningen av olika slags hävstänger kommer att föras 2016 i samband med för- handlingarna om den 18:e kapitalpåfyllnaden av . mottagarländernas ökade efterfrågan på finansiering, och den svagare viljan hos medlemsländerna att bidra med medel har utvecklingen gått mot att ge viss tillgång till icke-förmånliga lån även för IDA:s verksam- Utlåningen från AfDB ökade kontinuerligt under redovisnings- perioden, från 2013 till 2014 Utbetalningstakten har dock minskat genomfördes en halvtidsöversyn av AfDB:s facilitet för subventionerad utlåning (AfDF) som ett led i bankens 13:e kapitalpåfyllnad. Bland annat diskuterades omfattande för- ändringar för att förbättra intern och extern effektivitet i AfDF, i syfte att möjliggöra för ökad utlåning till både låg- och medelinkomstländer. fattade under beslut om finansiering om totalt ca , varav utgjorde lån från bankens ordinarie resurser och bestod av lån och gåvomedel till regionens fattigaste länder. lånemottagare 2014 var , , , och . IDB har beslutat att bankens olika instrument för utlåning till den privata sektorn ska slås samman och bilda en ny organisation, kallad NewCo, inordnad under Interamerikanska investeringsstyrelsen (IIC). NewCo påbörjade sin verksamhet . av organisationen är att banken på ett mer ändamålsenligt sätt ska kunna rikta sig både till statliga och icke-statliga aktörer för att skapa en större hävstångseffekt, genom kombinerad utlåning till den offentliga och den privata sektorn, och därmed uppnå bättre resultat. utlåning har endast ökat marginellt jämfört med föregående redovisningsperiod, men det har skett en stor förändring av den geografiska inriktningen på bankens utlåning. länderna i södra och östra och har ökat kraftigt, medan utlåningen i i bl.a. och inte har ökat i samma takt och utlåningen till har minskat kraftigt. godkände , och som med- lemsländer, som verksamhetsland, samt och som tidsbegränsade verksamhetsländer. Även har ansökt om att Skr. 2015/16:145 bli verksamhetsland. CEB:s utlåning har ökat marginellt, jämfört med föregående rapporteringsperiod. Målet om att av utlåningen ska gå till de s.k. målgruppsländerna (i huvudsak ) har uppfyllts. Den kapitalhöjning i EIB som godkändes medförde att banken fram till början av 2015 kunde öka sin utlåning till projekt kopplade till tillväxt och sysselsättning med ca . Beslutet om etablerandet av Efsi har inneburit att EIB:s sammanlagda utlåning legat kvar på en i stort sett oförändrad nivå 2015, dvs. av utlåningen sker till projekt inom EU. har utlåningen till (tecknade lån) uppgått till ca . av EIB:s utlåning har gått till utlåning utanför EU. Detta är en oförändrad andel jämfört med tidigare perioder. Merparten av utlåningen utanför EU har skett till kandidatländer och potentiella kandidatländer till EU samt till andra länder i EU:s närhet. På grund av EU:s ekonomiska sanktioner mot godkänner varken , EIB eller NIB nya investeringar i eller i ryska offentliga dotterägda bolag utanför landet. har inte heller Världsbanksgruppen godkänt några nya lån till . Detta har i sin tur påverkat institutionernas projektportföljer. Efter att upphört med investeringar i har exempelvis tagit över platsen som största verksamhetsland. NIB:s andel utlåning till icke-medlemsländer minskade till följd av att investeringar i eller ryska dotterägda bolag inte längre godkänns, som utlåning till medlemsländerna ökade. Detta har sammantaget lett till att den totala utlåningsvolymen är oförändrad jämfört med föregående rapporteringsperiod. Den minskade utlåningen till ickemedlemsländer kan även förklaras av att banken inte godkänt nya lån till sedan en översyn av utlåningen till landet 2014 visat på en rad brister. Slutsatserna av översynen var bl.a. att banken hade otillräcklig kunskap om lokala marknadsförhållanden och saknade en tydlig strategi för uppföljning av projekten, samt att det fanns varningstecken om korruption. Regeringen anser att institutionernas utlåning bör återspegla deras uppdrag och kompetensfördelar, som den bör anpassas efter behoven i världsekonomin. Vidare bör utlåningen ha ett högt mervärde i förhållande till annan utlåning. Ett högt mervärde innebär att finansiering från de internationella finansiella institutionerna erbjuder direkta eller indirekta förmåner (finansiella eller icke-finansiella) som inte kan erhållas på marknaden till rimliga villkor. Det finansiella mervärdet av utlåningen från de internationella finansiella institutionerna består vanligtvis av lägre ränta, långa löptider, utlåning i lokal valuta och att utlåning kan erbjudas i fall då det saknas möjlighet till finansiering på De internationella finansiella institutionerna kan 2015/16:145 även erbjuda annat slags mervärde, exempelvis teknisk expertis eller förbättrad efterlevnad av standarder. Ett högt mervärde uppnås exempelvis då marknadsmisslyckanden åtgärdas och då institutionerna bidrar till ökade utvecklingseffekter eller till positiv inverkan på miljön eller klimatet. beslutades den 17:e kapitalpåfyllnaden för , om . Därefter har inbetalningar av kapitalpåfyllnaden påbörjats. AfDB, AsDB, , och har dessutom och 2015 erhållit delbetalningar med anledning av de kapitalpåfyllnaderna av gåvomedel och kapitalökningar som beslutades , 2012 och 2013. inleddes även den tolfte kapitalpåfyllnaden av AsDB:s fond för förmånliga lån och gåvor till de fattigare länderna i regionen, (AsDF). Mot bakgrund av ett uppskattat behov av ökad utlåning via AsDB beslutades om en sammanslagning av huvuddelen av AsDF:s verksamhet, fonden för lån och gåvomedel till regionens fattigare länder samt bankens ordinarie kapitalresurser för lån till medelinkomstländer. Sammanslagningen ska ske 2017 och innebär att tillgångar i form av fordringar på lån tidigare utställda av AsDF till medlemsländerna och betalningar som avser dessa lån ska överföras till balansräkningen för AsDB:s ordinarie resurser. Detta innebär att AsDB:s kapitalbas ökar från ca till ca 53 miljarder US- dollar och medför en avsevärd ökning av bankens utlånings- och gåvomedelskapacitet till såväl lågsom medelinkomstländer. Tack vare sammanslagningen räknar AsDB med att kunna öka den förmånliga utlåningen till regionens fattigaste länder med 2017–2020. Den återstående verksamheten i AsDF efter sammanslagningen kommer att utgöras av givarfinansierad verksamhet, med enbart gåvomedelsfinansiering till ett begränsat antal AsDF-länder. Bildadet av NewCo innebar också ett behov av ett kapitaltillskott i IIC. Ett beslut om kapitalökning i IIC fattades av guvernörerna i samband med i . kommer att delta i denna kapitalökning och inbetalning av kapital väntas ske . beslutade och respektive guvernörsstyrelser att den del av bankens garantikapital som varit tillfällig sedan den senaste kapitalhöjningen 2010 skulle göras permanent. godkändes en kapitalhöjning i Europeiska investeringsfonden (EIF), där EIB är majoritetsägare. Kapitalhöjningen innebar att EIF:s kapital ökade , till . Motivet till kapitalhöjningen var att EIF:s verksamhet, som fokuserar på att stödja små och medelstora företag, innovation och jobbskapande, till följd av finanskrisen hade ökat mer än vad som förutsetts. Kapitalhöjningen syftade till att täcka EIF:s kapitalbehov . EIB:s bidrag till kapitalhöjningen i EIF hade enbart en marginell påverkan på EIB:s kapitaltäckningsgrad. IMF har tillgång till utlåningskapital från flera källor. Först och främst används de permanenta s.k. kvotmedlen som alla medlemsländer bidrar Om IMF befarar att dessa medel inte räcker för att finansiera ut- Skr. 2015/16:145 låningen har fonden möjlighet att aktivera det multilaterala låneavtalet New Arrangements to Borrow (NAB). NAB aktiveras halvårsvis efter godkännande av medlemsländerna och var aktiverad 2014 och 2015. När den fördubbling av kvotmedlen som beslutades träder i kraft kommer NAB minskas i motsvarande grad, vilket innebär att IMF får en resursbas som i större utsträckning består av permanenta medel. För att skapa ytterligare säkerhet i en världsekonomi med stora risker utfärdade 35 medlemsländer, däribland , med början 2012, bilaterala lån om ca till IMF. Syftet var att temporärt stärka fondens utlåningskapacitet för att kunna möta ett potentiellt högre lånebehov i efterdyningarna av finanskrisen. godkände att ingick ett låneavtal med IMF om motsvarande ca (bet. 2012/13:FiU17, rskr. 2012/13:52). Avtalet löpte inledningsvis , med möjlighet till förlängning två gånger med i taget, dvs. en maximal löptid . Eftersom betydande risker i världsekonomin kvarstod var det motiverat att förlänga de bilaterala lånen. direktion har därför godkänt förlängningar av det ovan nämnda lånet, som löper . I samband med Världsbanksgruppens organisationsförändring antogs en ny finansiell modell för att stärka gruppens utlåningskapacitet. Modellen omfattar ökade utlåningsmarginaler, höjd utlåningsgräns för enskilda länder och ökade avgifter för utlåning över den tidigare utlåningsgränsen, kostnadsbesparingar om fram t.o.m. , en översyn av Världsbanksgruppens samlade utgifter samt genomförande av en ny process för budgetbeslut och strategisk planering. har de stora kreditvärderingsinstituten sänkt CEB:s kreditbetyg från AAA till AA+, framför allt eftersom CEB har en låg andel inbetalt kapital i förhållande till sitt garantikapital jämfört med andra internationella finansiella institutioner, men även på grund av att kreditportföljen försvagats till följd av nedgraderingar av stora låntagarländer. Kreditvärderingsinstituten har konstaterat att CEB:s tillgångar håller en hög kvalitet och att banken har ett välutvecklat system för riskhantering. Kreditbetyget kvarstår, men bedöms inte ha haft någon större påverkan på CEB:s upplåningsmöjligheter och därmed inte heller på dess utlåningsverksamhet. NIB är den enda av de internationella finansiella institutionerna som delar ut eventuell vinst till medlemsländerna. Detta sker efter godkännande av guvernörsstyrelsen efter att avsättning gjorts till bankens förebyggande reserver. NIB uppfyllde 2014 och 2015 villkoren för vinstutdelning. Utdelningen till medlemsländerna uppgick till , varav ca tilldelades . Regeringen anser att de internationella finansiella institutionerna ska ha tillräckliga resurser för att även i ekonomiskt och finansiellt turbulenta perioder kunna bidra till finansiell stabilitet och ekonomisk utveckling i 2015/16:145 medlemsländerna. De internationella finansiella institutionernas utlåning ska ha ett mervärde jämfört med privata aktörer. Risknivån bör vara förenlig med att institutionerna har ett kreditbetyg som möjliggör en upplåning med bästa villkor på den internationella kapitalmarknaden. Utlåningsvolymen bör vara underordnad det höga mervärdet och uppfyllnaden av respektive institutions mandat. Regeringen välkomnar den planerade sammanslagningen av ordinarie kapitalresurser. Det är viktigt att banken tillvaratar den betydande potential som en förstärkt utlåningskapacitet innebär och bibehåller sitt fokus på fattigdomsbekämpning. Det är vidare angeläget att långivningen till asiatiska låginkomstländer inte minskar som en följd av sammanslagningen. får bankens sociala och miljömässiga standarder för utlåningen inte urvattnas och den ökade utlåning som sammanslagningen möjliggör måste ske på ett sätt som inte äventyrar låntagarnas skuldhållbarhet. Det är viktigt att IMF har tillräckliga resurser för att kunna tillgodose de behov av finansiellt stöd som uppstår hos länder med betalningsbalansproblem, inte minst för att skapa förtroende på de internationella finansmarknaderna för att IMF kan hantera krissituationer och motverka att länder tvingas ställa in sina betalningar. Regeringen anser att det är viktigt att tvärgående verksamhetsområden, såsom jämställdhet och miljö, tilldelas tillräckligt med resurser, både i form av finansiering och rätt kompetens, för att säkerställa att de får genomslagskraft i de internationella finansiella institutionerna och kan bidra till resultat i verksamhetsländerna. 4.3Förändringar i institutionernas låneramverk Institutionernas låneramverk innehåller regler för de olika låneformerna. Den utökade långivningen till följd av den ekonomiska och finansiella krisen, och behovet av att förebygga framtida kriser, har, tillsammans med en ökad efterfrågan på stöd i samband med naturkatastrofer och ebolautbrottet samt en förstärkt resultatstyrning, lett till ett behov av att förändra institutionernas låneramverk. I IMF har ett antal förändringar av lånefaciliteterna riktade till låginkomstländerna gjorts 2014 och 2015. Taket för utlåning till enskilda länder i IMF:s faciliteter för låginkomstländer har höjts , som fokus på de allra fattigaste länderna har ökat. IMF har också förlängt räntefriheten för utlåning i den facilitet som stödjer sviktande stater och länder som drabbats av naturkatastrofer och epidemier. Världsbanksgruppen har ett resultatbaserat låneinstrument, där lån till mottagarlandets regering betalas ut först när vissa resultat har uppnåtts. Programmet är inriktat på att stärka mottagarlandets institutioner. ökades utlåningsutrymmet för detta program för de nästkommande tre åren till av den totala utlåningen för och . godkände en förändring i bankens policy för utlåning, som syftade till att öka lånevolymen och minska riskerna genom ökad diversifiering av låneportföljen. även låginkomstländer gavs möjlighet att låna från den facilitet som Skr. 2015/16:145 riktar sig till medelinkomstländer och som används för att ge icke- Den nya policyn omgärdas av ett antal regler. Det är endast låginkomstländer med en hållbar skuldsituation som kan beviljas lån till de icke-subventionerade, hårdare villkoren. Förändringen motiveras av att efterfrågan är hög från flera låginkomstländer och att dessa har utvecklat sin förmåga att hantera lån med hårdare villkor, men också av att förändringen kommer att bidra till att förstärka bankens finansiella ställning genom en större riskspridning (detta trots att de låntagare som tillkommer i genomsnitt har ett något lägre kreditbetyg). I takt med att flera av de stora låntagarna i framför allt har fått sin kreditvärdighet sänkt har bankens finansiella ställning blivit något mer osäker. Bankens höga kreditbetyg (AAA) har dock inte varit ifrågasatt. godkände en medelsiktig verksamhetsplan – 2020, som anger bankens strategiska inriktning för perioden och kommer att styra de långsiktiga målen. Enligt verksamhetsplanen ska banken fokusera på de sektorer där den har ett tydligt mervärde, främst gröna investeringar och investeringar i energisäkerhet, främjande av små och medelstora företag, entreprenörskap och innovation, infrastruktur samt kapitalmarknader. Banken kommer också att öka sitt fokus på att främja sektorreformer genom s.k. policydialoger. De prioriterade geografiska områdena –2020 är de verksamhetsländer och regioner som är minst utvecklade i termer av övergång till marknadsekonomi, dvs. länderna i EU:s östra närområde, och västra . Utlåningen till dessa områden, som redan utgör den största delen av bankens portfölj, avses ökas marginellt. Utlåningen till samt södra och östra har redan ökat något, men avses ökas ytterligare. En ökning av årliga utlåningsvolym om ca 15–avses genomföras . godkändes det externa lånemandat som reglerar huvuddelen av EIB:s utlåning till länder utanför EU 2014–2020. Merparten av utlåningen under det externa mandatet sker till kandidat- och potentiella kandidatländer till EU samt till andra länder i EU:s grannskap. Det externa mandatet omfattar dock även viss utlåning till , , och . EU-budgeten garanterar av utlåningen under det externa mandatet. EIB utvecklade och 2015, i vissa fall tillsammans med framför allt Europeiska kommissionen, även andra typer av instrument för finansiering av exempelvis forskning, utveckling och innovation, medfinansiering av strukturfondsbidrag och energieffektiviseringar. Vidare innebär etableringen av Efsi ett nytt inslag i EIB:s verksamhet. Det har tidigare förekommit program där EU-budgeten garanterar en del av risken i de projekt som EIB finansierar. Omfattningen på garantin inom Efsi är emellertid betydligt större än i dessa fall. CEB beslutade om en ny utvecklingsplan – 2017. I samband med detta beslut reviderades också bankens lånepolicy. Den nya policyn ledde till en relativt kraftig ökning av projekt i s.k. mikroföretag samt i små och medelstora företag genom s.k. finansiella 2015/16:145 intermediärer1, normalt lokala banker, 2014 och 2015. Även NIB prioriterar dessa företag i sin uppdaterade strategi. Regeringen ställer sig bakom besluten om nya låneformer och låneramverk och välkomnar att institutionerna anpassar sig till aktuella utmaningar. Det är viktigt att institutionerna ställer adekvata krav på ekonomiska reformer i de länder, kommuner eller företag som söker extern finansiering. Kraven måste vara utformade efter de enskilda låntagares förutsättningar och stödja verksamhetsländers ägarskap över sin egen utveckling.