rfr · H30WRFR21 · 2016-01-01 00:00:00 — Öppen utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport Riksdagstryckeriet, , 2016 bjöd in till en öppen utfrågning i om Finanspolitiska rådets rapport med finansminister och företrädare för . I rapporten redovisas programmet, en stenografisk utskrift som gjordes vid utfrågningen och de bilder som visades av föredragshållarna under deras presentationer. Program för finansutskottets öppna utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport , Finanspolitiska rådets ordförande 09.00Finansutskottets ordförande inleder. Presentation av rapporten av professor , Finanspolitiska rådets ordförande. 09.15Finansminister ger regeringens syn på rapporten. 09.30 Frågor från finansutskottets ledamöter 11.30 vice ordförande avslutar. Stenografisk utskrift från den öppna utfrågningen Ordföranden: är 9.00 och finansutskottets öppna utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport är därmed inledd. Jag vill börja med att hälsa och från hjärtligt välkomna liksom finansminister . Den här övningen kommer att gå till på det viset att vi först får lyssna till som föredrar rapporten. Sedan får finansministern en möjlighet att kommentera den innan ledamöterna i utskottet får en möjlighet att ställa frågor. Hela denna övning ska vara över till . Ni är alla hjärtligt välkomna hit. Jag börjar med att ge ordet till , varsågod. , : Tack så mycket för att jag fick komma hit. är en del av det finanspolitiska ramverket. Vi består av oberoende forskare och experter, och vi gör arbetet vid sidan av våra ordinarie jobb eller annan verksamhet. Trots att vi är ganska få har vi en ganska bred sammansättning. Vi består av tre kvinnor och tre män. Vi har kompetens inom många områden. De av oss som är forskare har tidigare bland annat sysslat med arbetsmarknadsekonomi, social rörlighet, tillväxt, keynesiansk stabiliseringspolitik, handel och klimatekonomi. Alla vi forskare fortsätter också att forska inom de områdena. Rådets huvudsakliga uppgift är att utvärdera regeringen utifrån de mål och regler som har slagit fast och att också bidra till en bättre ekonomisk-politisk diskussion genom att påpeka och klargöra målkonflikter och behov av avvägningar mellan dessa mål. Vi och ramverket finns eftersom det funnits och finns en bred parlamentarisk uppslutning kring idén att delarna i ramverket leder till en bättre ekonomisk politik. Trots att vi är regeringens och redskap är det inte alltid jag känner mig fullt uppskattad. Jag kan förstå att vi i den dagliga politiska verksamheten ibland kan uppfattas som ett irritationsmoment och kanske till och med begränsande på politiken. Men jag vill passa på att försäkra att jag och mina kollegor ser som vår uppgift att bidra till en bättre ekonomisk politik. Den är inte bättre utifrån våra egna värderingar och uppfattningar utan i stället utifrån de mål som riksdag och regering har beslutat om. ekonomi är stark, tillväxten är hög, arbetslösheten är sjunkande, och statsskulden är låg. är på väg in i en högkonjunktur. Det finansiella sparandet utvecklades i fel riktning 2013–2014, förstärktes kraftigt men försvagas nu trots den starka konjunkturtillväxten. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Vi menar att sparandet i stället borde fortsätta att förbättras för att skapa förutsättningar för att hantera en framtida lågkonjunktur. Just nu står sommaren för dörren i både bildligt och bokstavligt Vår något otacksamma uppgift i detta läge är att påminna om att vintern Vi vet inte när, men vi vet att den kommer. Vår uppgift blir alltså lite grann av att vara en partyförstörare. Vi tar den uppgiften på allvar även om vi inte njuter av den. Vi menar att politiken borde innebära en stramare finanspolitik 2016–2018 än den politik som regeringen presenterar i vårpropositionen. I den här figuren visar jag det strukturella sparandet enligt Där ser vi att sparandet har förändrats över tiden. strukturella sparandet är det sparande som försöker ta hänsyn till de mer eller mindre automatiska förändringar som uppstår på grund av att konjunkturen Från lång erfarenhet vet vi att den ekonomiska politiken bör ge utrymme för underskott i lågkonjunktur som då måste balanseras av överskott i Om så inte sker tenderar politiken att bli destabiliserande. Också det konjunkturjusterade sparandet som vi ser här bör på ett ordnat och följsamt sätt följa konjunkturutvecklingen och röra sig i någorlunda takt Syftet med överskottsmålet är just att underlätta en sådan I figuren lägger jag nu till beräkningar av hur konjunkturen har utvecklats mätt som bnp-gapet. Vi ser att det finns exempel i figuren där kurvorna inte har rört sig åt samma håll, vilket de normalt sett Det ena är 2013–2014 när konjunkturen förbättrades som det strukturella sparandet försämrades. Det andra är det som gäller –2017 som vi ser framför oss här. Vi ser också en väldigt tydlig tendens – 2015 att kurvorna rörde sig åt samma håll. Vi menar att det ger uttryck för att det finns en betydande avvikelse mellan det finansiella sparandet och det som krävs utifrån ramverket och specifikt Såvitt vi förstår avviker vår uppfattning om existensen av en avvikelse inte från regeringens. Avvikelser från överskottsmålet uppstår förstås från tid till annan av olika mer eller mindre välmotiverade orsaker. När de uppstår, och om man också beräknar att de kommer att kvarstå, är det väsentligt att avgöra om de kan motiveras med befogade argument. Tillfälliga kostnadsökningar utanför politisk kontroll kan vara sådana En ovanligt bräcklig konjunkturutveckling kan också vara ett befogat argument för en avvikelse. Men det är uppenbart att det inte är ett argument som är relevant i dagens situation. Vi har också gjort beräkningar av de temporära utgifter som har uppstått på grund av asylinvandringen. De har vi gjort utifrån de prognoser som finns i vårpropositionen för framtida flöden av asylinvandrare. innebär att avvikelsen inte i någon större utsträckning, i varje fall inte fullständigt, kan förklaras av temporära utgifter för asylinvandringen. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN I den här figuren har vi i den röda kurvan visat hur mycket vi kan räkna bort genom att ta hänsyn till de tillfälliga utgifterna för asylinvandringen från det strukturella underskottet. Vi ser att den röda kurvan visar en något bättre utveckling, men fortfarande en utveckling som inte går i takt med konjunkturen från och med nu och framöver. Regeringen har också gjort en migrationsjustering som inte avviker påtagligt från vår, även om vi har förstått att regeringen menar att det inte ska ses som en egentlig beräkning av de sakerna. Men det är ändå intressant att notera. En annan sak som är värd att notera när det gäller justeringen är att hur mycket av kostnaderna som är temporära är stort beroende av hur stora flödena av asylinvandrare kommer att bli . Skulle asylinvandringen gå tillbaka till ungefär de nivåer som vi har haft under , ungefär 30 000 , skulle förstås justeringen bli betydligt mer och kanske i storleksordningen . Det skulle förstås leda till en annan bild. Men vi har tyckt att det är naturligt att vi utgår från de officiella prognoserna, som möjligen innehåller en viss säkerhetsmarginal. Regeringen argumenterar när den diskuterar avvikelsen att den inte är särskilt oroande ur ett statsfinansiellt perspektiv. Statsskulden är låg och likaså räntorna. I någon mening har vi därmed råd att låna till de underskott som uppstår. Det är i och för sig sant, och vi gör ingen annan bedömning. Men vi menar att det inte är ett relevant argument. Det är inte förenligt med ramverket och heller inte förenligt med en ansvarsfull stabiliseringspolitik. Vi är också bekymrade över att det inte finns någon plan, vilket krävs av ramverket och budgetlagen, för återgång när en avvikelse har uppstått. Vi menar att det skulle krävas ett åtagande om hur avvikelsen ska återtas. Det finns inte, såvitt vi kan bedöma. Vad som finns är en framskrivning av budgeten under konstanta regler. Men en sådan framskrivning ger med nästan naturnödvändighet alltid ett överskott på en egentligen godtycklig nivå om man låter den rulla tillräckligt . Vi menar att det krävs åtaganden att finansiera reformer och oförutsedda utgifter och ett tidsatt mål för när avvikelsen ska återtas. Självklart är ett sådant åtagande betingat. Det kan hända saker som gör att det inte är rimligt och realistiskt eller vettigt ekonomiskt att genomföra det. Det blir ett betingat åtagande men dock ett åtagande. Slutsatsen av detta är att vi menar att regeringen inte har följt det finanspolitiska ramverket och specifikt bryter mot överskottsmålet. Det pågår diskussioner om förändringar i ramverket. Vi tycker att det är naturligt att man från tid till annan diskuterar en omprövning av nivån för det finansiella sparandet och också andra delar i det finanspolitiska ramverket. Det kräver en konstruktiv och framåtblickande diskussion som inte styrs av kortsiktiga politiska motiv. Det är uppenbart ett stort ansvar för både regering och opposition som man har klarat genom att vi införde ramverket. Jag hoppas att man också kommer att klara det framöver. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Vi utgår från att den uppslutning som har funnits kring det finanspolitiska ramverket också kommer att ta sig uttryck i att man kommer att komma överens om hur det ska se ut framöver. Vi är lite bekymrade över det vakuum som nästan föreligger nu när det gäller särskilt överskottsmålet. Även om det förstås inte är vi som bestämmer om överskottsmålets nivå har vi tyckt att vi kan bidra till en konstruktiv diskussion om detta. särskilt i vår förra rapport redovisat vad konsekvenserna skulle bli av olika Vi konstaterar där att det har implicit funnits ett balansmål för staten tidigare i överskottsmålet. Det beror på den konstruktion som finns, nämligen att pensionssystemets sparande har räknats in. kan vi konstatera att pensionssystemets sparande faller. balansmålet blir ett implicit överskottsmål för staten. Vår uppfattning är att det inte har kommit fram några uppenbara argument för att förändringar i pensionssystemets sparande ska slå igenom i förändringar i det implicita målet En utgångspunkt kanske borde vara att ungefär samma mål för statens sparande som har gällt tidigare också borde gälla fortsättningsvis. En sådan ordning skulle innebära att statsskulden förmodligen fortsätter att minska i ganska långsam takt som dock innebär en minskning över tiden. är klart att man kan tänka sig att det kan behövas vissa buffertar och vissa Men vi tycker ändå att den utgångspunkten bör vara rimlig i en diskussion om förändringar av ramverket. Vi har också pekat på behovet av att ha en bättre ordning när det gäller att se till att uppfölja nivån. Arbetslöshetsmålet är någonting som har diskuterats mycket i den politiska Regeringen har satt upp ett mål om att ha lägst arbetslöshet i EU år Vår bedömning är liksom tidigare att det inte med någon större sannolikhet kommer att kunna nås. Vi vill dock framhålla att det inte nödvändigtvis ska tas som ett uttryck för att arbetsmarknadsläget är särskilt dåligt i . anledningen till påståendet att det kommer att bli svårt att nå den lägsta arbetslösheten är att vi i har en i ett internationellt perspektiv väldigt stor andel av de arbetslösa som är heltidsstuderande och unga. Den kategorin finns helt enkelt inte i de länder som vi jämför oss med, till exempel och , på grund av en annan konstruktion av utbildningssystemet med ett stort inslag av lärlingsutbildning. i någon mening ser lite sämre ut än vad som är motiverat. meningen kan man säga att valet av mål har inneburit att regeringen på ett onödigt vis har bundit ris åt egen rygg. Vi menar att siffersatta mål i politiken kan vara värdefulla. värdefullt också på arbetsmarknadspolitikens område. Men det är väsentligt att målet är på ett tydligt sätt kopplat till de identifierade problem man ser. allmänt mål för arbetslöshetens genomsnitt över alla kategorier i arbetskraften tycker vi inte uppfyller ett sådant krav på koppling till specifika problem. Därför har vi ansett att det kanske vore mer vettigt att ha separata mål för Vi har pekat på till exempel integration av nyanlända, ett STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN snabbare inträde på arbetsmarknaden för unga och en successivt höjd pensionsålder. Låt mig avslutningsvis säga några ord om infrastrukturen. Vi hade en ganska omfattande diskussion om det i förra årets rapport. Vi talar inte så mycket om det i årets rapport. Men vi noterar att de planerade investeringarna i höghastighetsjärnväg förmodligen är samhällsekonomiskt mycket olönsamma och att om motsatsen inte kan bevisas inte bör genomföras. har beslutat att samhällsekonomisk lönsamhet, eller samhällsekonomisk effektivitet, som vi tolkar som samma sak, ska vara styrande för investeringsbesluten. Vi har också tidigare noterat att det inte sker i praktiken, vilket innebär att vi tycker att det skulle behövas ett ramverk i största allmänhet för att få bättre investeringsbeslut. När det specifikt gäller ett beslut om höghastighetsjärnvägen menar vi att det inte bör undantas en normal budgetprövning genom lån i Riksgälden, som har föreslagits från vissa håll. Vi menar att det är viktigt att notera att en sådan finansiering inte gör att höghastighetsjärnvägen blir billigare på något sätt. Det gäller oavsett om det finansieras via Riksgälden eller via budgeten. Den samhällsekonomiska kalkylen påverkas inte alls av en sådan förändring i hur det finansieras. Det är också viktigt att notera att statens lånebehov påverkas på exakt samma sätt oavsett om det går via budgeten med anslag eller via Riksgälden. Eventuella svårigheter att rymma en sådan investering inom ramen för överskottsmål, ett annat saldomål eller utgiftstaken blir desamma i båda fallen. En finansiering via Riksgälden i stället för via anslag handlar alltså inte alls om finansiering, utan den blir exakt densamma i båda fallen. Däremot handlar det om transparens och tydlighet. Vi är oroliga för att om man inte följer den normala ordningen kommer man inte att få den utgiftsprövning som behövs som syftar till att få en effektiv användning av statens medel. Vi menar att man bör använda sig av budgetlagens normala ordning och besluta om en eventuell finansiering av järnvägen via anslag. Jag tackar där för mig. Jag passar också på att tacka för mina som ordförande i . Jag har utfört min uppgift, och nya personer kommer att träda till. Jag passar också på att tacka för som också lämnar rådet. Ordföranden: så mycket för det och för de åren. Vi ger ordet till finansminister att kommentera rådets rapport, varsågod. Finansminister : Tack så mycket för möjligheten att komma hit och kommentera rapporten. Jag tänkte göra en kort inledning och sedan ge övergripande slutsatser. De övergripande kommentarerna handlar om arbetsmarknaden och sedan något om infrastrukturen, finanspolitikens inriktning och utgiftstaken. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Det är många olika organ som granskar den ekonomiska politiken, både internationella men också flera nationella aktörer, och det är väldigt bra. har EU som kommer med löpande utvärderingar av den ekonomiska politiken Även gör ländergranskningar men också granskningar över olika politikområden, och IMF gör också granskningar. I har vi förutom , , Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering, och som granskar den svenska ekonomiska politiken. Det är naturligtvis väldigt värdefullt att det finns en fungerande extern uppföljning av finanspolitiken. Det är någonting som ger stöd i beslutsfattandet. välkomnar jag även årets rapport från . Jag ska gå över till att något kommentera de övergripande slutsatser som rådet har kommit med. Först tittar man på integrationen på arbetsmarknaden. Det är ett väldigt viktigt område som vi kommer att behöva att kanske först diskutera och jobba med . konstaterar att integrationen behöver förbättras och motiverar fler satsningar på utbildning, arbetsmarknadspolitiska åtgärder och Det ser små effekter av lägre ingångslöner, om man har lägre löner, men de kan vara större för svaga grupper på arbetsmarknaden. att lönebildningen är en fråga för arbetsmarknadens parter. Precis som sa gör det bedömningen att man inte når arbetslöshetsmålet utan vill ha en annan formulering av arbetslöshetsmålet. Jag ska kommentera åtgärder för att stärka integrationen och sänka Det finns en rad åtgärder som regeringen har vidtagit som ligger helt i linje med det som föreslår. Vi har olika sätt som gör det billigare för arbetsgivare att anställa människor som står längre från arbetsmarknaden och kanske har låg produktivitet på den svenska Här finns en rad olika subventioner för arbetsgivare som vill anställa personer som står långt från arbetsmarknaden: nystartsjobb och instegsjobb men också nya subventioner som traineejobb och extratjänster i välfärden. har också kraftigt ökat antalet utbildningsplatser som finns i arbetsmarknadsutbildning, komvux, yrkesvux, folkhögskolor, yrkeshögskolor men också den högre utbildningen. Vi har infört snabbspår inom en rad olika sektorer där det råder arbetskraftsbrist i och där vi vet att det kan finnas personer som nu kommer till som har kompetens. Det finns bland annat ett för kockar, och vi kommer också att starta ett för entreprenörer. Vi satsar extra på validering för att man ska validera den kunskap man har, och vi satsar ytterligare på svenska för invandrare. Vi genomför också en reform av etableringsersättningen för att stärka incitamenten att vara aktiv Detta är ganska omfattande satsningar. Om man tittar på STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN matchningsmöjligheter inom arbetsmarknadspolitiken är det en utbyggnad av 50 000 platser som sedan byggs ut ytterligare . Vad gäller lägre ingångslöner delar jag helt Finanspolitiska rådets uppfattning att detta är en fråga för arbetsmarknadens parter. Här har båda parterna på arbetsmarknaden varit tydliga med att de anser att det bör vara så. Både LO och menar att det finns en helt annan flexibilitet vad gäller lönebildningen om den sköts av arbetsmarknadens parter snarare än via där beslut kan vara tröga och ta . Det ger inte den flexibilitet som behövs på arbetsmarknaden. Det är också en grundbult i den svenska modellen. Om man tittar på lägre ingångslöner finns en stor diskussion om vad det innebär och vad det skulle innebära för spridningseffekter. Det finns forskningsstudier som pekar på att det skulle kunna ha ganska omfattande spridningseffekter. När var här var de tydliga med att de inte såg lägre löner som lösningen framåt. En annan aspekt som jag själv kan tycka inte har varit uppe tillräckligt mycket i debatten är att det är väldigt oklart vilka som får jobben. Om man försöker att på olika sätt sänka ingångslönerna finns det ingen som helst garanti för att de jobben går till de som har sökt asyl och är nyanlända i . De kan till exempel lika gärna gå till arbetskraftsinvandrare från andra EU-länder. Det är någonting som man har sett i och som har lett till en väldigt livlig debatt där. Har man låga löner behöver de för att man ska kunna leva på dem kompletteras antingen med omfattande skatterabatter som i eller som i med skatterabatter eller som det fungerar med stöd inom försörjningsstödet. Det är klart att om man har många jobb med väldigt låga löner som inte nödvändigtvis går till dem som har sökt asyl i utan kanske till nya EU-migranter innebär det inte en minskad belastning på statskassan utan i så fall en ökad belastning på statskassan när det kommer nya grupper av människor från andra EU-länder som jobbar till dessa låga löner men då behöver försörjningsstöd för att kunna försörja sig. Det är inte uppenbart att låga ingångslöner är en lösning för att människor som har sökt asyl får jobb i . Så är det däremot om man har olika former av stöd via arbetsmarknadspolitiken. Då kan man se till att de riktas mot personer som befinner sig i . Starka parter på arbetsmarknaden som självständigt förhandlar har vi redan talat om. Om vi tittar på infrastrukturen skriver att höghastighetsjärnväg är samhällsekonomiskt olönsam och att ett ramverk för infrastrukturbeslut behöver införas. Vad gäller höghastighetsjärnvägen har vi noterat att de beräknade kostnaderna för höghastighetsbanan har stigit väldigt kraftigt. Det är naturligtvis någonting som är problematiskt. Det är också därför som regeringen har gett ett antal uppdrag till för att titta på hur man kan få ned kostnaderna. Man tittar på alternativa åtgärder för att få en STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN bättre fungerande järnväg. Vi har också bett om en second opinion vad gäller de samhällsekonomiska beräkningarna. Här är det naturligtvis viktigt att det finns ett ordentligt och väl genomarbetat beslutsunderlag innan man fattar den typen av långsiktiga och väldigt omfattande beslut. Vad gäller samhällsekonomisk analys är det viktigt att poängtera att det är någonting som görs för stora projekt inför infrastrukturinvesteringar. någonting som är ett viktigt underlag i besluten för regering och riksdag. kommer en ny infrastrukturproposition nu . Där kan vi från regeringens sida se hur man kan förbättra prioriteringen av åtgärder. infrastrukturpropositionen fick ju en del kritik från . är det viktigt att säga att regering och riksdag också har politiska hänsyn som de behöver ta när de bestämmer om vilka infrastrukturinvesteringar man ska göra. Där vi har ett ansvar för att människor i hela landet ska känna att de är med och ska finnas med i politiken. annars få politiska konsekvenser som kan vara förödande. Om vi går över till finanspolitiken skriver att det är en avvikelse från målet trots att ekonomin utvecklas starkt, att det behövs en plan för att återgå till målet och att krona för krona inte längre gäller. När vi tittar på det finansiella sparandet ser vi hur det finansiella sparandet gick från stora överskott före krisen till att de överskotten minskade och blev ett underskott under själva krisen. Det är precis det som man har det finanspolitiska ramverket till. Man har överskott i goda tider, och sedan kan man spendera det i dåliga tider. Det gjorde den tidigare regeringen. heller inte kritiserat den för. När däremot konjunkturen stärktes i slutet på förra mandatperioden – 2014 fortsatte man att genomföra väldigt stora ofinansierade skattesänkningar. Det gjorde att vi inte stod rustade nu när det kom överraskande händelser som vi vet att det förr eller senare kommer. Vi ser att finanspolitiken lades om efter 2014 i en bana som inte längre sluttar nedåt utan sluttar uppåt. Det läge som vi stod i 2014 kan man schematiskt visa på det här sättet. har vi en schematisk bild över det finansiella sparandet. Vi har där storleken på det finansiella sparandet på X-axeln och tiden längs Y-axeln. oss att man har ett överskottsmål på ska statsfinanserna kunna vara när det är goda tider, och sedan går det schematiskt ned till kanske noll eller till och med minus i dåliga tider. Det svänger så över en I det här läget är det strukturella sparandet över en I det läge vi tog över 2014 var det strukturella sparandet snarare på −1 procent av bnp. I en normalkonjunktur hade vi haft ett underskott på motsvarande av bnp. kurvor är det . Här har det varit en diskussion. ska man hämta tillbaka det faktum att vi låg väldigt långt från banan på +1 procent 2014 då vi i stället låg på i strukturellt sparande? STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Man kan naturligtvis diskutera hur snabbt det är lämpligt och väl avvägt i en ekonomi att hämta tillbaka det här. Det här är en av orsakerna till att sparandet inte är starkare än det är just nu – att vi låg långt från banan för bara ett drygt år sedan. Den andra orsaken är de ökade migrationskostnaderna, som jag kommer tillbaka till. Det finns alltså två förklaringar till att det finansiella sparandet inte ser bättre ut än det gör .