rfr · H30WRFR10 · 2016-03-23 00:00:00 — vidare, utanför skolan, för att skapa oss denna beredskap i folkets psykologiska , : Frågan var vad vi kan göra mer. utgår från vår verksamhet har vi som liten myndighet ett begränsat uppdrag. Vi samverkar med andra relevanta parter. Vi har bland annat startat ett samar- bete med MSB eftersom dessa frågor har med det psykologiska försvaret att Alla måste ha en större källkritisk förmåga och kunna hantera informa- tion och desinformation. Svaret på frågan blir alltså att vi bland annat behöver mer samverkan mellan myndigheter. (KD): Jag tackar för angelägna och intressanta dragningar. Min fråga går till . Med tanke på krypteringsproblematiken och att nedstängning av Twitterkonton stärker dessa organisationer och indi- vider i deras kamp, vilka skarpa och effektiva uppsökande åtgärder finns för att komma till rätta med detta och för att kraftfullare kunna ta kampen mot dessa aktörer som enligt beskrivning är så aktiva i många sociala medier? , Försvarshögskolan: Det är viktigt att se helheten och alla de olika sociala-medier-plattformar som finns. Självfallet är det viktigt att STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN stänga ned och inte ge utrymme. Vi måste dock vara medvetna om att det skiftar från öppna till mer slutna miljöer; det går fram och tillbaka. Det gäller att vidta skarpa repressiva åtgärder. Det gäller även att ge säkerhetsmyndigheterna möjlighet att följa med i realtid. Det är den stora utmaningen, framför allt eftersom det är en skrämmande fauna av extremistsajter som finns där ute. De skapar olika konstellationer som är en jätteutmaning för myndigheter att följa. Det kräver också skarpare samarbete bilateralt mellan olika länder. Som vi har sett i och på andra ställen har dessa grupper justerat sin operativa verksamhet. Vi såg det i planerna i mot Verviers. Det var samma planerare och förövare som genomförde attacken mot . Planerna mot Verviers upptäcktes på grund av att man inte hade använt krypterad kommunikation. Det gjorde man sedan i Parisattacken, vilket innebar att det lyckades. Arhe Hamednaca (S): Jag tackar för bra dragningar. nämnde skolan när det gäller det förebyggande arbetet, och det är i skolan våra barn och unga befinner sig . Det nämndes att det här finns brist på resurser. Är det bara brist på resurser, eller är det också brist på metoder? Vilka organisationer och myndigheter kan hjälpa skolan? Skolan kan göra mycket, men myndigheter och organisationer måste hjälpa till. Det är viktigt. Vilka myndigheter kan hjälpa skolan, och vilka metoder saknas? , : Vi som myndighet tar fram ett ganska omfattande material om medie- och informationskunnighet, källkritik och annat som vi sprider till skolor runt om i landet. Vi har ett samarbete med , och vi har varit med och byggt upp ett nätverk av bibliotek med nästan 400 folk- och skolbibliotek över landet. De vill också ha mer kunskap på området, och de är en viktig part eftersom de träffar inte bara barn utan också vuxna. Det är vad vi gör, men man kan göra mer. För oss är det viktigt att ha ett bra samarbete med och skolvärlden. Vi gör så gott vi kan. (SD): Jag har lite funderingar när det gäller rapporten som nämnde och som släpptes 2015. Vad jag förstod gav den ingen helhetsbild av hur läget ser ut. Kan det bero på att man har tagit tag i detta alldeles , att politiker har blundat alldeles för länge för dessa frågor och att man borde ha börjat arbeta med dessa frågor än vad man har gjort? , Försvarshögskolan: Anledningen till att den inte ger en helhetsbild är att jag inte vet hur stor denna population är på sociala medier, framför allt på Facebook, som jag har kollat. Jag valde att studera svenskspråkiga Facebookgrupper specifikt för att få ett hum om dessa miljöer i . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN har över huvud taget inte haft några riktade åtgärder i för att hantera Man kan studera olika aspekter utifrån det också. om att man till exempel kan kapa konton. Det är en åtgärd. Vad händer då? Hur påverkar det underrättelse- och säkerhetstjänsternas förmåga till inhämt- ning och vidare förståelse av dessa miljöer? Det finns dessa aspekter att ta i (V): Av vad vi har hört verkar det ju finnas en stor kunskap hos olika extremistgrupper om att förmedla sitt budskap via sociala medier. Men hur kan vi använda sociala medier för att minska rekryteringen? måste finnas minst lika stor kunskap hos den större del av samhället som vill minska rekryteringen och inte vill sprida extrema budskap. , Försvarshögskolan: Tittar vi internationellt ser vi att det finns en rad olika åtgärder för att skapa counter narratives, motargument, på Det sker dels i statlig regi genom att olika myndigheter och departement försöker nå ut med dessa budskap, dels i civilsamhället genom att olika föreningar försöker argumentera emot. Hur effektivt detta är vet vi inte, för det finns inga utvärderingar eller ade- kvata studier på området. Jag antar att det också är svårt att utvärdera vilken typ av effekt dessa motargument har. Men om jag ska göra en bedömning tror jag att de statliga aktörerna inte är de mest trovärdiga avsändarna av denna typ av motargument, utan de ska nog komma från andra, icke-statliga, aktörer. , Försvarshögskolan: Låt mig komplettera det tafsson sa med att det framför allt är initiativ från icke-statliga aktörer som är Här gäller det att stimulera de initiativ som finns att skapa positiva motberättelser och att fokusera på den demokratiska värdegrunden. cellence, som skapade, har vi ett nätverk av 2 000 prakti- ker runt om i . En av dessa arbetsgrupper fokuserar framför allt på just Det handlar om att försöka skapa en synergi mellan myndighets- insatser men också mellan det privata näringslivet och internetaktörer såsom Google, Facebook och andra. De är väldigt intresserade av att inte ha denna form av material hos sig. De kan skapa både nya tillvägagångssätt och stor- skaliga initiativ som når långt. Precis som jag illustrerade med det komplicerade diagrammet över Isils globala insamling är det en våldsam volym. har vi tyvärr väldigt få initiativ nationellt och internationellt som verkar ha någon bäring på denna Vi måste ganska omgående börja arbeta med att stimulera och använda vår kreativitet för att bemöta detta. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN , : Jag tycker som . När det offentliga samtalet i mycket har flyttat till nya, digitala arenor vilar ett tungt ansvar på sociala plattformar som Google, Twitter och Facebook. De har ett stort ansvar, och jag tycker att vi ska trycka på mer både nationellt och internationellt vad gäller detta ansvar. Det är olika i olika länder, men bland andra gör det. De måste sätta sig ned och komma överens om bilden. Hur ser det ut? Hur ser skyddet ut? Vad fungerar, och vad fungerar inte? De sitter också på algoritmerna, så de är viktiga. (C): Tack för intressanta inlägg! berättade någon om en lärare som gjorde ett roligt experiment. Han gav sin klass i uppgift att ta reda på en massa olika saker, bland annat namnet på president. Innan lektionen hade han gått in på och ändrat till sitt eget namn. De flesta i klassen svarade lärarens namn, så det blev en god lektion i källkritik. Det är ett lustigt exempel, men det säger något om det nya mediesamhället och hur vi hämtar information. hade varenda kotte sett Rapports 19.30-sändning. Där fanns ett filter, och man filtrerade där. Men som många redan har lyft upp när det gäller filtreringen söker man bekräftelse på redan etablerade teser. Det är en samhällsförändring som kanske har skett i stort också. Vi går från ett auktoritetssamhälle till ett mer underifrånsamhälle och ett mer individualiserat samhälle, och de tekniska förutsättningarna i och med internet och sociala medier har understött det. Det är en komplex fråga, och ibland kan den kännas överväldigande. Men även stora frågor har någon ingång. Låt mig därför ställa en öppen fråga till panelen: Om vi delar ned detta i mindre delar, vad är det första vi kan och bör göra? Vad är det viktigaste? , Försvarshögskolan: Källkritiken har ett stort värde i de förebyggande åtgärderna. Alla i extremistpopulationerna i har gått igenom ett skolsystem och där vaccinerats eller inte vaccinerats mot denna typ av våldsbejakande extremistiska åsikter. Källkritik är alltså en viktig aspekt. , : Med risk för att säga samma sak: När vi alla har gått från att vara bara konsumenter till att bli producenter, publicister och distributörer ställer det stora krav på oss. Vi behöver källkritik, ett kritiskt tänkande, medie- och informationskunnighet, inte bara när det gäller text utan vi måste även kunna hantera bild i mycket större omfattning vad gäller vilka värderingar och normer som finns i bilder. Det är viktigt. , Försvarshögskolan: Jag har egentligen samma prioriteringar. Det handlar om skolans roll. Det är viktigt att diskutera dessa frågor STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN och förbättra källkritiken i den digitala miljön. Det kan vara avgörande att ifrå- gasätta det man ser och ifrågasätta ideologin. Det är viktigt att inte bara kapitulera utan att fylla utrymmet med Där kan civilsamhället och privata initiativ ge en motbild till det som finns det ytterst få alternativ. Det är detta eller inget. att skapa en motpol till detta. (MP): Jag uppskattar den breda ansats ni har och att ni pekar på skolans ansvar. Men det känns lite som att ni kapitulerar för kampanjandet Om nu de personer som vi måste nå är faktaresistenta och gärna fångas av förenklade budskap om tillhörighet och äventyr borde vi kunna bygga historier med äventyr för att bygga ett mer positivt samhälle. kunna stödja upp med historier och nycklar för hur andra kan bedriva motkam- Man kan till och med ge lite nycklar för hur Isilfilmer kan se ut så att man lättare kan producera motfilmer med mera. Vi ser i kampanjer och mot- kampanjer på internet att så fort nycklarna och historien finns brukar det kunna gå ganska fort. sa att statliga kampanjer lätt kan leda till motsatsen, så det kanske inte ska vara en präktig statlig kampanj av typen ”sex till åtta brödski- vor” utan en mer modern variant. , Försvarshögskolan: Vad gäller motkampanjerna är det som sagt svårt att utvärdera vilken effekt de har. Det finns flera sådana motkam- panjer, bland annat i där frivilligorganisationer och tankesmed- jor visar vad som verkligen sker i och hur olika typer av individer drab- (L): Företagen inom sociala medier, Facebook, Twitter med flera, hur hanterar de detta, och hur borde de hantera det? Det pågår en debatt om att de är väldigt snabba med att plocka ned vissa bilder medan en hel del grov hatpropaganda får ligga kvar på till exempel Facebook. Den som vill får , Försvarshögskolan: Det är en enorm utmaning för dessa företag eftersom det är en enorm volym. När de stänger ned en dyker andra Företagen erkänner att det finns problem, men de försöker göra det bästa Det är en del av ekvationen. Den andra är skolans roll. Det handlar inte bara om att ha källkritik utan att lärare ska känna igen tecknen. När jag tittar på Facebook och ser olika avatarer och hur man konstruerar dem kan jag tidigt se att det är något man bör ta tag i och diskutera. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN Givetvis jobbar dessa medieföretag vidare med att försöka hitta nya verktyg, i samråd med andra myndigheter. , : De gör säkert mycket. De tar ned material, och det går fort. Det ligger bara ute , och sedan är det delat och ute. har materialet minskat i omfång, framför allt från Isil. Det händer alltså något med volymerna just , men jag kan inte så mycket mer om det. När vi träffar dessa aktörer, de privata bolagen, berättar de gärna om vilka lösningar de har. Men när det kommer till kritan är mycket affärshemligheter, så vi vet inte riktigt hur det går till, hur mycket det är och annat. Därför är det viktigt att sitta ned tillsammans med samma bild av verkligheten, fråga sig vad som behöver göras och dela upp arbetet. Sedan kan man på olika sätt följa upp arbetet och se att det verkligen ger effekt. Det vore det allra bästa. vice ordförande (S): Mitt intryck är att det redan från början stod klart att skolan kanske är arenan framför alla andra. Källkritik är någonting som man måste arbeta sig fram till. Om man kan känna att det är roligt och spännande att leta och söka trådar skulle det kunna vara motivationen för unga människor – nu ska vi leta efter motsägelser, influenser och hemligheter! Det kan bli ungefär som roliga spel och appar. Hur bli stigfinnare och källkritiker? Sedan har vi klart för oss att det inte är någon höjdare att gå in med statliga myndigheter, nationella myndigheter. Det kan vara kontraproduktivt. Detta är i stället det civila samhällets uppgift. Vi måste också ställa krav på de kommersiella aktörerna, så att de tar ansvar som bärare av bra journalistik. Det ser jag som en möjlig sammanfattning. Vi tackar de första panelisterna och ska nu göra ett byte av paneldeltagare. vice ordförande (MP): har vi hört en hel del av lägesbeskrivningen, även om vi redan har gått över till andra avdelningen och börjat diskutera lösningsförslag. För att sammanfatta kan jag säga att det nog är tydligt att det inte finns några enkla lösningar. Vi kanske kommer att få med oss lite fler tips, men detta är måhända den svåraste sak som finns. Apropå det här med kritiskt tänkande noterade jag i går, tror jag, en mycket märklig rubrik när jag var inne på Facebook. Jag minns inte vad det var, men stod som avsändare. Jag tänkte: Kan skriva något så dumt? Så tittade jag en gång till, och det visade sig att avsändaren var ”Ex- pressen” med ett t bakom. Det var samma logga och samma namn, men ett t till. Det var alltså inte konto, utan ett helt annat. Det kanske svåraste som finns i de här sammanhangen är det som kallas faktaresistens. Det är ett väldigt intressant ord som jag lärde mig nu och som STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN åskådliggör många av de debatter och diskussioner som jag haft privat med människor jag träffat – det går bara inte in. Jag tror att det är någonting vi måste ta med. Men för att citera bland annat den tyske poeten : Die Ge- danken sind frei. Tankarna är fria. Dem kan man inte bestämma, hur faktaresi- stenta de än må vara. Då finns det många bitar man kan fundera på. varit inne mycket på medie- och informationskunnighet och kritiskt tänkande. Jag skulle, som gammal lärare, kalla det för omdömesförmåga. utveckla förmågan till omdöme. Inför den vidare diskussionen skulle jag också vilja lyfta in påverkansmöj- hade visst en rapport där man lyfte fram betydelsen av delaktighet i samhället och påverkan för dessa grupper. På grundval av per- sonliga erfarenheter kan jag utan vidare medge att de mest radikala och him- lastormande revolutionärer ibland blir helt förbluffade när de får möjlighet att påverka en än så liten del i verkligheten. Det tror jag är saker vi bör ha med oss i den vidare diskussionen. Vi kommer först att lyssna på , som är huvudsekrete- rare åt , nationell samordnare för att värna demokratin mot vålds- Sedan kommer , justitiekansler, , biträdande säkerhetspolischef, och slutligen , lärare och doktorand i rättsinformatik vid . igen möjligheter för ledamöterna att ställa frågor och lämna synpunkter. , Nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism: Vi har satt lägesbilden nu . En reflektion, som vi också utgår från när vi arbetar, är att det egentligen inte finns någon svensk våldsbe- jakande extremist som bor eller lever på nationell eller global nivå. som det till syvende och sist handlar om blir mottaglig för det här budskapet på nätet, men han – eller förvisso hon – är någon som bor i ett bostadsområde och kanske deltar i en fotbollsförening och går i en lokal skola. Jag tror att det är viktigt att vi har den kunskapen med oss när vi tittar på vilka åtgärder som vi behöver vidta för att stärka vårt demokratiska samhälle mot våldsbejakande De absolut viktigaste lösningarna finns på den lokala nivån. vår bestämda uppfattning. Jag skulle vilja komplettera bilden lite grann. Vi pratar om de här tre ex- trema grupperingarna, som vi arbetar mot: de vänsterautonoma, de högerex- trema och de islamistiska våldsbejakande extremistiska grupperna. kar redovisa siffror över dem som reser ned till för att strida. vilja komplettera de siffrorna lite grann för att problematisera bilden. största gruppen bland dem från stadsdelen i som är i just nu är faktiskt de som är mellan noll och . gruppen är deras mammor. Den tredje största gruppen är killarna som gör de där hemska sakerna på som ni har tittat på. Jag tror att det är viktig kunskap att ha, för då blir andra aktörer också viktiga i vårt arbete. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN När vi började vårt arbete, och jag, tillsammans med sju åtta andra medarbetare på vårt sekretariat, var våra direktiv ganska tydliga. Vi skulle stärka och stödja den lokala samverkan mot våldsbejakande extremism. Det här var för lite . När vi då reste runt i kommuner för att prata om våldsbejakande extremism fick vi väldigt ofta höra: Det här är väl ingen fråga för en kommun? Det är ju en fråga för Säkerhetspolisen, möjligtvis för polisen. Jag är ganska glad att nu kunna konstatera att det där har vänt i . beror det nog inte till största delen på den nationella samordnaren, utan troligtvis på de händelser som inträffat , i två gånger och i Kö- penhamn naturligtvis. När vi nu är ute i kommuner möter vi ett helt annat angreppssätt mot den här problematiken. Det är egentligen ingen kommun som tycker att man inte har något ansvar här, och det är jag glad att kunna konstatera. Vi har byggt ett starkt nationellt nätverk, med en kontaktperson i varje kommun som är delaktig i det här arbetet. Min bedömning är att ungefär 200 kommuner antingen har eller är på gång med en handlingsplan mot våldsbejakande extremism. Vissa säger att har kommit igång sent i det här arbetet. Det är möjligt att det är på det sättet. Kanske gör vårt system att det tar lite extra tid att komma igång med ett arbete, men är vi igång, och är ganska långt framme när det gäller förebyggande arbete. Skälet till att inte är här är att hon är i och berättar om vårt arbete. Vi tar naturligtvis del av fransmännens arbete också. I och har man ett helt annat system. Där ligger den här frågan på , och ministern styr ganska hårt över vad som ska ske på den lokala nivån. Alla ni som sitter här inne vet att vi i har det kommunala självstyret, som är viktigt, och det gör att vi måste motivera kommunerna att ta ansvar. Det har tagit lite , men har vi lyckats med det, och är kommunerna på gång. Det är min reflektion. Vi har också startat fyra kunskapshus, som vi har valt att kalla det. Idén kommer från och , där det kallas ”safe houses”. Det är ett pilotprojekt som vi nu testar i fyra städer: . Både och berättade tidigare här att det finns forskning men också behov av ny forskning. Vi behöver prova oss fram. Det är viktigt att de här fyra kunskapshusen får prova de metoder som vi tror på just nu och kanske också göra fel för att vi ska lära oss någonting av detta. Vi har kommit igång och haft de första mötena. Senast var jag i och träffade representanter från de här fyra städerna. Vi jobbar nu tillsammans med att bygga kunskapshusen. Vad är det då som ska göras lokalt för att komma igång med det förebyggande arbetet? Och varför är så hård med att alla kommuner ska ha en handlingsplan? Vi tror att det är viktigt att ha en handlingsplan, för det skapar transparens angående vad en kommun gör mot våldsbejakande extremism. Det är det första skälet. Det andra skälet är att de socialsekreterare och fritidsledare som redan jobbar med den här frågan får gehör och får ett mandat i kommunen STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN för att jobba med den. Vi har hittat exempel där man nästan jobbat svart i Men , med en handlingsplan, får man ett mandat av den högsta politiska ledningen, och det är viktigt. Det tredje skälet till att man ska ha en handlingsplan på nivå är att det förhoppningsvis – det är också det vi tror – kommer att leda till ett konkret arbete och ett bra förebyggande jobb. Det är viktigt att man i en kommun hittar och definierar de yrkesgrupper som har möjlighet eller kan tänka sig att komma i kontakt med ungdomar som är på väg in i våldsbejakande extremism. De här yrkesgrupperna bör ha kom- petens och förmåga att hitta tidiga tecken på våldsbejakande extremism. ska också veta var i kommunen eller var någonstans annars man kan få mer information, stöd eller hjälp för att jobba med de ungdomar som är på väg in i de här radikala miljöerna. Som vi har sett och som forskningen visar är det också viktigt att man har en strukturerad och ordentlig samverkan i kommunen. tagit flera steg när det gäller samverkan mellan skola, socialtjänst och Enligt vad vi erfarit under de nu nästan 200 besök vi gjort runt om i kommuner är det nästan ingen kommun som inte har en strukturerad samverkan på det sättet. Vi behöver inte skapa någon ny samverkansstruktur med några nya namn, utan den här frågan ska in i den struktur som redan finns. Det tror vi är viktigt. Det är självklart att vi framgent står inför en del utmaningar. Vi bör hitta en lösning på informationsdelningen. Vi hade ett exempel nu under julhelgerna, då det var en familj som kom hem till en stadsdel i . ingen information om att den här familjen med tre eller fyra barn kom hem efter att ha deltagit i striderna i . Ett av barnen hade dött där nere. var och hade lekt med en handgranat. När en sådan här familj kommer hem kommer barnen in i våra dagis, skolor och liknande, och då är det naturligtvis otroligt viktigt att kommunen ges möjlighet att förbereda för Informationsdelningen är en utmaning. Där är vi inte Den måste bli mycket bättre. Det förebyggande arbetet sker på lokal nivå, men det finns mycket kompe- tens på nationell nivå, vilket ni såg . finnas en brygga mellan den nationella och den lokala nivån. Hur ska vi nu organisera den nationella nivån? Det är en viktig fråga att lösa. uppdrag går ut . Hur organiserar vi oss efter det? Jobbar man på det här sättet på lokal nivå handlar det om att skapa mot- Första linjens personal ska ha förmåga att tidigt upp- täcka tecken på radikalisering. Då tror vi att man bygger ungdomar som är motståndskraftiga mot de budskap som ses på nätet. Det finns också redan nu en hel del lokala initiativ som har tagits i . Jag skulle vilja lyfta fram ett projekt som pågår i , där moskén tagit Man jobbar där med motbudskap, och ungdomar producerar egna filmer som man lägger ut på nätet. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN HEARINGEN , justitiekansler: Jag tackar för att ha fått komma hit . Detta är väldigt viktiga frågor. Man kan väl lugnt säga att ”komplext” bara är förnamnet för detta. Det finns inga enkla lösningar, men det gör det ännu viktigare att försöka samlas och se vilka lösningar och olika vägar vi kan hitta. Mitt uppdrag som justitiekansler är att vara åklagare när det gäller brott mot tryckfrihetsgrundlagen och yttrandefrihetsgrundlagen. Det handlar om yttranden i det som man med den gamla terminologin kallar tryckta skrifter samt också tv, radio och film. Det handlar alltså om de etablerade aktörerna inom traditionell press och traditionella etermedier. I viss mån kan det handla om flygblad. Klistermärkena ligger också under oss på grund av tekniken. Men det är bara i mycket begränsad omfattning det som händer på internet kan vara relevant för JK:s agerande som åklagare. har däremot ett automatiskt grundlagsskydd, men Facebook och Twitter faller helt utanför, och det är framför allt på de arenorna som det vi pratar om finns. Det är dock inte så att man inte kan göra något. Det är inte straffritt på de arenorna, men det är allmän åklagare som ska agera. Ni inser själva att det ofta är svårt att avgöra vem det är som talar och att hitta det här. Den form av propaganda och rekrytering som vi har hört om under den här hearingen förekommer i den grundlagsskyddade miljön. Vi har på JK försökt fundera över detta. Ännu har vi inte haft någon fråga om att ingripa mot framställningar som gäller Daish/IS.