rfr · H30WRFR17 · 2016-05-30 00:00:00 — Filmpolitiken är en del av den svenska kulturpolitiken, och den ska inte ses isolerad från andra delar av kulturområdet utan vara en självklar del av det offentligt finansierade kulturlivet till gagn för alla medborgare. Vi menar att filmavtalets konstruktion sannolikt har bidragit till denna isolering. I grunden är filmavtalet ett finansieringsavtal, och genom att underteckna avtalet förbinder man sig till vissa ekonomiska antaganden. Detta har inneburit att avtalsparterna har fått ett stort inflytande över filmpolitikens organisation och innehåll. Genom radikalt förändrade förutsättningar för produktion och distribution av film är den nuvarande konstruktionen helt överspelad. En finansieringsmodell som bygger på ett visningsfönster som är för biograferna, alltså används minst, är både otillräcklig, otidsenlig och kommer inte, menar vi, att leda till den svenska filmens framtidsutveckling. påpekade i sitt budgetunderlag till regeringen på ett behov av förstärkt finansiering med för att bidra till utvecklingen av svensk film. Utan att låsa sig till en speciell siffra är det uppenbart att det krävs ett betydande ekonomiskt tillskott. Den fjärde anledningen till att vi inte föredrar en förlängning av filmavtalet är att filmavtalet utestänger oss som gör film. företräder dem som gör film, och vi är inte parter i det nuvarande filmavtalet utan har tvingats iaktta att balansen i filmavtalet alltmer förändrats till förmån för mer renodlade kommersiella intressen, som producenterna under de senaste avtalsomgångarna flyttat fram sina positioner. Därför menar vi att en statlig filmpolitik är vägen framåt. Behovet av att i grunden förändra filmpolitiken handlar inte endast om att filmavtalet har varit oförmöget att generera mer pengar utan också om att det har bromsat utveckling och förnyelse. Därför var /för scen och film mycket positiva till regeringens besked om att skrota det nuvarande filmavtalet. Men vi såg det också som ett löfte om en statlig filmpolitik som skulle innebära både en ekonomisk och kvalitetsmässig satsning på svensk film. Därför blev vi ganska besvikna när regeringen presenterade sin budget . Då gick vi faktiskt samman med hela branschen i ett upprop där vi, trots att vi hade olikartad syn på filmavtal eller inte, kunde enas om ett krav på att en underfinansierad bransch skulle få mer och inte mindre pengar. Riksdag och regering har en möjlighet att ge positiva besked om att en statlig filmpolitik kommer att innebära en ekonomisk satsning . Som sagt, för vår del är vi fortfarande övertygade om att en helstatlig filmpolitik är vägen framåt för att få en ordning som svarar mot de genomgripande förändringar som kännetecknar filmområdet. De förslag som finns i promemorian Framtidens filmpolitik är en bra utgångspunkt, och dess betoning av OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM konstnärlig kvalitet och betydelsen av filmernas upphovspersoner och utövare är särskilt viktig. Den lyfter också behovet av teknikneutrala insatser. För att möjliggöra en rejäl höjning av nivån för filmstödet och för att skapa en långsiktigt stabil grund för finansieringen bör det även övervägas en kom- pletterande finansieringskälla som bygger på att alla som är med och tjänar pengar på film ska bidra ekonomiskt. Därför är det naturligtvis viktigt att det, om jag kallar det så, illegala tittan- det på film på webben inte bara är en fråga för producenter och andra som får del av upphovsrätten. Det illegala tittandet undergräver också den ekonomi som är grunden för villkoren för alla som arbetar i en filmproduktion. måste filmpolitiken agera kraftfullt. Vi menar också att det är oerhört viktigt att hålla fast vid att filmstödet inte ska delas upp i en konstnärlig och en kommersiell del utan att man på ett annat sätt hittar en bra balans mellan konstnärliga och ekonomiska intressen. Svensk film behöver en stark filmpolitik som präglas av konstnärlig kvali- tet, jämställdhet och mångfald. Här ska finnas plats för flera berättelser, och våra filmproduktioner ska genomsyras av mångfald i alla kategorier. Tydliga riktlinjer för är naturligtvis också en ange- lägen fråga i den framtida filmpolitiken. Öppenhet och transparens ska vara Ett fungerande samarbete med filmskaparna är av avgörande bety- delse för filmpolitikens kvalitet och legitimitet. styrelse måste bestå av djupt filmkunniga personer med såväl konstnärlig som I promemorian föreslås också tillsättandet av råd. Vi menar att dessa råd ska utses av de olika filmorganisationerna och att deras funktion och infly- tande ska klargöras. Filmpolitikens syfte ska vara att främja värdefull svensk film och värdera film som en del av filmpolitiken. /för scen och film och alla våra medlemmar måste vara en synlig del i arbetet med framtidens filmpolitik, och därför är jag extra glad över att jag får vara här just , kan jag tillägga. Jag ser också mycket fram emot att för en gångs skull kunna hålla mig va- ken när jag med stor stolthet kommer att betrakta några av medlemmar som har en möjlighet och en chans att få en för sitt enastående arbete inom filmen! Vi går raskt vidare till som är ordfö- är också, för er som inte känner till det, också manusförfattare till några av våra mest älskade tv-serier som prinsessantrilogin och detektivbyrå. , manusförfattare och ordförande i : Det hade jag glömt bort! Jag heter alltså och är ordfö- Vi är en intresseorganisation som alltså samlar dramatiker – människor som skriver och översätter dramatik för film, tv, radio Vi har till och med några som skriver för spel, tro det eller ej. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM ska jag tala med utgångspunkt från mig själv som yrkesverksam manusförfattare. Jag har skrivit några långfilmer, bland annat Mig äger ingen. Jag har skrivit manus till tv-serier, till exempel Spung, Kronprinsessan och Drottningoffret. De senare handlar om politiker, och det var jättekul att skriva. Och även om det här kanske är första gången ni ser en manusförfattare, för vi syns ju inte så ofta och vill helst inte det, så tror jag ändå att väldigt många av er har ett förhållande till manus utan att ni vet om det. Till exempel när stod i Kronprinsessan och höll ett brinnande tal i var det mina ord hon använde, och fick skäll av sin pappa på sjukhuset var det jag som hade skrivit scenen, och den stod inte i boken. Jag vill börja med att citera en amerikansk manusförfattare: regissör, ingen skådespelare, ingen scenograf, ingen kostymör, ljudläggare, special ef- fects-kille, eller -tjej eller -hen, klippare, chaufför eller för den delen producent – ingen har ett jobb förrän manusförfattaren skriver ”The end”. Varför berättar jag det här? Är det något missklädsamt självhävdelsebehov? Eller är det ett desperat försök att hitta mål och mening för mig när jag skriver och är inne på version 19 av ett manus som kanske inte ens blir av? Så här är det dock: Ingen film blir av utan en regissör. Ingen film blir av utan en producent. Men det är ett faktum att utan manusförfattare skulle det faktiskt inte ens finnas en filmbransch att tala om. Vi skulle inte ha någon finansiering att prata om, ingen distribution och inga visningsfönster, där vi oftast hamnar när vi talar om filmbranschen. Att manus kommer först kan uppfattas som provocerande, och det är lite synd, för det har faktiskt påverkat det skrivande kollektivet negativt. Till skillnad från svensk tv-dramatik, där manusförfattarens position har flyttats fram avsevärt, ser vi en motsatt rörelse inom film. Här har manusförfattaren fått en alltmer undanskymd roll trots branschens vackra tal om vikten av bra manus. Idéer och initiativ kommer inte heller längre från manusförfattaren utan från andra aktörer som bokagenter, producenter och regissörer. Frustrationen över att i allt högre grad vara en funktion som står i branschens tjänst i stället för att vara en aktiv och engagerad spelare är påtaglig. ser en tydlig tendens att erfarna och framgångsrika manusförfattare flyr filmbranschen till förmån för tv och bokbransch. Där finns ett intresse för originalberättelserna. Det är bekymmersamt. Vi går miste inte bara om erfarenhet; vi går också miste om berättarlust. står inför stora utmaningar, men som dramatiker ser jag förstås möjligheterna: oväntade möten, nya konflikter, omöjlig kärlek som blir möjlig eller tvärtom. Jag tänker på den franska , som jag tror att jättemånga har sett och älskat. Den slog publikrekord och gjorde internationell succé, och jag tänker: Let’s do it! Om svensk film ska kunna stärkas och vitaliseras måste manusförfattare vara med där beslut fattas, där riktlinjer och visioner målas upp, och där är vi inte . Till skillnad från våra nordiska grannländer har vi saknat OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM representation i till exempel . I filmavtalet var vi inte Jag vill därför avsluta med att ansluta oss till och säga att vi vill se en statlig filmpolitik med tydliga satsningar på manus och manusut- Vi vill ha riktigt inflytande, inte ett symboliskt, och jag vill citera tv- psykologen : Vill du vara en del av problemet eller en del av lösningen? Vi går vidare med några band för att försöka knyta samman allt detta så att det faktiskt blir en film som möter besökarna på bio- grafer och andra ställen. Det behövs ingen närmare presentation, tror jag, men jag hälsar sengren, ordförande för och tv-producenterna, varmt välkommen! , ordförande för : Jag vill tacka så mycket för att jag får komma hit. Man kan väl säga att det är vi som gör film. Det är regissörer, det är dramatiker, det är skådespelare och det är filmprodu- Det är vi som gör film, och fungerar det inte för oss alla så blir det Sedan kan man administrera och ha politiska ambitioner och så vidare, men någon måste ändå göra denna film. Film&TV-Producenterna har 125 medlemmar. Vi har en sammanlagd om- sättning på 4,3 miljarder. Det är alltså en relativt stor bransch om man ser till pengar och det antal man sysselsätter. Jag tänker nu hålla på med en massa siffror, men jag ska försöka vara snabb så att jag inte tröttar ut er. Först handlar det om förutsättningar, och sedan kommer jag att prata om filmpolitikens finansiering och filmpolitikens innehåll. Jag ska börja med att säga att film är en unik kulturform, vilket många här har varit inne på. Det finns ingen annan kulturform där man sammankopplar privata engagemang och privata pengar och offentliga pengar. Det är alltså helt unikt, och vad vi är lite oroliga för är att man klipper detta, och jag ska försöka visa varför sedan. Det har sagts att svensk films konstnärliga publika framgångar i hög grad beror på att vi har en avvägd balans mellan det offentliga och det privata. har tagit fram 20 långa spelfilmer som vi gjorde 2014 och som är finansierade Där kan vi se att det offentliga stödet var 151 miljoner kro- Det var alltså som lade ned de pengarna. Tittar man på bran- schen, alltså privata insatser, så var det 180 miljoner. Det är producenter, kom- mersiella tv-kanaler med flera. Sedan har vi övrigt, och det är regionerna, det är SVT och det är internationella fonder. Den här bilden tycker jag uttrycker på ett väldigt bra sätt att om man ska göra film så handlar det alltså inte bara om SFI, utan det handlar också om de Har man inte dem med så kommer man inte att lyckas. Jag går in på förutsättningar och intäkter från biograf. ning, marknadsföring med mera dras av först, kan vi se. 200 000 biobesök för att man ska kunna finansiera en sådan film. täcker man inte kostnaderna, och därför menar vi också att den så kallade PRS:en, det publikrelaterade stödet, är en väldigt viktig intäkt för dem som OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM Få uppnår 200 000 besökare, och då kan man inte ta bort detta, för där får man ändå ett stöd. Ser vi sedan på vad som har förändrats är det framför allt intäkter från eftermarknaden. Den här bilden visar samma producent, ungefär samma biopublik och så har vi den förändring som har skett på eftermarknaden. Den första filmen , Sommaren med , gav alltså när det gäller dvd och vod. För filmen som gjordes 2014, och , var det i princip noll. Det är klart att det påverkar enormt mycket för den som gör de här filmerna, om det över huvud taget ska bli finansiellt möjligt. För att fortsätta gnälla kan jag säga att omsättningen för filmproduktionsbolagen har sjunkit . Det innebär alltså att om omsättningen tidigare var 1 miljard så är det faktiskt 240–250 miljoner mindre. Inte nog med det: Tittar vi på hur vinstmarginalen har gått ned för mediet ligger den nu i snitt på –2,, alltså en fjärdedel. Hur i … nej, man får inte svära i talarstolen, men hur ska det kunna gå ihop? Det är klart att en del gör vinster och en del gör förluster, men tittar vi på snittet så är det här en väldigt tuff bransch. har jag tagit det svarta, så nu ska jag försöka ta det ljusa. Det finns mycket talang inom filmen, vilket många har sagt här. Det finns en professionalitet, och det finns ett starkt intresse både internationellt och nationellt när det gäller svensk film. har rätt i att rörliga bilder förändrar hela världen. Det spelar ingen roll, vad vi än är inne på så är det rörliga bilder det handlar om. Ekonomiska villkor avgör faktiskt vilken film man gör. Det har alltså en enormt stor betydelse. Dålig ekonomi går också ut över kreativiteten. Om ny filmpolitik ger mer pengar är en diskussion som jag har fört ofta. 2013 och 2014 gav . Det nya förslaget ger plus , och de 25 miljonerna kommer bara att vara och är till för momskompensation, till landsortsbiografer med mera. Så har vi SVT. SVT säger att de ska göra film för 100 miljoner . Det har de alltid gjort . Det är faktiskt så, och det är vi väldigt glada för. Det är oerhört positivt. TV4 ska också ha samma nivå. Det som är viktigt att säga är att det är deras pengar. Det är inte stödpengar, utan det är pengar som de använder som de tycker. Dessa pengar är inte till för stöd. SVT gav tidigare under filmavtalet 43 miljoner till filmstöd, men när det gäller den statliga filmpolitiken kommer de att ge noll kronor till filmstöd. Detta gäller även TV4. De gav 11 miljoner till filmstöd, och kommer det att bli noll. Har vi en statlig filmpolitik är det faktiskt viktigt med en stödpolitik och att staten står för den till . Man kan inte säga att någon annan ska slänga in lite pengar som de tycker är ett filmstöd. Så har vi det här med höjd moms. Det tror jag att andra efter mig kommer att ta upp. Jag kan bara konstatera att det ger staten som betalas av publiken och branschen. Till filmpolitiken går det , plus de 25 miljoner som är stöd till mindre biografer och så vidare. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM , och det innebär att staten tar filmintäkter och så ger 25 miljoner mindre som inte går till filmpolitik. Då kan man säga att det gör staten om de vill, men det är inte riktigt snyggt, tycker vi. Hur påverkar höjd moms? Det finns ingen konsekvensanalys, men jag tror att andra efter mig kommer att ta upp det, så jag hoppar över det. Det här är en bild från . Det rörde sig om varav 327 miljoner gick till produktionsstöd. Förhandsstödet på 201 miljoner kronor kom från filmkonsulenterna och rör spelfilm, kort- och dokumentärfilm Automatstödet som många tycker illa om, och det kan man göra, är inte mer än . Hade vi inte haft automatstödet hade vi haft ännu sämre publik på filmerna, för det var de som klarade av de två senaste filmerna som gav rätt mycket. det är PSR:en, och så har vi producentstöd etcetera. Jag ska avsluta med tydliga mål och uppföljning. Det handlar som jag har sagt tidigare om konstnärliga mål, publikmål och ett branschmål, vilket nu också har med i sin filmpolitik: Man uttrycker mycket kraftigt att man ska ha en sund och livskraftig filmbransch. Vi måste verkligen förstå att om vi inte har en fungerande bransch så blir det inga filmer. Uppföljning och utvärdering tog även upp. Det ska vara kända indikatorer, om det nu är departementet som ska göra det, vilket väl är rimligt. fyllelse och hur arbetet bedrivs. I det gamla filmavtalet var det faktiskt så att Där var också departementet med, och man redogjorde för vad som hade hänt och förde en diskussion om det. menar vi ska vara stark och ha ledamöter som har en god förankring i branschen och stor kunskap om filmproduktion. också ha konstnärlig och även ekonomisk kompetens. Tydliga mål, konstnärliga mål, publika mål och – jag repeterar – Utformning av stödordning och beslut om stöd bör kunna härle- das till målen och bidra till att de uppnås. Det som är viktigast för oss är att man har den här balansen mellan så kal- lade kommersiella filmer och konstnärliga filmer och att man inte hamnar i en situation där man säger att nu bara ska syssla med så kallade konstnärliga filmer och sedan får branschen sköta sig själv på något sätt. Jag lämnar ord och bild till två herrar som också skapar förutsättningar för att filmen till slut når oss besökare: distributionsle- Det är , ordförande för och , ordförande för . Ni har valt att slå samman era gemensamma – varsågoda! , ordförande för u.p.a: Tack för att jag får komma hit! Jag heter och är alltså ordförande för OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM Dessutom är jag Nordenchef för ett filmbolag. Jag har varit verksam i det som chef och distribuerar och samproducerar bland annat svensk film, norsk film och dansk film. , ordförande för : Jag heter och är ordförande i . Min familj har varit verksam i biografbranschen , och vi är här för att vi har varit med som avtalsparter i våra respektive organisationer och tagit ansvar för svensk filmpolitik. , ordförande för u.p.a: Vi vill visa er den här grafen. Biografen är den viktigaste intäktskällan för långfilmer i och även för hela världen. Den står för hälften av en films slutkundsintäkter, och andelen växer. Den röda grafen, högst upp, visar utvecklingen av totala slutkundsintäkter i svensk filmbransch. Vad beror detta på? Den gröna och den gula grafen visar att marknaden för hyr- och köpfilm har sjunkit kraftigt och att den digitala försäljningen kompenserar endast för en liten andel av tappet. Vi behöver en nationell strategi mot piracy. Svenska filmbranschen förlorar i intäkter . Men mer om det . ser vi i den orangefärgade grafen att biografen står stabilt. Intäkterna för biografvisningen står för hälften av en films slutkundsintäkter, och andelen växer. Den här bilden visade också . Vi hade alltså en film som hade premiär 2009 med en halv miljon besökare. Omsättningen för dvd var 12 miljoner. Filmen hade en halv miljon besökare på bio. Omsättningen sjunker kraftigt. Och vi hade och , också med en halv miljon besökare. Omsättningen är nere på 2 miljoner. visade att den var 1 miljon. Det beror säkert på piracy, så siffra är säkert korrekt. , : Här ser vi filmbranschens värdekedja och intäktsflöden med nuvarande samverkansmodell. Med dagens samverkansmodell fungerar filmavtalet som en motor som pumpar pengar från biograferna tillbaka till svenska filmproducenter, så när ni går och ser Fanged and Furious eller Hobbit på bio sätts av biljettintäkterna av för stöd till svensk film. Denna modell innebär en värdeöverföring från amerikansk produktion till svensk och har successivt ökat pengarna till filmavtalet, och våra prognoser visar att detta kommer att fortsätta. är inte perfekt, men denna samverkansmodell tycker vi är för bra för att skrotas. Här ser ni vad den föreslagna filmpolitiken får för konsekvenser för ekonomin i svensk filmbransch. Vi tror att de två huvudeffekterna blir att momshöjningen leder till lägre intäkter till svenska filmproduktioner, inte högre, och också till ett stort bortfall av mjuka pengar. Jag utgår från att har förklarat vad mjuka pengar är, om inte kommer det att förklaras . OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM Momshöjning på biografer är ett beprövat misstag. har provat detta, och alla har sett kraftigt minskade biobesök till följd Olika skattesatser förekommer runt om i på olika kulturformer. inget land, nota bene, har en annan moms på biobesöket än på övrig kultur. Varför ger då höjd moms på biobesök lägre intäkter för svensk film? sänker lönsamheten för biograferna, och det är speciellt känsligt på de små och Med ännu mer pressade ekonomiska marginaler tvingas biograferna att mer tänka på säkra kort, kassasuccéer som fyller salongerna, och de är ibland svenska men oftast amerikanska filmer. Det blir allt färre svenska filmer på repertoaren. Andelen svensk film som visas på bio kommer att sjunka ytterligare. andel svensk film biljettintäktstapp på 62 miljoner för svensk film. statliga stödet för att producera svensk film kompenserar inte för den förlorade Är det någonting som ni ska komma ihåg från den här dagen så är det siffran längst ned till höger. Det blir 190 miljoner mindre i systemet om man byter till den föreslagna statliga modellen. De två kolumner ni ska titta på är den gröna, där vi har estimerat en fortsatt samverkansmodell i linje med nuvarande film- avtal med 10-procentig biografavgift och 6-procentig moms, och den kolumnen som visar statens egna beräkningar. , ordförande, u.p.a: En helstatlig filmpolitik leder till ett stort bortfall av mängden mjuka pengar till svensk film. Detta är, som säger, konservativa siffror. Det är sannolikt att bortfallet blir ännu större. Vi delar naturligtvis gärna med oss av våra rön här. När det gäller mjuka pengar talar vi om stödpengar som i princip aldrig behöver återbetalas, till skillnad från våra pengar som är finansierade med sär- skilda villkor och med rätt till återbetalning. Det är alltså viktigt att vi har så mycket mjuka pengar som möjligt till svensk film. Då kommer också de hårda På den här bilden kan ni se regeringens prognos för mjuka pengar till svensk film med statlig modell. Ni kan också se vår prognos för hur det kommer att Totalt uppgår skillnaden till över Varför denna stora skillnad? Regeringen har gått ordentligt fel. den automatiska uppräkning av pengarna till svensk film som sker genom sam- verkansmodellen och som drivs av biografintäkter till följd av flera nya biofil- mer, investeringar i nya salonger, IMAX med mera, har regeringen prognosti- cerat en sänkning av stödet . Det är alltså raka motsatsen till hur utvecklingen hade sett ut med en fortsatt samverkansmodell. nästan ut som att vi har blivit lurade av finansministern. , : Det blir alltså 190 miljoner Det är 20 filmer , det vill säga OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SVENSK FILM fem filmer , som inte får stöd och fem filmer som vi som biografägare behöver för att vår verksamhet ska finnas – plus förlusten av biljettintäkter till följd av minskad andel svensk film på biograferna. Det här är de två tydligaste effekterna, som vi ser det, av höjd moms och en helstatlig filmpolitik: färre biografer och mindre pengar till svensk film. , ordförande, u.p.a: är inte perfekt, men samverkansmodellen är alltför klok för att skrotas. Den går att bygga om. Det går att göra en ny konstruktion. Vi är öppna för att diskutera det och sitta kvar med våra bidrag till svensk filmproduktion. En momshöjning drabbar svensk film. Vi står som sagt kvar vid samverkansmodellen som ger 190 miljoner, konservativt räknat, i mjuka pengar till svensk film . Ärade ledamöter i kulturutskottet! Ge er mer tid att studera detta! Som sagt: Vi säger inte nej till en statlig filmpolitik. Men vi vädjar: Höj inte momsen! Vi vill bidra till att generera mer pengar än vad den statliga modellen här visar. Tack för oss! , skådespelare och regissör: Jag har arbetat med film i det här landet som skådespelare – vad det här känns som att jag är med i en film på något vis – och regisserar jag också. driver min man ett fristående filmbolag, och eftersom vi jobbat så tätt tillsammans från ax till limpa under alla år har jag skaffat mig en tydlig bild och inblick i hur det är att producera film och den enorma berg-och-dalbana denna verklighet innebär. Jag har följt våra filmer intensivt publikmässigt.