prop · H303197 · 2016-07-20 00:00:00 — Av den nya hänvisningen till 1 kap. 2 § 21 följer att bestämmelsen är tillämplig också på dem som bedriver verksamhet enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter. System för att besvara förfrågningar 7 § En verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § 1–7 och 17–21 ska ha ett system för att snabbt och fullständigt kunna lämna upplysningar om huruvida de har haft en affärsförbindelse med en viss person och, om så skulle vara fallet, om förbindelsens art. Paragrafen innehåller krav på att en verksamhetsutövare ska ha ett sys- tem för att besvara förfrågningar om vilka de haft affärsförbindelser med. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. 2015/16:197 Av den nya hänvisningen till 1 kap. 2 § 21 följer att bestämmelsen är tillämplig också för dem som bedriver verksamhet enligt den föreslagna lagen om verksamhet med bostadskrediter. 14.7Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild i verksamhet som avser tillsyn m.m. i fråga om näringslivet 5 § Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ett ärende hos en statlig myndighet om innehav av 1.aktier i bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag, värdepappersbolag, fondbolag eller försäkringsaktiebolag, 2.andelar i medlemsbank eller kreditmarknadsförening, eller 3.aktier eller andelar i börs, clearingorganisation, svensk värdepapperscentral, betalningsinstitut, pengar eller företag som driver verksamhet enligt lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter eller lagen (2016:000) om verksamhet med bostadskrediter. Sekretessen gäller inte beslut av myndigheten och inte heller för uppgift från en annan myndighet om uppgiften inte är sekretessreglerad där. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess för uppgift om en en- skilds personliga eller ekonomiska förhållanden i ett ärende hos en statlig myndighet om innehav av aktier eller andelar. Övervägandena finns i avsnitt 10.8. Ändringen i första stycket 3 innebär att sekretessregleringen vid ägar- prövning för företag som omfattas av den föreslagna lagen om verksam- het med bostadskrediter är densamma som för andra finansiella företag. 14.8Förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen (2010:1846) 1 § Denna lag gäller kredit som en näringsidkare lämnar eller erbjuder en kon- sument. Lagen gäller också kredit som lämnas eller erbjuds en konsument av någon annan än en näringsidkare, om krediten förmedlas av en näringsidkare som ombud för kreditgivaren. Lagen innehåller också bestämmelser om vissa särskilda skyldigheter för kreditförmedlare. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i av- snitt 6.1. I andra stycket finns en upplysning om att lagen också innehåller be- stämmelser för kreditförmedlare. I paragrafens hittillsvarande lydelse hänvisas till 48 §. Den paragrafen innehåller bestämmelser om den sär- skilda informationsskyldighet som gäller för kreditförmedlare men som inte gäller för andra näringsidkare som omfattas av lagen. införs det ytterligare särskilda skyldigheter för kreditförmedlare i de nya 49 och 50 §§. 2 § I lagen avses med konsument: en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet, näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten, kreditgivare: den som lämnar krediten eller övertar den ursprungliga kredit- givarens fordran, kreditavtal: ett avtal om lån, kontokredit, betalningsanstånd eller liknande, kontokredit: ett kreditavtal som innebär en fortlöpande rätt att utnyttja ett kreditköp: ett köp av en vara eller tjänst som finansieras genom en kredit som lämnas av –säljaren, eller –annan kreditgivare, om det görs på grund av en överenskommelse mellan denne och säljaren eller om varan eller tjänsten anges i kreditavtalet, kontantpris: det pris till vilket en vara eller tjänst vanligen erbjuds konsumen- ter mot kontant betalning, kreditkostnad: det sammanlagda beloppet av räntor, avgifter och andra kost- nader som konsumenten ska betala med anledning av krediten, inklusive nöd- vändiga kostnader för värdering, dock med undantag för notariatsavgifter, kreditfordran: summan av kreditbeloppet och kreditkostnaden, kreditränta: räntekostnaden för den vid varje tid obetalda delen av skulden angiven som en ränta, effektiv ränta: kreditkostnaden angiven som en årlig ränta beräknad på kredit- beloppet, i förekommande fall med hänsyn tagen till att delbetalningar ska göras under den löpande kredittiden, –en kredit som är förenad med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostads- rätt eller liknande rätt eller som är förenad med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till fastighet, eller –en kredit som tas i syfte att förvärva eller behålla äganderätt till sådan egen- dom, om det inte är fråga om en tillfällig finansieringslösning under övergången till ett annat finansiellt arrangemang och krediten har en obestämd löptid eller ska återbetalas , bostadskredit i utländsk valuta: en bostadskredit i en annan valuta än –valutan i det land inom EES där konsumenten är bosatt, –valutan som konsumenten får sin inkomst i, eller –valutan som konsumenten har de tillgångar i som ska användas som betal- ning av krediten. I paragrafen förklaras några för lagens tillämpning viktiga begrepp. Det införs ett par nya definitioner och en definition förtydligas. Övervägan- dena finns i avsnitt 6.1 och 6.10. Tillägget till definitionen av kreditkostnad innebär ett förtydligande. Det klargörs att begreppet omfattar kostnader för att värdera en säkerhet som ställs för krediten, t.ex. en fastighetsvärdering. Genom den justerade definitionen genomförs artikel 4.13 i och rådets 2015/16:197 direktiv /17/EU av om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven /48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 (bolånedirektivet). Vidare införs en ny definition av vad som avses med en bostadskredit. Första ledet i definitionen av bostadskredit ansluter till vad som avses med uttrycket, även om det inte används i författningstext (jfr prop. 2009/10:242 s. 89). En kredit som är förenad med panträtt i fast egen- dom, tomträtt eller bostadsrätt eller liknande rätt eller som är förenad med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till fastighet utgör alltså en I bestämmelsen genomförs artikel 3.1 a. Det andra ledet i definitionen av bostadskredit innebär att även vissa andra krediter omfattas. Det är fråga om krediter som konsumenten har tagit i syfte att förvärva eller behålla sådan egendom som avses i första ledet, även om ingen säkerhet ställs. Med syftet att förvärva äganderätt avses nyförvärv. Att ha som syfte att behålla äganderätt kan t.ex. vara aktuellt i en situation då konsumenten riskerar att förlora en äganderätt som han eller hon redan har. En sådan situation kan uppstå om en fastighet ägs tillsammans med någon som konsumenten måste lösa ut för att förhindra att egendomen måste säljas. I och med att konsumentens syfte ska vara att förvärva eller behålla egen- domen, omfattas alltså inte krediter som tas för att förbättra, bygga ut eller renovera egendomen. För att omfattas av definitionen ska krediten syfta till att behålla eller förvärva äganderätt till sådan egendom som avses i första ledet, dvs. fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller byggnader som inte hör till fastighet (byggnad på ofri grund). Konsumentens syfte med krediten har alltså betydelse för definitionen. Det innebär dock inte att kreditgivaren eller kreditförmedlaren har en plikt att undersöka vad syftet med en kredit är. Om det av omständig- heterna framgår att krediten tas i syfte att förvärva en bostad, ska dock det regelverk som gäller för bostadskrediter tillämpas. Ett exempel på fall då en kreditgivare ska betrakta en kredit som en bostadskredit utifrån dess syfte, är om kreditgivaren i sin marknadsföring erbjuder krediter utan säk- erhet för att finansiera förvärv av en bostad. Det kan t.ex. vara fråga om krediter för den del av köpeskillingen som inte kan förenas med säkerhet i bostaden på grund av det s.k. bolånetaket (se all- männa råd om begränsning av krediter mot säkerhet i form av pant i bostad, FFFS 2010:2). Ett annat exempel är om konsumenten i kontakter med kreditgivaren lämnar sådana uppgifter att det framgår att syftet med krediten är att förvärva en bostad. Från definitionen av en bostadskredit som utgår från syftet med kredit- en görs ett undantag för krediter som utgör en tillfällig finansieringslös- ning under övergången till ett annat finansiellt arrangemang och krediten har en obestämd löptid eller ska återbetalas . Om ut- gångspunkten för krediten är att den bara ska finansera ett förvärv eller innehav av egendomen , omfattas den alltså inte av begreppet bostadskredit. I stället gäller de bestämmelser som gäller för konsumentkrediter i övrigt. Undantaget för krediter som utgör en tillfällig finansieringslösning gäller bara i förhållande till krediter som tas i syfte att förvärva den aktu- ella typen av egendom. Undantaget blir alltså inte aktuellt för krediter Prop. 2015/16:197 som är förenade med säkerhet i egendomen. Genom definitionen av bostadskrediter som utgår från konsumentens syfte med krediten genomförs artikel 3.1 b. Undantaget för vissa till- fälliga finansieringslösningar möjliggörs av artikel 3.3 d. Av den nya definitionen av bostadskredit i utländsk valuta framgår att en bostadskredit som lämnas i en annan valuta än valutan i det land inom EES där konsumenten är bosatt är att betrakta som en sådan kredit. Det kan vidare vara fråga om en bostadskredit som lämnats i en annan valuta än den som konsumenten får sin inkomst i eller den valuta som konsu- menten innehar de tillgångar i som ska användas som betalning av kredi- ten. Definitionen utgår alltså från konsumentens förhållanden. Om kon- sumenten har inkomster i olika valutor torde det, i avsaknad av något vägledande avgörande från om hur direktivets bestäm- melser ska förstås, vara den valuta som han eller hon huvudsakligen har sin inkomst i som är avgörande för bedömningen. Om ett lån beviljas i svenska kronor, men konsumenten t.ex. erhåller sin inkomst i euro, ska kreditgivaren tillämpa de särskilda bestämmelser som gäller för lån i utländsk valuta. I lagen införs bl.a. vissa bestämmelser om hur konsu- menten ska varnas för, och skyddas mot, de särskilda valutakursrisker som kan föreligga vid sådana krediter, se vidare kommentaren till 6 a § första stycket 6, 7 a § första stycket 3 och 20 a–c §§. Genom definitionen genomförs artikel 4.28. 4 § För en annan räntefri kredit än kontokredit som inte är förbunden med mer än en obetydlig avgift och som ska betalas tillbaka gäller inte bestämmelserna om information i 7–10 §§, om kreditprövning i 12 och 13 §§, om dokumentation av kreditavtalet i 14 §, om ångerrätt i 21–25 §§, om under- rättelse vid en överlåtelse i 28 § andra stycket eller om uppsägning av kreditavtal med obestämd löptid i 37 §. För en räntefri kontokredit som inte är förbunden med mer än en obetydlig avgift och som ska betalas tillbaka gäller inte bestämmelserna om information i 7–10 §§ och 14 § andra och tredje styckena, om ångerrätt i 21– 25 §§ eller om uppsägning av kreditavtal med obestämd löptid i 37 §. För en kontokredit som ska betalas tillbaka på uppmaning eller gäller inte bestämmelserna om information vid marknadsföring i 7 § andra stycket 4–6 och tredje stycket, om information i kreditavtalet i 14 § andra stycket, om ångerrätt i 21–25 §§, om betalning av skulden i 32–36 §§ eller om uppsägning av kreditavtal med obestämd löptid i 37 §. För en bostadskredit gäller inte bestämmelserna om information i 8 och 10 §§, om betalningsplan i 16 §, om ångerrätt i 21–25 §§ eller om uppsägning av kreditavtal med obestämd löptid i 37 §. För en bostadskredit där kreditfordran ska betalas först i samband med att den egendom som utgör säkerhet överlåts med anledning av att låntagaren uppnår en viss ålder eller på grund av låntag- arens sviktande hälsa eller död gäller dock bestämmelserna om information i 8 § första stycket och i 10 §. För en kredit som lämnas av ett kreditinstitut eller värdepappersbolag för finansiering av ett avtal med institutet eller bolaget om köp av finansiella instrument gäller inte bestämmelserna om information i 8–10 §§ och 14 § andra och tredje styckena eller om uppsägning av kreditavtal med obestämd löptid i 37 §. 2015/16:197 I paragrafen samlas undantag från delar av lagens tillämpningsområde för vissa slag av krediter. Övervägandena finns i avsnitt 6.1 och 6.4. Fjärde stycket första meningen anpassas till den nya definitionen av bostadskredit. Det görs också ett tillägg om att bestämmelserna om infor- mation i 8 och 10 §§ inte gäller för bostadskrediter. De aktuella bestäm- melserna handlar om förhandsinformation som ska lämnas till konsu- menten. För bostadskrediter införs i stället nya särskilda bestämmelser om motsvarande förhandsinformation i 9 a och 10 a §§. I fjärde stycket andra meningen, som utformas i enlighet med Lag- rådets synpunkt, görs ett undantag i förhållande till tillägget i första meningen. För en bostadskredit där kreditfordran ska betalas först i sam- band med att den egendom som utgör säkerhet överlåts med anledning av att låntagaren uppnår en viss ålder eller på grund av låntagarens svikt- ande hälsa eller död gäller bestämmelserna om information i 8 § första stycket och i 10 §. De krediter som avses är krediter som till skillnad från en vanlig bostadskredit är uppbyggda så att konsumenten inte betalar amorteringar eller räntor löpande . För dessa krediter gäller i stället att kreditfordran betalas vid en försäljning eller annan överlåtelse av den egendom som utgör säkerhet för lånet som föranleds av att konsumenten uppnår en viss ålder eller drabbas av sviktande hälsa eller avlider. Begreppet kreditfordran är definierat i 2 § och avser sum- man av kreditbeloppet och kreditkostnaden. I fråga om dessa bostadskrediter gäller inte bestämmelserna om infor- mation innan ett avtal ingås i 9 a och 10 a §§. Inte heller bestämmelserna om information innan ett avtal ingås i 8 § andra stycket gäller för sådana bostadskrediter. Konsumenten måste alltså inte ges information enligt något av de standardiserade faktabladen som omfattas av lagen. Närings- idkaren ska i stället ge konsumenten information innan ett kreditavtal ingås enligt 8 § första stycket i tillämpliga delar. Flera punkter i det stycket avser förhållanden som inte alltid föreligger i det enskilda fallet (prop. 2009/10:242 s. 95). Vad gäller de aktuella krediterna blir det t.ex. inte relevant att lämna information om varan eller tjänsten och dess kontantpris vid kreditköp (punkten 5) eller om avbetalningarnas storlek (punkten 8). Den särskilda regleringen för dessa bostadskrediter möjlig- görs av direktivets undantag i artikel 3.2 a. 5 a § Den information som näringsidkaren ska lämna enligt denna lag ska vara kostnadsfri för konsumenten. I paragrafen, som är ny, anges att information som näringsidkaren ska lämna enligt lagen ska lämnas utan kostnad för konsumenten. Kravet på kostnadsfri information gäller alla konsumentkrediter. I paragrafen genomförs artikel 8. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. 6 § Näringsidkaren ska i sitt förhållande till konsumenten iaktta god kreditgiv- ningssed. Näringsidkaren ska därvid ta till vara konsumentens intressen med till- börlig omsorg och ge de förklaringar som konsumenten behöver. I fråga om en bostadskredit ska förklaringarna omfatta andra tjänster som erbjuds tillsammans med krediten. Paragrafen innehåller grundläggande bestämmelser om hur näringsidkaren ska förhålla sig till konsumenten före och . Övervägan- dena finns i avsnitt 6.5. Andra stycket är nytt. gäller att näringsidkaren ska ge konsumenten de förklaringar som han eller hon behöver. Det klargörs att om det är fråga om en bostadskredit, omfattar skyldigheten andra tjänster som erbjuds tillsammans med krediten. I regel torde det vara fråga om andra finansiella tjänster som erbjuds tillsammans med bostadskrediten. Enligt 13 c § får en näringsidkare som huvudregel inte kräva att konsu- menten även köper andra finansiella produkter eller tjänster för att få tillgång till en bostadskredit. Det är dock möjligt att erbjuda sådana andra produkter och tjänster tillsammans med en bostadskredit. Om en näringsid- kare gör det, omfattar förklaringsskyldigheten alltså dessa andra produkter och tjänster. Konsumenten kan t.ex. behöva förklaringar för att kunna välja mellan olika erbjudanden. Förklaringarna ska anpassas efter konsumentens behov i det enskilda fallet. Kraven på de förklaringar som ska lämnas kan även påverkas av hur kostsam eller hur betydelsefull en finansiell tjänst eller produkt är för konsumenten (se prop. 2009/10:242 s. 91). I paragrafen genomförs delvis artikel 16. Allmän information om bostadskrediter 6 a § Näringsidkaren ska tillhandahålla allmän information om bostadskrediter som näringsidkaren erbjuder konsumenter. Sådan information behöver inte till- handahållas av en kreditförmedlare som inte uppträder som ombud för en kredit- givare. Informationen ska innehålla uppgifter om 1.näringsidkarens namn, organisationsnummer och adress, 2.de ändamål som krediten får användas för, 3.säkerheter som kan komma att krävas för ingående av kreditavtalet, 5.vilket slags kreditränta som kan erbjudas, bland annat huruvida räntan är rörlig eller bunden och vilka räntebindningstider som erbjuds, och en kort be- skrivning av vad som kännetecknar olika räntor och vad de innebär för konsu- 6.vilken valuta som bostadskrediten kan erbjudas i och, i förekommande fall, en förklaring av vad det innebär för konsumenten att ta en bostadskredit i ut- ländsk valuta, 7.kreditbeloppet, kreditkostnaden, kreditfordran och den effektiva räntan genom att använda representativa exempel, 8.eventuella andra kostnader som ska betalas i samband med ett kreditavtal, 9.olika alternativ för återbetalning av krediten med angivande av amortering- arnas antal, regelbundenhet och belopp och, i förekommande fall, att iakttagande av kreditvillkoren inte garanterar att hela kreditbeloppet är återbetalt vid kredit- tidens slut, 10.villkoren för återbetalning , 11.vilka krav på värdering av en säkerhet som ställs, vem som är ansvarig för att värderingen utförs och huruvida kostnader för värderingen kommer att upp- stå för konsumenten, 12.konsekvenserna av att kreditavtalet inte följs, 13.huruvida det krävs att konsumenten öppnar ett konto eller ansluter sig till en tjänst som möjliggör betalning av amorteringar och kostnader, och 14. huruvida konsumenten förutsätts köpa andra tjänster för att kunna få krediten på de marknadsförda villkoren och, i så fall, om dessa även kan köpas av någon annan. Informationen ska finnas tillgänglig i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten eller i någon annan elektronisk form. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om allmän information som ska tillhandahållas av vissa näringsidkare som erbjuder bostads- krediter. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Enligt första stycket ska näringsidkare tillhandahålla allmän informa- tion om de bostadskrediter som han eller hon erbjuder. Begreppet när- ingsidkare är definierat i 2 § och avser en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksam- heten. Skyldigheten att tillhandahålla information enligt bestämmelsen gäller dock inte för en kreditförmedlare som inte uppträder som ombud för en eller flera kreditgivare, vilket framgår av andra meningen. Det innebär alltså att en fristående kreditförmedlare inte behöver tillhanda- hålla allmän information om alla krediter som finns tillgängliga på mark- naden. Att det är fråga om allmän information innebär att informationen inte tar sikte på en enskild avtalssituation. Informationen behöver därför i många fall presenteras på ett mer övergripande sätt än den förhandsinformation som ska lämnas enligt 9 a §. Det är fråga om en mer detaljerad information än den information som ska lämnas enligt 7 och 7 a §§. I andra stycket redovisas vilken information som ska lämnas. Av första punkten framgår att uppgiftslämnarens namn, organisations- nummer och adress ska finnas med. Informationen ska avse sådana upp- gifter som gör det möjligt för kunden att identifiera näringsidkaren och som är relevanta för kundens kontakter med denne. Med adress avses postadress, besöksadress och – i förekommande fall – e-postadress (jfr prop. 2004/05:133 s. 155). Enligt andra punkten ska de ändamål som krediten får användas för anges i informationen. Om kreditgivaren inte ställer några särskilda krav på syftet med krediten, behöver ingen information om tillåtna ändamål tillhandahållas. Enligt tredje punkten ska det anges vilka säkerheter som kan komma att krävas för ingående av ett bostadskreditavtal. Det kan t.ex. handla om information om huruvida kreditgivaren kräver att säkerheten finns i viss typ av fast egendom eller om denne godtar att lämna krediter mot säker- het i fast egendom som finns i ett annat land. I fjärde punkten anges att informationen ska innehålla en uppgift om kreditavtalets löptid. Det är alltså fråga om vilka löptider som erbjuds för bostadskrediter. Enligt femte punkten ska informationen ange vilket slags kreditränta som kan erbjudas. Det kan vara fråga om rörlig eller bunden ränta. Om räntan är bunden, ska det anges vilka olika räntebindningstider som kan erbjudas. Även en kort beskrivning av vad som kännetecknar rörlig respektive bunden ränta och olika räntebindningstider ska lämnas. Det ska också anges vad de olika räntealternativen innebär för konsumenten. Beskrivningen av vad som kännetecknar krediträntan torde normalt behöva innefatta information om erbjudna räntevillkor och de bestäm- melser i konsumentkreditlagen som styr räntans utformning. Informa- tionen kan t.ex. omfatta under vilka förutsättningar som räntan kan ändras enligt 17 § och hur konsumenten kommer att underrättas om ränteändringar enligt 19 §. Beskrivningen av vad olika räntor kan inne- bära för konsumenten bör innehålla allmän information om möjliga ekonomiska konsekvenser. Enligt sjätte punkten ska det lämnas information om vilken valuta som en bostadskredit erbjuds i och, i förekommande fall, en förklaring av vad det innebär för konsumenten att ta en bostadskredit i utländsk valuta. Vad som avses med en bostadskredit i utländsk valuta framgår av defini- tionen i 2 §. Av sjunde punkten framgår att informationen ska innehålla ett repre- sentativt exempel beträffande kreditbeloppet, kreditkostnaden, kredit- fordran och den effektiva räntan. Det motsvarar huvudsakligen den infor- mation som ska ges vid marknadsföring enligt 7 § andra stycket (se prop. 2009/10:242 s. 91 f.). Kreditbeloppet är det belopp som ställs till konsumentens förfogande, alltså inte ränta och avgifter. Kreditkostnaden och kreditfordran defini- eras i 2 §. Därutöver ska uppgift lämnas om den effektiva räntan, som även den definieras i 2 §. Hur den effektiva räntan ska beräknas i olika situationer preciseras i förordning. Att informationen ska lämnas genom ett representativt exempel innebär att det ska vara fråga om uppgifter som avser den vanligast förekommande kreditsituation som kan förutses. En lämplig utgångspunkt kan vara att en näringsidkare baserar represen- tativa exempel på t.ex. ett kreditbelopp som är representativt för det egna produktutbudet och den egna förväntade kundbasen. Om det är mer ända- målsenligt, kan flera representativa exempel lämnas. Enligt åttonde punkten ska informationen innehålla uppgift om even- tuella andra kostnader som ska betalas i samband med ett kreditavtal. Det är alltså fråga om andra kostnader än sådana som ingår i kreditkostnaden (jfr punkten 7).