prop · H303104 · 2016-04-25 00:00:00 — framför annan upplåning för att upprätthålla likviditeten i stats- strävar efter att hålla förfalloprofilen i obligations- stocken relativt jämn. Genom att erbjuda obligationer med både korta och långa löptider kan attrahera olika typer av Om förfalloprofilen är jämn blir också refinansieringsrisken lägre, eftersom endast en liten del av statsskulden då förfaller . Effektiva försäljningskanaler: eftersträvar många och effektiva försäljningskanaler. Ett system av återförsäljare för en väl fungerande infrastruktur på den svenska statspappersmarknaden. Det bidrar också till bättre likviditet och förutsättningar att låna stora volymer i en eventuell krissituation. När säljer obligationer i utländsk valuta görs det genom s.k. syndikering. Det innebär att anlitar en grupp av banker, ett syndikat, som genomför försäljningen. kan endast skapa förutsättningar för att likviditeten på marknaden ska vara bra, men har små möjligheter att påverka Av enkätundersökning från Prospera framgår att såväl investerare som återförsäljare anser att likviditeten på den svenska statsobligationsmarknaden har blivit sämre. De orsaker som vanligen förs fram är den låga räntan och nya regleringar. köp av statsobligationer minskat volymen statsobligationer som är tillgänglig för handel (se avsnitt 6). Likviditeten i statsobligationer anses dock fortfarande vara god även om omsättningen blivit lägre. investerare ger bra betyg för både likviditet och pristransparens, medan återförsäljare och internationella investerare är något mer negativa. Undersökningen visar att likviditeten anses ha försämrats även på marknaden för realobligationer. Här är likviditeten emellertid alltid lägre än för nominella statsobligationer. I grunden handlar det om att investerarna inte har samma intresse av aktiv handel i realobligationer. Här finns inte heller någon utvecklad handel i derivatinstrument. gjorde särskilda ansträngningar för att understödja likviditeten genom att utöka åtagandet om byten mellan olika Likviditeten i marknaden för statsskuldväxlar har försämrats ytterligare från en redan låg nivå. Den utestående stocken växlar har mer än halverats och investerarna använder i allt högre grad andra instrument för att placera pengar på kort sikt. Transparens, förutsägbarhet och tydlig kommunikation För att skapa en attraktiv marknad för statspapper ska förvaltningen bedrivas transparent och förutsägbart. Det innebär att all kommunikation med marknaden ska ske så öppet och konsekvent som möjligt. motparter och investerare har god kunskap om låneplaner och känner till hur agerar när omvärlden förändras, skapas stabila spelregler och minskad osäkerhet. arbetar för att uppnå målen om transparens, förutsägbarhet och tydlighet genom att upprätthålla goda investerarrelationer, regelbundet publicera prognoser på upplåningsbehovet , hantera upplåningen på ett konsekvent sätt med tydliga principer, ha tydlig kommunikation såväl i skrift som i kontakter med investerare och motparter, samt tillhandahålla detaljerad information om upplåning och statsskuld på webbplatsen . Investerarrelationer: En bred investerarbas ger i förlängningen lägre räntekostnader. Att arbeta för goda investerarrelationer är därför en av viktigaste förvaltningsstrategier. Återförsäljarna har den mest aktiva rollen i försäljningen av statspapper. De förser investerarna med analys och information om emissioner. förlitar sig emellertid inte bara på den information som ges via återförsäljarna. För att skapa trovärdighet är det även viktigt att investerarna, utan mellanhänder, kan erhålla den information som de anser sig behöva. träffar därför svenska och utländska investerare i såväl personliga möten som på större konferenser. håller även investerarträffar när nya låneprognoser presenteras. besöktes investerare i , och . Representanter från deltog som talare på flera seminarier och konferenser i såväl som utomlands. I enkätundersökningen fick betyget 3,5 för kontakterna med investerare. Här finns således förbättringspotential. De svenska investerarna gav betyget 3,3 med motiveringen att måste lyssna mer på marknadens önskemål som en följd av att likviditeten blivit sämre. har ökat lyhördheten gentemot marknaden, bl.a. genom att i högre grad än tidigare erbjuda två obligationslån vid flertalet auktionstillfällen. ökade investerarnas intresse av att ha täta kontakter med . De flesta föredrar personliga möten, men många visar även intresse för större investerarträffar. Av de svenska investerarna vill ha kontakt en gång per kvartal eller en gång . De internationella investerarna nöjer sig i regel med en kontakt . Förutsägbarhet och tydlig kommunikation: kommunicerar sina upplåningsplaner till alla marknadsaktörer genom Rapporten ”Statsupplåning – prognos och analys”. Rapporten publiceras och beskriver detaljerat finansieringen av statsskulden de kommande två åren. Låneplanen baseras på en prognos för statens nettolånebehov samt uppgifter om refinansieringsbehov och räntebetalningar för den befintliga statsskulden. Utifrån detta anpassar upplåningen så att villkoren i regeringens riktlinjer uppfylls. Låneplanen och prognosen för nettolånebehovet ligger normalt fast tills dess att nästa rapport publiceras. Bra prognoser är en 2015/16:104 förutsättning för att kunna agera på ett förutsägbart sätt (se avsnitt 5.2). Rapporten ”statsskuld” publiceras på månadsbasis och innehåller detaljerad information om hur statsskulden är sammansatt. fick betyget 4,1 för kommunikationen kring lånebehov och finansiering och betyget 4,0 för ett tydligt och konsekvent agerande. Betygen är marginellt sämre än . har utökat informationen om upplåning och statsskuld på sin webbplats. Det finns nu möjlighet att interaktivt hämta information på webbplatsen för nedladdning eller utskrift. webbplats är fortsatt den viktigaste informationskanalen för information om statens lånebehov och finansiering, auktionsvillkor och auktionsresultat. Av återförsäljarna använder webbplatsen. Bland svenska och internationella placerare är motsvarande siffra . av de som besöker webbplatsen anser att de hittar den information man letar efter. Skälen för regeringens bedömning: marknadsvårdande repor gör det lättare för återförsäljarna att ställa priser, vilket har en positiv effekt för likviditeten på statspappersmarknaden. Systemet av återförsäljare på den svenska statspappersmarknaden och syndikerad upplåning på den internationella kapitalmarknaden utgör väl fungerande infrastruktur för upplåningen. Infrastrukturen stöder både en effektiv regelbunden upplåning och möjligheten att låna upp stora volymer i en eventuell krissituation. Strategin om att vara transparent, förutsägbar och tydlig i sin kommunikation bidrar till att göra statspappersmarknaden attraktiv. Prosperas årliga undersökningar pekar på att fokuserar på rätt saker, eftersom har högst betyg på de krav som marknaden bedömt som viktigast. Regeringens bedömning: prognoser över nettolånebehovet har gjorts med en rimlig precision i förhållande till förutsättningarna och i förhållande till andra myndigheters prognoser. Statens betalningar är organiserade så att nettot av samtliga betalningar För att kunna bedriva en effektiv skuld- och likviditetsförvaltning behöver göra prognoser över statens nettolånebehov. Prognoserna är även viktiga av marknads- och skuldvårdsskäl, eftersom de gör det möjligt för investerarna att bedöma hur volymen statspapper kommer att utvecklas När statspappersmarknaden är förutsägbar och transparent minskar risken för investerarna, vilket kan bidra till lägre upplåningskostnader för staten. gör lånebehovsprognoser , men även på daglig sikt . publiceras i rapporten ”Statsupplåning ‒ prognos och analys” Något förenklat styr årsprognoserna obligationsupplåningen, Skr. 2015/16:104 månadsprognoserna upplåningen i statsskuldväxlar och commercial paper (kort upplåning i utländsk valuta), medan dagsprognoserna påverkar den dagliga likviditetshanteringen.17 Lånebehovet varierar betydligt både mellan åren och mellan årets månader. I tabell 5.3 redovisas lånebehovsprognoser samt utfallen fördelade på olika komponenter. varierade prognoserna , vilket är en relativt liten variation. Den sista prognosen (14:3) visade störst avvikelse från utfallet (). Detta år varierade prognoserna . Förklaringen till att prognosen för nettolånebehovet höjdes under den första delen av 2015 (15:1 och 15:2) var att de globala tillväxtförutsättningarna reviderades ner samt att framtidsförväntningar dämpades till följd av geopolitiska spänningar i och . sänktes prognosen för nettolånebehovet då den svenska ekonomin, driven av en stark inhemsk efterfrågan, utvecklades oväntat starkt. Avvikelsen mellan den sista prognosen (15:3) och utfallet blev . Jämförelser med andra myndigheters prognoser Förutom () gör även (), () och (FiDep) prognoser på statens nettolånebehov. Myndigheterna och använder olika principer för hur försäljningsinkomster ska hanteras i prognossammanhang. För att underlätta jämförelsen mellan prognoserna har dessa inkomster rensats bort i figur 5.1 och 5.2. 17 Dagsprognoserna publiceras inte utan används endast internt. 2015/16:104 Figur 5.1 Prognosjämförelser med andra myndigheter och var lånebehovsprognos betydligt högre än övriga myndigheters. Avvikelsen mellan prognos och utfallet blev endast , medan motsvarande prognosavvikelser för ESV och var 95 respektive (figur 5.1). var prognoserna mer samstämmiga och i linje med utfallet. prognos var konsekvent lägre än utfallet, medan övriga myndigheters sista prognoser var högre än utfallet. Figur 5.2 Prognosjämförelser med andra myndigheter hade samtliga prognosmakare en liknande profil på sina (figur 5.2). och under inledningen av 2014 reviderades prognoserna upp kraftigt till följd av svaga globala tillväxtutsikter. sänktes prognoserna gradvis, men lånebehovet överskattades ändå något i de sista prognoserna för året. är den enda myndigheten som publicerar månadsprognoser för nettolånebehovet. Det innebär att jämförelse med andra prognosmakare inte kan göras. följer upp månadsprognoserna med hjälp av måttet RMSE (Root ), dvs. roten ur kvadratmedelfelet. Vidareutlåning och försäljningsinkomster har i vissa fall stor påverkan på nettoutlåningen enskilda månader. Eftersom informationen om nämnda lånebehovspåverkande faktorer ofta kommer sent, justeras månadsprognoserna i uppföljningen för dessa faktorer. Med detta mått har prognosprecisionen varit på en relativt jämn nivå . För att planera likviditetsförvaltningen gör även dagsprognoser. Det innebär att månadsprognoserna fördelas ut på alla bankdagar. Dagsprognoserna görs på sex månaders sikt och uppdateras löpande när ny information blir tillgänglig (till skillnad från års- och månadsprognoserna). Den genomsnittliga prognosavvikelsen var per dag och per dag . De största avvikelserna rörde skatteinkomster, vilket till stor del förklarades av att betalningsmönsteret ändrats jämfört . En större del av skatterna betalades in tidigt och en betydligt mindre andel än tidigare betalades in på förfallodagen. Det förändrade betalningsmönstret skulle kunna vara en effekt av det låga ränteläget. gav skattekontot en skattefri ränta på , vilket innebar att det fanns incitament att tidigarelägga skatteinbetalningar. Det kan inte heller uteslutas att företag använt skattekontot för likviditetsplaceringar. Prognos och utfall på dagsbasis Utfall, miljarder kronor Prognos, miljader kronor I figur 5.3 redovisas dagliga utfall och prognoser för statens primära nettolånebehov när nettoutlåning till andra myndigheterhar exkluderats. Avståndet mellan den 45-gradiga linjen visar prognosavvikelsen per dag. Om prognoserna hade saknat informationsvärde skulle punkterna varit slumpmässigt fördelade över hela figuren. Skälen för regeringens bedömning: årsprognoser över nettolånebehovet avvek som mest med från utfallet, vilket är att betrakta som god prognosprecision. Övriga myndigheter hade större prognosavvikelser . var avvikelsen större , men så var även fallet för de övriga myndigheterna. prognosprecision för månadsprognoser är på samma nivå . Här spelar faktorer som vidareutlåning och försäljningsinkomster stor roll, vilka är svåra att förutse innan fullständig information finns. Dagsprognoserna visar större avvikelser än . En viktig förklaring till detta är att betalningsmönstret för skatteinbetalningar ändrats jämfört . Regeringens bedömning: upplåning bedöms övergripande ha bedrivits i enlighet med det statsskuldspolitiska målet om kostnadsminimering med beaktande av risk. I detta avsnitt ges en övergripande bild av upplåningsbehov och upplåning . Regeringens riktlinjer för statsskuldens förvaltning styr inte själva finansieringen av statsskulden. Riktlinjerna begränsar endast de risker som statsskulden är exponerad mot, bl.a. genom att upplåningen ska fördelas på ett visst sätt per skuldslag och i termer av löptider (avsnitt 4.1 och 4.2). Inom dessa riktlinjer har fria mandat att sköta upplåningen så att kostnaden för statsskulden minimeras som risken i upplåningen beaktas. Det totala upplåningsbehovet påverkas både av statens nettolånebehov (statsbudgetens saldo) och av volymen upplåningsinstrument som löper till förfall (dvs. volymer som behöver refinansieras). Som framgår av tabell 5.4 har det totala upplåningsbehovet successivt ökat . Nettolånebehov har ökat nyupplåningen som behovet av att refinansiera tidigare lån ökat i takt med att statsskulden stigit. Det ökade refinansieringsbehovet härrör både från penning- och kapitalmarknadsupplåningen (dvs. både kort och lång upplåning). Statsskulden uppgick till vid början och till vid slut. Privatmarknad och säkerheter, netto2 Förfall, byten och uppköp, kapitalmarknad Obligationer i utländsk valuta Totalt upplåningsbehov, brutto4 1Justering för skillnaden mellan likviddag och affärsdag. 2Nettoförändring i privatmarknadsupplåning och säkerheter. 3Initial stock med förfall . 4Avser behovet av upplåning på den institutionella marknaden. I tabell 5.5 redovisas hur finansierat bruttolånebehovet som redovisas i tabell 5.4. Som framgår har upplåningen ökat på både penning- och kapitalmarknaden. En betydande del av bruttoupplåningen avser vidareutlåning till (se vidare avsnitt 5.6). I avsnitt 5.4 och 5.5 redovisas kapitalmarknadsupplåningen och penningmarknadsupplåningen mer detaljerat. Obligationer i utländsk valuta Faktaruta: Vem äger den svenska statsskulden? Det saknas heltäckande uppgifter om vilka som lånar ut pengar till den svenska staten. Av SCB:s finansräkenskaper framgår emellertid att utländska investerare äger knappt hälften av de värdepapper som staten har gett ut. Svenska försäkrings- och pensionsinstitut äger . har de svenska affärsbankerna kraftigt reducerat sina innehav av statspapper medan blivit en betydande ägare. Procentuell fördelning per investerarkategori AP-fonder (exkl. AP7) Källa: SCB finansräkenskaper Skälen för regeringens bedömning: Den totala bruttoupplåningen har gjorts över penning- och kapitalmarknaden på ett balanserat och rimligt sätt. Tillsammans med kostnads- och riskuppföljningen, som redovisas i avsnitt 3, tyder detta på att upplåningen övergripande har bedrivits i enlighet med målet om kostnadsminimering med beaktande av risk. Regeringens bedömning: upplåning på kapitalmarknaden bedöms övergripande ha bedrivits i enlighet med det statsskuldspolitiska målet. Den största delen av statsskulden finansieras genom att ge ut nominella statsobligationer, reala statsobligationer och obligationer i utländsk valuta. Nedan redovisas policy för upplåningen i respektive instrument samt i vilken omfattning instrumenten har använts . Statsobligationer är största och viktigaste upplåningskälla. Av den anledningen prioriteras upplåningen i nominella statsobligationer framför andra instrument. Den emitterade volymen är avgörande för likviditeten och prissättningen av nominella statsobligationer på andrahandsmarknaden. erbjuder regelbundna emissioner enligt en i förväg fastställd låneplan. Genom att sälja små volymer vid många tillfällen minskar risken för att upplåningen av stora volymer behöver göras vid ofördelaktiga marknadslägen. erbjuds investerare kontinuerligt tillgång till primärmarknaden. Storleken på emissionerna påverkas framför allt av nettolånebehovet på lång sikt. prioriterar upplåningen i nominella statsobligationer för att upprätthålla en likvid obligationsmarknad. Svängningar i lånebehovet hanteras i första hand med penningmarknadsinstrument. eftersträvar en jämn förfalloprofil upp till . Nya tioåriga nominella statsobligationer introduceras med 12–18 månaders mellanrum. När lånebehovet är litet kan välja att ha mellan utgåvorna för att säkerställa tillräcklig volym och god likviditet i obligationerna. emitterar främst i den tioåriga- och femåriga löptiden. Emissioner i tvååriga löptider förekommer för att understödja likviditeten i terminsmarknaden eller för att sprida upplåningen då lånebehovet är stort. Även emissioner i lån som befinner sig mellan 2, 5 och kan förekomma för att stödja likviditeten vid bristsituationer. När marknadsläget tillåter kan ge ut obligationer med längre löptid än . höjdes den planerade emissionstakten i nominella statsobligationer i den första prognosen 2015/16:104 2014 (2014:1). Därefter var den planerade emissionsvolymen oförändrad . I den första prognosen 2015 (2015:1) höjdes den planerade emissionstakten till , för att därefter vara oförändrad . introducerades en ny nominell statsobligation, SGB 1058, enligt plan. Lånet blev ett tioårigt referenslån . introducerades en ny tioårig statsobligation, SGB 1059. Lånet blev referenslån . Enligt gängse praxis erbjöds byten till de nya statsobligationerna då de introducerades. Ytterligare byten erbjöds innan lånen blev referenslån. I regeringens riktlinjer höjdes det långsiktiga riktvärdet för den utestående stocken av statsobligationer med löptid längre än . Riktvärdet var oförändrat . har löpande undersökt intresset för långa obligationer. bedömdes intresset som tillräckligt stort för att emittera i det långa segmentet. emitterades då en sammanlagd volym av i det längsta utestående lånet. Vid slutet av uppgick den utestående stocken till , jämfört med . bedömdes intresset inte vara tillräckligt stort för att emittera ytterligare långa obligationer, varför den utestående volymen var samma volym som vid årets början (se även avsnitt 4.2). hölls samtliga försäljningar av nominella statsobligationer i auktionsform. hölls 22 auktioner om vardera. var den erbjudna volymen också per auktionstillfälle. höjdes den erbjudna volymen till per auktion. Under den femåriga utvärderingsperioden var teckningskvoten i auktionerna som högst 2014 (3,03). uppgick teckningskvoten till 2,51, vilket i princip motsvarade genomsnittet för femårsperioden som var 2,49. Det särskilt låga ränteläget 2015 gjorde att snitträntan i auktionerna var lägst detta år (0,). Snitträntan för hela femårsperioden var . I tabell 5.6 redovisas teckningskvoter och snittränta för hela utvärderingsperioden. 1Inkommen budvolym i förhållande till utbjuden emissionsvolym. 2Endast rena auktioner, dvs. bytesauktioner och syndikering ingår inte. I syfte att främja likviditeten på statspappersmarknaden erbjuder marknadsvårdande repor i nominella statsobligationer. Av figur 5.4 framgår att de marknadsvårdande reporna i nominella statsobligationer var betydligt högre 2015 än 2014. Detta är en indikation på att likviditeten på marknaden för nominella statsobligationer har försämrats. Marknadsvårdande repor, månadsgenomsnitt feb mar apr maj jun jul aug sep okt En förklaring till att marknadsvårdande repofacilitet utnyttjats mer än tidigare är att köpt nominella statsobligationer till ett nominellt värde av (se avsnitt 6). En del av dessa obligationer ägdes tidigare sannolikt av investerare som kunde tänka sig att repa ut dem. repar däremot inte ut några obligationer. Reala statsobligationer utgör ett komplement till nominella statsobligationer. Genom att ge ut reala obligationer kan attrahera investerare som vill undvika risken för att inflationen urholkar värdet på obligationerna. eftersträvar en jämn förfalloprofil för realskulden. Den långsiktiga ambitionen är att fördela realskulden över fler löptider med mindre utestående volym i varje obligation. Nya realobligationer matchas löptidsmässigt med statsobligationer så långt detta är möjligt. Auktioner hålls regelbundet och med små volymer för att minska risken att man lånar stora volymer vid ofördelaktiga marknadslägen. I avsnitt 4.1 redovisades regeringens riktlinjer för realskulden och tillämpning av riktlinjerna. real kronskuld sänktes från till följd av ändrade beräkningsprinciper. I uppföljningen framgick att realandelen legat lägre än riktvärdet. Avvikelsen bedöms rimlig ur ett kostnads- perspektiv då stora ökningar eller minskningar i nettolånebehovet inte kan mötas med stora ändringar i stocken av realobligationer. har inte heller möjlighet att anpassa realskuldens andel med hjälp av derivat på samma sätt som i valutaskulden. I tabell 5.7 redovisas förändringarna i den reala kronskulden och Vid början uppgick den reala kronskulden till 197,8 miljarder kronor och vid slut till . 2014 löpte realobligationer till ett värde av till 2015/16:104 förfall, medan nyupplåningen uppgick till . Motsvarande löpte realobligationer till ett värde av till förfall , medan nyupplåningen detta år uppgick till . Inflationsuppräkningen minskade skulden med 3,6 respektive . Tabell 5.7 Förändringar i den reala kronskulden Utestående skuldstock vid årets början -0,1 -1,6 -3,2 -23,3 Netto av marknadsvårdenade byten -4,3 -6,3 -0,2 -0,2 -0,1 -3,6 -6,0 Marknadsförutsättningarna för försäljning av realobligationer var svåra och oförutsägbara . Allt lägre inflationsförväntningar i kombination med räntenedgången fick till följd att efterfrågan varierade kraftigt. kunde trots det behålla den utbjudna årsvolymen på samma nivå som året innan. Budvolymen var något högre än året innan och alla auktioner utom två blev fulltecknade. Teckningskvoten i auktionerna steg från i genomsnitt 2,98 till 3,41 . minskade snitträntan från 0,03 till -0,(tabell 5.8). -0,01 -0,78 1 Inkommen budvolym i förhållande till utbjuden emissionsvolym. 2 Endast rena auktioner, dvs. bytesauktioner ingår inte. då realobligationer introducerades har kostnaden för realupplåningen varit lägre än för en hypotetisk upplåning i statsobligationer med samma löptid. Förklaringen till detta är att inflationen varit lägre än vad den genomsnittliga break even-inflationen varit i emissionerna. Figur 5.5 visar att det kalkylmässiga resultatet sedan 1994 ackumulerats till , varav En stor del av resultatet (27,) realiserades i samband med att tidigare reala obligationslån löpte till förfall. En stor del av det realiserade resultatet kommer från när realstocken byggdes upp . even-inflationen låg då på en betydligt högre nivå än vad den sedan gjort. års slut hade 13,5 miljarder kronor av det kalkylmässiga Skr. resultatet ännu inte realiserats. Det slutliga resultatet för denna del beror på den framtida inflationsutvecklingen fram till dess reallånen förfaller. Inflationsuppräkningen blev mätt som I syfte att förbättra likviditeten i realobligationsmarknaden erbjuder att löpande byta en realobligation mot en annan. När började köpa statsobligationer förekom spekulationer på marknaden om att även realobligationer skulle omfattas. återförsäljare upplevde då att likviditeten på marknaden för realobligationer försämrades. För att motverka detta besutade att utöka bytesvolymerna. Byteserbjudandet upphör när en realobligation har kvar till förfall. I stället erbjuds en begränsad återköpsfacilitet. Målet är att ett obligationslån inte ska vara större än när det förfaller, eftersom stora förfall kan medföra påfrestningar för marknaden. Som framgår av policyn eftersträvar en jämn förfalloprofil för realskulden. Ambitionen att fördela realskulden över flera löptider minskar behovet av byten och återköp i korta obligationer.