rfr · H30WRFR14 · 2016-05-24 00:00:00 — Kompletterande bestämmelser till EU:s passagerarförordningar I lagen och förordningen med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar finns regler om tillsyn och sanktioner.44 Om upphandling och tillgänglighet I lagen om offentlig upphandling45 och lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster46 finns bestämmelser som är tilllämpliga på upphandling av kollektivtrafiktjänster i vissa fall. 41Förordning (2010:185) med instruktion för . 43https:///sv/vagtrafik/Yrkestrafik/Kollektivtrafik/Trafiktillstand/ 44SFS 2014:1344 och 2014:1463. Det är många aktörer som på ett eller annat sätt är verksamma inom den lokala och regionala kollektivtrafiken – såväl myndigheter som företag och organisationer. Här redovisas kortfattat uppgifter om de viktigaste aktörerna och de som kontaktats i arbetet med denna uppföljning. Enligt kollektivtrafiklagen ansvarar och kommunerna inom ett län gemensamt för den regionala kollektivtrafiken. och kommunerna får dock komma överens om att antingen eller kommunerna ska bära ansvaret (2 kap. 1 §). Enligt förordningen (2014:1463) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar är behörig myndighet och utövar tillsyn över att järnvägsföretag, biljettutfärdare, stationsförvaltare, researrangörer, transportörer, resebyråer, terminaloperatörer och hamnmyndigheter fullgör sina respektive skyldigheter enligt vissa artiklar i respektive tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningarna. Myndigheten för delaktighet (MFD) som inrättades har till uppgift att främja respekten för och medvetenheten om rättigheter för personer med funktionsnedsättning samt att ur ett rättighets-, mångfalds-,jämställdhets- och medborgarperspektiv verka för fulldelaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning i alla åldrar och för jämlikhet i levnadsvillkor. MFD har i uppdrag att verka för att funktionshinderspolitiken ska få genomslag i hela samhället. Myndighetens uppdrag styrs av mål och strategier för funktionshinderspolitiken som bygger på FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Tillgängligheten inom kollektivtrafiken behandlas främst i avsnitt 5.4 nedan. Som har redovisats i början av detta avsnitt ska det i varje län finnas en regional kollektivtrafikmyndighet (RKM) enligt kollektivtrafiklagen. RKM kan enligt lagen vara ett landsting, ett kommunalförbund eller en gemensam nämnd. På är kommunen RKM. Enligt 3 kap. 2 § kollektivtrafiklagen kan RKM överlämna befogenheten att ingå avtal om allmän trafik till ett aktiebolag. Inom ramen för denna uppföljning har det inte varit möjligt att närmare kontakta de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. Figur 1 De regionala kollektivtrafikmyndigheterna (RKM) enligt en sammanställning från SKL47 Källa: SKL. 47 Landsting: landsting och region (region är ett landsting med ansvar för regionala utvecklingsfrågor). : kommunalförbund och regionförbund (regionförbund är ett kommunalförbund med ansvar för regionala utvecklingsfrågor). () är ett oberoende forskningsinstitut inom transportsektorn vars huvuduppgift är att bedriva forskning och utveckling kring infrastruktur, trafik och transporter. Verksamheten omfattar samtliga transportslag och områdena väg- och banteknik, drift och underhåll, fordonsteknik, trafiksäkerhet, trafikanalys, människan i transportsystemet, miljö, planerings- och beslutsprocesser, transportekonomi samt transportsystem. VTI är en uppdragsmyndighet som hör till ansvarsområde. Institutet har omkring 200 medarbetare och finns i (huvudkontor), , , och . Med utgångspunkt i de transportpolitiska målen är Trafikanalys huvuduppgift att utvärdera och analysera samt redovisa effekter av föreslagna och genomförda åtgärder inom transportområdet. Myndigheten ska även ansvara för att samla in, sammanställa och sprida statistik på transportområdet. Trafikanalys ska redovisa en uppföljning av de transportpolitiska målen till regeringen.48 fick Trafikanalys ett regeringsuppdrag att utvärdera effekterna av den öppnade marknaden för långväga persontrafik på järnväg samt den nya lagen omkollektivtrafik.49 Uppdraget slutrapporterades irapporten bättre kollektivtrafik – utvärdering av två reformer.50 övergripande uppdrag är att med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande perspektiv ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart samt för byggande och drift av statliga vägar och järnvägar. Med utgångspunkt i ett samhällsbyggnadsperspektiv ska skapa förutsättningar för ett samhällsekonomiskt effektivt, internationellt konkurrenskraftigt och långsiktigt hållbart transportsystem. Myndigheten ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås. När det särskilt gäller kollektivtrafiken ska verka för en grundläggande tillgänglighet i den interregionala kollektivtrafiken. Myndigheten ska även verka för kollektivtrafikens utveckling genomatt t.ex.ge de regionala kollektivtrafikmyndigheterna råd och stöd i fråga om utformningen av de trafikförsörjningsprogram som föreskrivs i kollektivtrafiklagen.51 är med i samarbetet Partnersamverkan för en förbättrad kollektivtrafik. 48Förordning (2010:186) med instruktion för Trafikanalys. 49N2010/7904/TE. 51Förordning (2010:185) med instruktion för . Transportstyrelsens huvuduppgift är att svara för regelgivning, tillståndsprövning och tillsyn inom transportområdet. Verksamheten ska särskilt inriktas på att bidra till ett internationellt konkurrenskraftigt, miljöanpassat och säkert transportsystem. Transportstyrelsen ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås.52 När det gäller kollektivtrafiklagen ska Transportstyrelsen utöva tillsyn över aktörernas (myndigheter och kollektivtrafikföretag) efterlevnad av de krav som ställs i lagen och i de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Tillsynen gäller bl.a. att trafikförsörjningsprogram finns och innehåller den redovisning som lagen anger. EU:s kollektivtrafikförordning omfattas inte av Transportstyrelsens tillsyn.53 Transportstyrelsen har även ett uppdrag om marknadsövervakning som är kopplat till kollektivtrafiklagen. Uppdraget, som innebär att myndigheten ska följa och utvärdera villkoren för marknadstillträde, konkurrensvillkor och villkor för resenärerna, avrapporteras till och publiceras löpande på myndighetens webbplats. I konkurrensfrågor ska Transportstyrelsen samråda med Konkurrensverket.54 K2 är centrum för forskning och utbildning om kollektivtrafik och bildades . Syftet är att skapa en samlad miljö för forskning och utbildning inom kollektivtrafiken. I K2:s verksamhet möts akademi, offentliga aktörer och näringsliv för att tillsammans diskutera och utveckla kollektivtrafikens roll i . Forskningen inom K2 har ett flervetenskapligt angreppssätt där forskare från olika vetenskapliga discipliner kan samverka och där olika metoder och perspektiv används och integreras. Forskningen inriktas på fem områden som branschen varit med och definierat: finansiering och styrning, samhällseffekter, samverkan, digitalisering och resenärsperspektivet. K2:s verksamhet redovisas mer utförligt i avsnitt 8.2 som behandlar forskning och framtid. K2 har sitt säte i och drivs och finansieras av , och VTI i samarbete med , och . , och ger stöd till verksamheten. 52Förordning (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen. 53Transportstyrelsens tillsyn enligt kollektivtrafiklagen, PM Transportstyrelsen, . 54Transportstyrelsens marknadsövervakning kopplat till kollektivtrafiklagen, PM Transportstyrelsen, . Partnersamverkan för en förbättrad kollektivtrafik är en samverkansarena för aktörer inom kollektivtrafiken i . Det övergripande målet för partnersamverkan är att kollektivtrafiken ska nå en fördubblad marknadsandel. Bakom partnersamverkan står de nationella branschorganisationerna Svensk Kollektivtrafik, , , , Kommuner och Landsting samt och Jernhusen. Gemensamt drivs projekt och aktiviteter kring huvudområdena avtalsprocessen, samhällsplanering och infrastruktur. är en organisation för kollektivtrafikresenärer som organiserar enskilda personer och närstående organisationer. Organisationen har funnits och har ett trettiotal grupper i olika delar av landet (ca 6 000 personer). Resenärsforum driver frågor för alla kollektivtrafikresenärer oavsett färdmedel. Resenärsforum samverkar med lokala pendlarföreningar och är dessutom medlem i Konsumentråd, i den europeiska konsumentorganisationen () och i Europeiska (). Verksamheten bygger till stor del på frivilliga insatser. Samtrafiken är ett företag som utvecklar tjänster för trafikföretag och resenärer. Basen i verksamheten är samordning av trafikplanering genom bl.a. Resplus (som binder samman 3 500 orter via ett gemensamt biljettsystem och gemensamma regler), planeringssamverkan och tidtabeller. Andra exempel på tjänster som erbjuds är Ledsagningsportalen, ett system för samarbete kring ledsagning, och Resrobot, en reseplanerare som samlar hela trafikinformation på ett ställe och som utvecklats med biljettfunktion. Samtrafiken är också en innovationsaktör genom projekt som t.ex. Trafiklab – en utvecklarplattform och ett initiativ för öppna trafikdata. Samtrafiken ägs av 38 trafikföretag, däribland SJ, Skånetrafiken, () och . Enligt Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2012:2) ska information om trafikutbud enligt 4 kap. 2 § lagen om kollektivtrafik lämnas till Samtrafiken i . Svensk Kollektivtrafik är branschorganisation för regionala kollektivtrafikmyndigheter och länstrafikbolag. Organisationen bevakar och informerar om utvecklingen inom branschen och trafikpolitiken och stöder medlemmarna i olika branschfrågor. Bland annat bevakar man medlemmarnas intressen i EU genom den internationella kollektivtrafikorganisationen lektivtrafik driver även medlemmarnas intressen gentemot och re- geringen, myndigheter och andra organisationer. samverkan för en förbättrad kollektivtrafik har Svensk Kollektivtrafik bl.a. ut- vecklat avtalsprocessen som bygger på utvecklade samarbetsformer och ökad Organisationen har ett tjugotal medlemmar och ett åttiotal as- Svensk Kollektivtrafik är med i samarbetet Partner- samverkan för en förbättrad kollektivtrafik. är ett gemensamt och buss- researrangörer som bedriver alla former av yrkesmässig busstrafik. arbetar med både arbetsgivarfrågor och branschfrågor. varsidan är att träffa kollektivavtal om löne- och anställningsvillkor inom branschen och att bistå medlemsföretagen med rådgivning i arbetsgivarfrågor. I branschfrågor företräder Bussföretag medlemsföretagens intressen gentemot politiker, myndigheter och andra organisationer. tag är ett förbund inom Transportföretagen och och har ca Förbundet är med i samarbetet Partnersamverkan för en kommuner och Landsting (SKL) är arbetsgivar- och intresseorgani- sation för landets 290 kommuner och 20 landsting/regioner. SKL har till upp- gift att teckna centrala kollektivavtal om lön och allmänna anställningsvillkor för kommun-, landstings- och regionanställda. SKL:s uppgift är också att stödja och bidra till att utveckla kommuners, landstings och regioners verk- samhet och fungera som ett nätverk för kunskapsutbyte och samordning. kollektivtrafiken fick SKL en större roll när den nya kollektivtrafiklagen in- fördes, vilket bl.a. innebar ett ökat politiskt inflytande. SKL stöder de region- ala kollektivtrafikmyndigheterna och arbetet med att utveckla regionala trafik- För att stödja den politiska styrningen och främja det regionala utvecklingsarbetet tar SKL bl.a. fram öppna jämförelser om kollek- SKL är med i samarbetet Partnersamverkan för en förbättrad kol- Tågoperatörerna är branschföreningen som representerar de kommersiella tåg- Föreningen driver den yrkesmässiga spårtrafikens ge- mensamma intressefrågor nationellt och internationellt. dag 35 ordinarie medlemmar, däribland SJ, Express, Blå Tåget, DB 55 The Transport (UITP). Schenker, DHL, , MTR Express, Luossavaara-Kiirunavaara Ak- tiebolag () och tolv associerade medlemmar (däribland Jernhusen). Tågoperatörerna är aktiva deltagare i samarbetet Partnersamverkan för en förbättrad kollektivtrafik. 3.1 Vad är kollektivtrafik? Kollektivtrafik definieras i kollektivtrafiklagen (5 §) genom en hänvisning till EU:s kollektivtrafikförordning. I denna förordning definieras kollektivtrafik som ”persontransporttjänster av allmänt ekonomiskt intresse som erbjuds allmänheten fortlöpande och utan diskriminering”.56 Vid sidan av kollektivtrafiken finns andra persontransporttjänster som inte omfattas av kollektivtrafiklagen. Det handlar om beställningstrafik, chartertrafik och rundresor där passagerarna åker tillbaka till resans utgångspunkt, eller trafik som anordnas vid särskilda evenemang samt resor där logi eller andra turisttjänster ingår i resan.57 Färdtjänst, sjukresor och skolskjuts som går under beteckningen särskilda persontransporter räknas t.ex. inte som kollektivtrafik. Vanliga taxitjänster räknas inte heller till kollektivtrafiken.58 Före kollektivtrafiklagens ikraftträdande definierades begreppet kollektivtrafik som ”i förväg organiserade, regelbundet tillgängliga transporter som erbjuds allmänheten eller en särskild personkrets enligt givna regler”.59 Kollektivtrafiken delades då in i tre grupper: allmän kollektivtrafik, särskild kollektivtrafik samt turist- och chartertrafik. Allmän kollektivtrafik överensstämde med det nu aktuella begreppet kollektivtrafik enligt EU:s kollektivtrafikförordning, och i stället för begreppet särskild kollektivtrafik används numera beteckningen särskilda persontransporter. Turist- och chartertrafik räknas numera till kategorin kollektivt resande men inte till kollektivtrafik.60 Kollektivtrafiken kan även indelas i lokal och regional, interregional samt internationell kollektivtrafik. I kollektivtrafiklagen regleras den lokala och regionala kollektivtrafiken. Regional kollektivtrafik definieras i lagen som ”sådan kollektivtrafik som äger rum inom ett län eller om den sträcker sig över flera län, med avseende på trafikutbudet huvudsakligen är ägnad att tillgodose resenärernas behov av arbetspendling eller annat vardagsresande och som med hänsyn till sitt faktiska nyttjande tillgodoser ett sådant behov”.61 56Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70, artikel2a. 2011/12:76, s. 55 samt 58Kollektivtrafik kan utföras med taxibilar, t.ex. utförs kollektivtrafik i sällsynta fall (på landsbygden) av taxifordon. Det som vanligtvis betecknas som taxitjänster räknas dock inte till kollektivtrafik. 59Kollektivtrafik och samhällsbetalda resor 2003 (Statistik 2005:2). 60Lokal och regional kollektivtrafik 2014 (Statistik 2015:20) Trafikanalys. 616 § lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. 3.2 Kollektivtrafik – fakta och statistik Följande sammanfattande redovisning av kollektivtrafiken i landet har hämtats från rapporten och regional kollektivtrafik 2014 som publicerades av Trafikanalys.62 Resandet med lokal och regional kollektivtrafik ökar stadigt i . Un- der uppgick rikets kollektivtrafikresande med buss, tåg, spårväg, tunnelbana och fartyg till 1 435 miljoner påstigningar, vilket är en ökning sett . Buss är det i särklass vanligaste kollektiva färdmedlet av det totala antalet påstigningar i kollektivtrafiken. av påstigningarna rörde tunnelbana, rörde tåg och rörde spårväg. Antalet påstigningar med kollektivtrafik ökade i flertalet av rikets 21 län . Störst var ökningen i , följt av och . Antalet påstigningar minskade i fem län. Minskningen var störst i där färre resor genomfördes än 2013. Antalet påstigningar i den regionala och lokala kollektivtrafiken ökar, även räknat per invånare. har antalet påstigningar stigit från 125 till 148 resor per invånare och år, vilket innebär att varje invånare i genomsnitt gjorde fler påstigningar än . Diagram 1 Antal påstigningar i kollektivtrafiken per invånare 2014. Källa: Trafikanalys. Storstadsregionerna , och län dominerar på många sätt inom kollektivtrafiken. Tillsammans står de för av utbudet i fordons- och vagnkilometer, av transportarbetet i personkilometer och av antalet påstigningar i hela . 62 Uppgifterna omfattar enbart av trafik som är upphandlad av RKM. Invånarna i gjorde flest påstigningar , i genomsnitt 355 resor per invånare, medan boende i gjorde 170 påstigningar och boende i län 119 påstigningar per person. jämföra med invånarna i , som i genomsnitt gjorde endast 16 påstigningar per person med kollektivtrafiken . De kortaste kollektivtrafikresorna ägde rum i , där varje påstigning i genomsnitt endast innebar en resa . De längsta genomsnittliga kollektivtrafikresorna gjordes i där varje påstigning innebar en resa. Även i och Kro- nobergs län gjordes relativt långa resor, i genomsnitt 33 respektive 28 kilome- ter per påstigning. Utbudet av trafikslag varierar mellan länen. De flesta län erbjuder buss och tåg, medan spårväg, tunnelbana samt kollektivtrafik på vatten enbart förekom- mer i vissa län. I erbjuds endast trafikslaget buss. erbjuds endast i , medan spårväg återfinns i , Västra Gö- Kollektivtrafik på vatten erbjuds i , De tjänster som länen erbjuder inom kollektivtrafiken anges i utbudskilo- meter (antalet utförda fordons- och vagnkilometer i kollektivtrafiken) och sitt- platskilometer (antalet utförda fordons- och vagnkilometer gånger fordonspar- kens sittplatskapacitet).Dettotalaantaletutbudskilometerfördensvenskakol- lektivtrafiken uppgick år , en ökning sedan föregående år. hade det största utbudet kollektivtrafik per invånare , per invånare. dovisade också ett stort utbud per invånare, . utbudskilometer per invånare erbjöd , endast per invå- Tabell 1 Antal utbudskilometer per invånare efter trafikslag och län Källa: Trafikanalys. uppgick de totala kostnaderna för rikets lokala och regionala kollektivtrafik till . Intäkterna från verksamheten var eller . Resterande del av kostnaderna täcktes av skattebidrag från landstingen, kommunerna och staten. finansierade landstingen , kommunerna och staten genom av verksamheten. Diagram 2 Kostnader och bidrag/tillskott per invånare 2007–2014 (priser) Källa: Trafikanalys. Andelen verksamhetsintäkter i förhållande till bidrag/tillskott i finansieringen av kollektivtrafiken skiljer sig markant mellan de olika länen. nansieringsgrad hade och med 55 pro- cents självfinansiering, dvs. mer än hälften av kostnaderna täcks av verksam- och hade lägst självfinansierings- grad, där av intäkterna kom från den egna verk- Det totala antalet bussar registrerade för trafik i var 13 992 i de- Detta inkluderar förutom bussar i lokal och regional kollektiv- trafik även bussar i charter- och beställningstrafik samt i övrig kommersiell Antalet har legat stadigt runt 14 000 . sar var 1 nyregistrerade . färre än det nyregistrerades ─ 1 094 stycken ─ vilket var en stark minskning från föregående år. Bussarna kördes i genomsnitt , vilket är en ökning minskade andelen dieseldrivna bussar från Utöver dessa fanns det 2014 biodiesel- Andelen gasdrivna bussar har ökat från en halv procent till Antalet elhybridbussar- och rena elbussar var 71 stycken.63 Trafikanalys uppföljning av de transportpolitiska målen Trafikanalys följer upp de transportpolitiska målen och gör en bedömning av om de preciseringar som kopplats till målen utvecklas positivt, negativt eller neutralt i förhållande till läget 2009. I den senaste uppföljningsrapporten gör Trafikanalys följande bedömning av kollektivtrafikens utveckling: Medborgarnas resmöjligheter med kollektivtrafiken har förbättrats i och med att utbudet ökat, främst i tre största städer. Dock överskuggas detta till viss del av att biljettpriserna fortsätter att öka kraftigt […] Trafikanalys bedömning, trots vissa positiva indikationer, är att förutsättningarna för att välja kollektivtrafik, gång och cykel är oförändrade jämfört med . I Trafikanalys uppföljningsrapport redovisas bl.a. att kollektivtrafikens andel av persontransportarbetet har ökat med . Mest betydande för utvecklingen har varit det ökade järnvägsresandet. –2006 reste män mindre med regional kollektivtrafik än kvinnor. Denna skillnad har minskat, och det finns någon signifikant skillnad mellan mäns och kvinnors resande inom detta område. Det totala antalet utbudskilometer i den samhällsfinansierade lokala och regionala kollektivtrafiken ökade –2013 och resandet , medan de totala kostnaderna har ökat betydligt mer. Resenärerna har delvis betalat denna kostnadsökning med högre priser.64 63 Lokal och regional kollektivtrafik 2014, Trafikanalys, 2015. 64 Uppföljning av de transportpolitiska målen (rapport 2015:7), Trafikanalys. 4 Kollektivtrafiklagens hittillsvarande effekter I detta kapitel redovisas en övergripande bild av kollektivtrafiklagens effekter utifrån några rapporter och utredningar. Mer specifika frågor kring kollektivtrafiklagen behandlas i följande avsnitt. I avsnitt 4.4 redovisas dessutom kammarrättens dom i målet mellan SJ och om beslutet om allmän trafikplikt i . Målet är av principiell betydelse för tolkningen av kollektivtrafiklagens bestämmelser. fick Trafikanalys i uppdrag av regeringen65 att utvärdera dels marknadsöppningen av den långväga persontrafiken på järnväg som trädde i kraft , dels den nya kollektivtrafiklagstiftningen som trädde i kraft . Uppdraget skulle avrapporteras och slutrapporteras . Enligt uppdraget skulle Trafikanalys utvärdera reformernas effekter för medborgare, resenärer, näringsliv och samhälle i olika delar av landet. Effekterna skulle bedömas i förhållande till de transportpolitiska målen. Trafikanalys slutrapport överlämnades till regeringen i november 2014.66 Trafikanalys utvärdering sammanfattas i följande avsnitt. Delvis berörs även den långväga, interregionala järnvägstrafiken som inte ingår i denna uppföljning men som har flera beröringspunkter med den lokala och regionala kollektivtrafiken. Båda reformerna syftade till att gagna resenärerna genom ökad marknadsdynamik, ett diversifierat utbud samt lägre priser, vilket förväntades resultera i en ökad andel resande med kollektivtrafik. Marknadsöppningen förväntades leda till fördelar för resenärerna genom en större innovationsgrad då samhällsbetald trafik fick konkurrens av kommersiell trafik. Utvärderingen visar att det finns ett betydande kommersiellt inslag på i den interregionala trafiken, särskilt på järnväg där av trafiken utförs helt utan subventioner. I den regionala kollektivtrafiken körs en-dast på rent kommersiella grunder, och då huvudsakligen i vissa begränsade nischer som t.ex. Begränsningen utgörs enligt Trafikanalys i första hand av en svag marknad med låg betalningsvilja. 65N2010/7904/TE. 66En förbättrad kollektivtrafik? – utvärdering av två reformer (Rapport 2014:13), Trafikanalys. 4 KOLLEKTIVTRAFIKLAGENS HITTILLSVARANDE EFFEKTER kommersiella aktörer måste även konkurrera med upphandlad trafik som är subventionerad till i genomsnitt . Olika inträdeshinder försvårar för nya kommersiella initiativ. terregionala tågmarknaden gäller det främst konkurrens med subventionerad trafik och process för kapacitetstilldelning. ett samordnat biljettsystem och tillgång till öppen information om marknaden utgör betydande inträdeshinder. På den regionala kollektivtrafikmarknaden finns inträdeshinder som till stor del förklaras av oklarheter i lagstiftningen eller dess tillämpning. Det gäller t.ex. konkurrensvillkoren vid trafikering, till- gång till samordnade betal- och biljettsystem, tillgång till bytespunkter och till Trafikanalys påpekar även att de två marknaderna har olika detaljerad lag- stiftning, vilket har betydelse för förutsättningarna för en fungerande konkur- Enligt järnvägslagen (2004:519) ska agera konkurrensne- utralt och icke-diskriminerande när det gäller tilldelning av tåglägen, i sina trafikavtal och vad gäller avgifter. Detta gäller alla resurser som har inflytande över, inte bara utrymme på spåren utan även tillgång till depåer