prop · H40317 · 2016-10-11 00:00:00 — b)när det gäller avgifter och andra kostnader, föreskriva att behandlingen inte ska vara mer förmånlig än den behandling som deras medborgare vanligtvis får i frågor som gäller rätts ligt bistånd. Medlemsstaterna får begära att helt eller delvis få ersätt ning för beviljade kostnader om och när sökandens ekonomiska situation avsevärt har förbättrats eller om beslutet att bevilja sådana kostnader fattades på grundval av falska uppgifter från sökanden. Rätt till rättsligt bistånd och biträde i alla skeden av förfarandet Sökande ska ges en faktisk möjlighet att på egen bekost nad rådgöra med en juridisk rådgivare eller annan enligt natio nell rätt godkänd eller tillåten rådgivare i frågor som rör ansök ningar om internationellt skydd i alla skeden av förfarandet, också efter ett beslut som gått sökanden emot. L 180/74 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna får tillåta icke-statliga organisationer att lämna kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde till sökande i förfaranden som avses i kapitel III och kapitel V i enlighet med nationell rätt. Räckvidden för rättsligt bistånd och biträde Medlemsstaterna ska se till att en juridisk rådgivare eller en annan, enligt nationell rätt godkänd eller tillåten, rådgivare som bistår eller företräder en sökande i enlighet med villkoren i nationell rätt har tillgång till den information i sökandens akt som ligger eller kommer att ligga till grund för ett beslut. Medlemsstaterna får göra undantag för sådana fall där offentlig görande av uppgifter eller källor skulle äventyra den nationella säkerheten, säkerheten för de organisationer eller den eller de personer som tillhandahöll uppgifterna eller säkerheten för den eller de personer som uppgifterna hänför sig till eller där utred ningar i samband med medlemsstaternas behöriga myndigheters behandling av ansökningar om internationellt skydd eller med lemsstaternas internationella relationer skulle äventyras. I sådana fall ska medlemsstaterna a)ge de myndigheter som avses i kapitel V tillgång till upp gifterna eller källorna, och b)fastställa förfaranden i nationell rätt som garanterar att sö kandens rätt till försvar iakttas. När det gäller led b får medlemsstaterna i synnerhet bevilja juridiska rådgivare eller andra rådgivare som genomgått säker hetskontroll tillgång till uppgifterna eller källorna i fråga, i den mån uppgifterna är relevanta för prövningen av ansökan eller beslutet om att återkalla internationellt skydd. 2.Medlemsstaterna ska se till att den juridiska rådgivaren eller en annan rådgivare som bistår eller företräder en sökande har tillträde till områden med begränsat tillträde som förvars enheter och transitzoner för att kunna rådgöra med denne, i enlighet med artiklarna 10.4 och 18.2 b och c i direktiv /33/EU. 3.Medlemsstaterna ska tillåta sökanden att till den person liga intervjun medföra en juridisk rådgivare eller annan, enligt nationell rätt godkänd eller tillåten, rådgivare. Medlemsstaterna får föreskriva att den juridiska rådgivaren eller den andra rådgivaren endast får göra inlägg i slutet av intervjun. Utan att det påverkar tillämpningen av denna artikel eller artikel 25.1 b får medlemsstaterna föreskriva regler för juridiska rådgivares eller andra rådgivares närvaro vid alla intervjuer un der asylförfarandet. Medlemsstaterna får begära att sökanden är närvarande vid den personliga intervjun även om han eller hon i enlighet med villkoren i nationell rätt företräds av en juridisk rådgivare eller annan rådgivare och får kräva att sökanden personligen besvarar de frågor som ställs. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25.1 b, ska från varon av juridisk rådgivare eller annan rådgivare inte hindra den behöriga myndigheten från att genomföra en personlig intervju med sökanden. Sökande i behov av särskilda förfarandegarantier 1.Medlemsstaterna ska inom rimlig tid efter det att en an sökan om internationellt skydd har gjorts bedöma huruvida sökanden är i behov av särskilda förfarandegarantier. 2.Den bedömning som avses i punkt 1 får integreras i befintliga nationella förfaranden och/eller i den bedömning som avses i artikel 22 i direktiv /33/EU och behöver inte ske genom ett administrativt förfarande. Medlemsstaterna ska säkerställa att sökande som har iden tifierats som sökande i behov av särskilda förfarandegarantier får det stöd som behövs för att de ska kunna utnyttja de rättigheter och uppfylla de skyldigheter som följer av detta direktiv under hela asylförfarandet. Om det stöd som behövs inte kan ges inom ramen för de förfaranden som avses i artiklarna 31.8 och 43, särskilt i de fall där medlemsstaterna anser att sökanden är i behov av sär skilda förfarandegarantier på grund av tortyr, våldtäkt eller an dra allvarliga former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld, ska medlemsstaterna antingen inte tillämpa eller upphöra att till lämpa artiklarna 31.6 och 43. Om medlemsstaterna tillämpar artikel 46.6 på sökande på vilka artiklarna 31.6 och 43 inte kan tillämpas i enlighet med detta stycke ska medlemsstaterna åt minstone ge de garantier som föreskrivs i artikel 46.7. Medlemsstaterna ska säkerställa att behovet av särskilda förfarandegarantier även uppfylls, i enlighet med detta direktiv, om behovet framkommer i ett senare skede av förfarandet, utan att nödvändigtvis börja om förfarandet. Europeiska unionens officiella tidning L 180/75 Garantier för ensamkommande barn När det gäller alla förfaranden som fastställs i detta direk tiv ska medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 14–17, a)möjligt vidta åtgärder för att säkerställa att en före trädare företräder och biträder det ensamkommande barnet, för att göra det möjligt för honom eller henne att utnyttja de rättigheter och uppfylla de skyldigheter som följer av detta direktiv; det ensamkommande barnet ska infor meras om att en företrädare har utsetts; denna företrädare ska utföra sitt uppdrag i enlighet med principen om barnets bästa och ska ha de nödvändiga sakkunskaperna för detta; företrädaren ska endast bytas ut om det är nödvändigt; or ganisationer eller personer som befinner sig i eller skulle kunna befinna sig i en intressekonflikt med det ensamkom mande barnet ska inte kunna utses till företrädare; företrä daren kan också vara den företrädare som avses i direktiv /33/EU, b)se till att företrädaren ges tillfälle att informera det ensam kommande barnet om innebörden och de tänkbara kon sekvenserna av den personliga intervjun och, i förekom mande fall, om hur han eller hon kan förbereda sig inför den personliga intervjun. Medlemsstaterna ska se till att fö reträdaren och/eller en juridisk rådgivare eller annan, enligt nationell rätt godkänd eller tillåten, rådgivare är närvarande vid denna intervju och har möjlighet att ställa frågor och lämna synpunkter, inom den ram som fastställs av den per son som genomför intervjun. Medlemsstaterna får kräva att det ensamkommande barnet ska närvara vid den personliga intervjun, även om företrädaren är närvarande. 2.Medlemsstaterna får avstå från att utse någon företrädare om det ensamkommande barnet med största sannolikhet kom mer att fylla 18 innan ett beslut fattas i första instans. 3.Medlemsstaterna ska se till att a)om ett ensamkommande barn intervjuas om sin ansökan om internationellt skydd i enlighet med artiklarna 14–17 och 34, ska denna intervju genomföras av en person som har nödvändiga kunskaper om underårigas särskilda behov, b)den beslutande myndighetens beslut om en asylansökan från ett ensamkommande barn förbereds av en tjänsteman med nödvändiga kunskaper om underårigas särskilda behov. Ensamkommande barn och deras företrädare ska kost nadsfritt förses med rättslig information och information om förfarandet enligt artikel 19 också i sådana förfaranden om återkallande av internationellt skydd som föreskrivs i kapitel IV. Medlemsstaterna får använda sig av läkarundersökningar för att fastställa åldern på ensamkommande barn i samband med prövningen av en ansökan om internationellt skydd i så dana fall där medlemsstaterna, efter sökandens allmänna utta landen eller andra relevanta indikationer hyser tvivel beträffande sökandens ålder. Om medlemsstaterna därefter fortfarande hyser tvivel när det gäller sökandens ålder ska de utgå ifrån att sö kanden är underårig. Alla läkarundersökningar ska ske med full respekt för den per sonliga värdigheten varvid den minst invasiva typen av under sökning bör föredras och utföras av kvalificerade medicinska yrkesutövare, för att i möjligaste mån medge ett tillförlitligt resultat. När läkarundersökningar används ska medlemsstaterna se till att a)ensamkommande barn före prövningen av ansökan om in ternationellt skydd informeras om att en åldersbestämning genom en läkarundersökning kan komma att göras och att denna information ges på ett språk de förstår eller rimligen kan förväntas förstå; denna information ska innehålla upp lysningar om undersökningsmetoden och eventuella kon sekvenser som resultatet av läkarundersökningen kan få för prövningen av ansökan om internationellt skydd och också om konsekvenserna av en vägran från det ensamkommande barnet att genomgå en läkarundersökning, b)ensamkommande barn och/eller deras företrädare ger sitt samtycke till att en läkarundersökning görs för att fastställa de berörda underårigas ålder, och c)ett beslut om avslag på en ansökan om internationellt skydd från ett ensamkommande barn som har vägrat att undergå en läkarundersökning inte baserar sig enbart på denna väg ran. Det faktum att ett ensamkommande barn har vägrat att ge nomgå en läkarundersökning ska inte vara ett hinder för den beslutande myndigheten att fatta beslut om ansökan om inter nationellt skydd. Barnets bästa ska komma i främsta rummet när medlems staterna genomför detta direktiv. Om en medlemsstat under asylförfarandet fastställer att en per son är ett ensamkommande barn får den a) tillämpa eller fortsätta att tillämpa artikel 31.8 endast om i)sökanden kommer från ett land som uppfyller kriterierna för säkra ursprungsländer enligt detta direktiv, L 180/76 Europeiska unionens officiella tidning ii)sökanden har lämnat in en efterföljande ansökan om internationellt skydd som inte kan nekas prövning i en lighet med artikel 40.5, eller iii)sökanden på allvarliga grunder kan betraktas som en fara för den inre säkerheten eller den allmänna ordningen i medlemsstaten eller med tvång har utvisats som ett all varligt hot mot allmän ordning och säkerhet enligt na tionell rätt, b)tillämpa eller fortsätta att tillämpa artikel 43 i enlighet med artiklarna 8–11 i direktiv /33/EU endast om i)sökanden kommer från ett land som uppfyller kriterierna för säkra ursprungsländer enligt detta direktiv, ii)sökanden har lämnat in en efterföljande ansökan, iii)sökanden på allvarliga grunder kan betraktas som en fara för den inre säkerheten eller den allmänna ordningen i medlemsstaten eller med tvång har utvisats som ett all varligt hot mot allmän ordning och säkerhet enligt na tionell rätt, iv)det finns rimlig anledning att anta att ett land som inte är en medlemsstat är ett säkert tredjeland för sökanden i enlighet med artikel 38, v)sökanden har vilselett myndigheterna genom att visa upp falska handlingar, eller vi)sökanden i ond tro har förstört eller gjort sig av med en identitets- eller resehandling som skulle ha bidragit till att fastställa hans eller hennes identitet eller medborgarskap. Medlemsstaterna får tillämpa leden v och vi endast i enskilda fall där det föreligger starka skäl att anta att sökanden för söker dölja relevanta faktorer som sannolikt skulle medföra ett negativt beslut och under förutsättning att sökanden har fått full möjlighet, med hänsyn tagen till de särskilda rätts säkerhetsbehoven för ensamkommande barn, att uppvisa godtagbara skäl för de handlingar som avses i leden v och vi, inbegripet genom samråd med sin företrädare. c)neka prövning av ansökan i enlighet med artikel 33.2 c om ett land som inte är en medlemsstat anses vara ett säkert tredjeland för sökanden i enlighet med artikel 38 under för utsättning att detta är för den underåriges bästa, d)tillämpa det förfarande som avses i artikel 20.3 om den underåriges företrädare har juridisk utbildning i enlighet med nationell rätt. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 41 ska medlems staterna vid tillämpningen av artikel 46.6 på ensamkommande barn åtminstone ge de garantier som föreskrivs i artikel 46.7 i samtliga fall. 1.Medlemsstaterna får inte hålla en person i förvar endast av det skälet att han eller hon är en sökande. Skäl och villkor för förvar samt garantier för sökande i förvar ska utformas i enlig het med direktiv /33/EU. 2.I de fall en sökande hålls i förvar ska medlemsstaterna säkerställa att det finns en möjlighet till påskyndad rättslig pröv ning i enlighet med direktiv /33/EU. Förfarande om ansökan återkallas 1.I den mån som medlemsstaterna i sin nationella rätt fö reskriver en möjlighet att uttryckligen återkalla ansökan ska de se till att den beslutande myndigheten fattar beslut om att an tingen avbryta prövningen eller att avslå ansökan om interna tionellt skydd om en sökande uttryckligen återkallar ansökan. 2.Medlemsstaterna får också bestämma att den beslutande myndigheten ska ha rätt att avbryta prövningen utan att fatta beslut. I så fall ska medlemsstaterna se till att den beslutande myndigheten inför en tjänsteanteckning i sökandens akt. Förfarande om sökanden implicit återkallar eller avstår från sin ansökan Om det finns skälig grund att anta att en sökande implicit har återkallat eller avstått från sin ansökan, ska medlemsstaterna se till att den beslutande myndigheten fattar beslut om att an tingen avbryta prövningen eller, förutsatt att den beslutande myndigheten finner ansökan ogrundad på grundval av en ade kvat utredning av sakförhållandena i enlighet med artikel 4 i direktiv /95/EU, avslå ansökan. Medlemsstaterna får förutsätta att sökanden implicit har återkal lat eller avstått från sin ansökan om internationellt skydd, i synnerhet om det har kunnat fastställas att a)sökanden har underlåtit att besvara en begäran om att lämna information av betydelse för ansökan i enlighet med artikel 4 i direktiv /95/EU, eller har underlåtit att infinna sig till en personlig intervju enligt artiklarna 14–17 i det här direk tivet, om inte sökanden inom rimlig tid kan visa att hans eller hennes underlåtenhet beror på omständigheter som han eller hon inte rådde över, Europeiska unionens officiella tidning L 180/77 b)sökanden har avvikit eller utan tillstånd lämnat den plats där han eller hon bodde eller hölls i förvar utan att inom skälig tid kontakta den behöriga myndigheten eller han eller hon har underlåtit att inom skälig tid fullgöra sin anmälnings skyldighet eller annan skyldighet att meddela sig om sökan den inte kan visa att detta berodde på omständigheter som han eller hon inte rådde över. För att genomföra dessa bestämmelser får medlemsstaterna fast ställa tidsfrister eller riktlinjer. Medlemsstaterna ska se till att en sökande som efter ett beslut om att avbryta prövningen enligt punkt 1 i denna artikel åter anmäler sig hos den behöriga myndigheten har möjlighet att begära att ärendet tas upp på nytt eller att lämna in en ny ansökan, som inte ska omfattas av förfarandet i artiklarna 40 och 41. Medlemsstaterna får besluta om en tidsfrist på minst nio må nader efter vilken sökandens ärende kan tas upp på nytt eller den nya ansökan får behandlas som en efterföljande ansökan som omfattas av förfarandet i artiklarna 40 och 41. Medlemsstaterna får föreskriva att sökandens ärende endast får tas upp på nytt en gång. Medlemsstaterna ska se till att en sådan person inte avlägsnas i strid med principen om ”non-refoulement”. Medlemsstaterna får föreskriva att den beslutande myndigheten ska kunna återuppta prövningen i det skede där prövningen av ansökan avbröts. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av förord ning (EU) nr 604/2013. 1.Medlemsstaterna ska ge UNHCR möjlighet att a)ta kontakt medsökande, även de som hålls i förvar, befinner sig vid gränsen och i transitzoner, b)få tillgång till information om enskilda ansökningar om in ternationellt skydd, om förfarandets gång och om vilka be slut som har fattats, under förutsättning att sökanden sam tycker till detta, c)vid utövandet av sin tillsyn enligt artikel 35 i Genèvekon ventionen lägga fram synpunkter till vilken behörig myndig het som helst i fråga om enskilda ansökningar om interna tionellt skydd i alla skeden av förfarandet. Punkt 1 ska även vara tillämplig på en organisation som för UNHCR:s räkning verkar i den berörda medlemsstaten i enlighet med ett avtal med medlemsstaten i fråga. Insamling av uppgifter om enskilda ärenden Medlemsstaterna får inte vid prövning av enskilda ärenden a)röja uppgifter om enskilda ansökningar om internationellt skydd, eller det faktum att en ansökan har lämnats in, till den eller de påstådda aktörer som bedriver förföljelse eller orsakar allvarlig skada, b)inhämta uppgifter från den eller de påstådda aktörer som bedriver förföljelse eller orsakar allvarlig skada på ett sätt som skulle leda till att dessa aktörer får direkt information om att en ansökan har lämnats in av sökanden i fråga, och som skulle äventyra den fysiska integriteten hos sökanden eller hos personer i beroendeställning, eller skulle äventyra friheten och säkerheten för hans eller hennes familjemedlem mar som bor kvar i ursprungslandet. FÖRFARANDEN I FÖRSTA INSTANS 1.Medlemsstaterna ska handlägga ansökningar om interna tionellt skydd genom ett prövningsförfarande i enlighet med de grundläggande principerna och garantierna i kapitel II. 2.Medlemsstaterna ska se till att ett prövningsförfarandet avslutas utan att åsidosätta en lämplig och fullständig prövning. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att prövningsförfarandet avslutas från det att ansökan lämnats in. Om en ansökan är föremål för det förfarande som föreskrivs i förordning (EU) nr 604/2013 ska tidsfristen inledas då det i enlighet med den förordningen fastställs vilken medlemsstat som är ansvarig för prövningen samt sökanden befinner sig på den medlemsstatens territorium och har tagits om hand av den behöriga myndigheten. Medlemsstaterna får förlänga den tidsfrist som anges i denna punkt med en period på högst ytterligare om a)ärendet involverar komplicerade faktiska och/eller rättsliga omständigheter, L 180/78 Europeiska unionens officiella tidning b)ett stort antal tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ansöker om internationellt skydd, med följden att det i praktiken blir mycket svårt att avsluta förfarandet inom sexmånadersfristen, c)förseningen uppenbart kan hänföras till sökandens underlå tenhet att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 13. I vederbörligen motiverade undantagsfall får medlemsstaterna överskrida de tidsfrister som föreskrivs i denna punkt med högst om det krävs för att säkerställa tillräcklig och full ständig prövning av ansökan om internationellt skydd. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 13 och 18 i direktiv /95/EU får medlemsstaterna skjuta upp av slutandet av prövningsförfarandet om den beslutande myndig heten, på grund av osäkra förhållanden i ursprungslandet som förväntas vara av tillfällig natur, inte rimligen kan fatta beslut inom de tidsfrister som fastställs i punkt 3. I dessa fall ska medlemsstaterna a)se över situationen i det berörda ursprungslandet minst var sjätte månad, b)i rimlig tid informera de berörda sökandena om skälen till senareläggandet, och c)i rimlig tid informera kommissionen om uppskjutandet av förfarandena för det ursprungslandet. 5.Medlemsstaterna ska under alla omständigheter slutföra prövningsförfarandet från det att an sökan inkommit. 6.Om inget beslut kan fattas ska med lemsstaterna se till att sökanden a)informeras om förseningen, och b)på begäran erhåller information om skälen för förseningen och om den tidsfrist inom vilken beslut om hans eller hen nes ansökan är att vänta. Medlemsstaterna får prioritera en prövning av en ansökan om internationellt skydd i enlighet med de grundläggande prin ciperna och garantierna i kapitel II, i synnerhet, a)om ansökan kan förväntas vara välgrundad, b)om sökanden är utsatt i den mening som avses i artikel 22 i direktiv /33/EU eller är i behov av särskilda förfarande garantier, särskilt ensamkommande barn. Medlemsstaterna får även föreskriva att ett prövningsför farande i enlighet med de grundläggande principerna och ga rantierna i kapitel II ska påskyndas och/eller genomföras vid gränsen eller i transitzoner i enlighet med artikel 43 om a)sökanden vid inlämnandet av sin ansökan och framläggandet av de faktiska omständigheterna endast tagit med uppgifter som saknar betydelse för prövningen av hans eller hennes rätt att betraktas som en person som beviljats internationellt skydd enligt direktiv /95/EU, eller b)sökanden kommer från ett säkert ursprungsland enligt detta direktiv, eller c)sökanden har vilselett myndigheterna genom att lämna orik tiga uppgifter eller falska handlingar eller genom att undan hålla relevanta uppgifter eller handlingar som rör hans eller hennes identitet och/eller medborgarskap och som kunde ha påverkat beslutet i negativ riktning, eller d)det är troligt att sökanden i ond tro har förstört eller gjort sig av med en identitets- eller resehandling som skulle ha bidragit till att fastställa hans eller hennes identitet eller medborgarskap, eller e)sökanden har lämnat uppenbart inkonsekventa och motsä gelsefulla, klart falska eller uppenbart osannolika uppgifter som motsäger tillräckligt kontrollerad information om ur sprungslandet på ett sätt som gör att hans eller hennes på stående om rätt att betraktas som en person som beviljats internationellt skydd enligt direktiv /95/EU uppenbart är föga övertygande, eller f)sökanden har lämnat in en efterföljande ansökan om inter nationellt skydd som inte kan nekas prövning i enlighet med artikel 40.5, eller g)sökanden lämnar in en ansökan enbart för att försena eller hindra verkställigheten av ett redan fattat eller förestående beslut som skulle leda till att sökanden avlägsnats, eller h)sökanden olagligen anlände tillmedlemsstatens territorium eller olagligen förlängde sin vistelse och, utan goda skäl, varken har anmält sig till myndigheterna eller lämnat in en ansökan om internationellt skydd med tanke på omständigheterna kring inresan, eller Europeiska unionens officiella tidning L 180/79 i) sökanden vägrar att fullgöra sin skyldighet att lämna fin geravtryck i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EG) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlems stat som har ansvaret för att pröva en ansökan om interna tionellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har gett in i någon medlemsstat och för när med lemsstaternas brottsbekämpande myndigheter begär jäm förelser med uppgifter i Eurodac för brottsbekämpande än damål (1), eller j)sökanden på allvarliga grunder kan betraktas som en fara för den inre säkerheten och den allmänna ordningen i den ak tuella medlemsstaten eller har med tvång utvisats som ett allvarligt hot mot allmän ordning och säkerhet enligt natio nell rätt. Medlemsstaterna ska fastställa tidsfrister för att fatta ett beslut i första instans i enlighet med punkt 8. Dessa tidsfrister ska vara rimliga. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 3, 4 och 5 får medlemsstaterna överskrida dessa tidsfrister om det krävs i syfte att säkerställa en adekvat och fullständig prövning av ansökan om internationellt skydd. 1.Om inte annat följer av artikel 27 får medlemsstaterna endast anse en ansökan som ogrundad om den beslutande myndigheten har konstaterat att sökanden inte har rätt till in ternationellt skydd enligt direktiv /95/EU.