rfr · H30WRFR12 · 2016-04-18 00:00:00 — Det handlar dels om genomslaget på marknadsräntor men kanske framför allt på utlåningsräntor till hushåll och företag. Det ser vi i den vänstra grafen. Den röda linjen är vår reporänta som vi bestämmer över. När vi har sänkt den med 2 ½ procentenhet har utlåningsräntor till hushåll och företag fallit nästan precis lika mycket. Det gäller även , när vi har varit nere på minusnivåer. Utlåningsräntorna har följt med ungefär som normalt. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi har också fått ett ganska normalt genomslag på växelkursen. period när svensk styrränta var lite högre än i omvärlden. bland annat på grund av det. När vi sedan har fört en alltmer expansiv pen- ningpolitik har kronan slutat att stärkas och försvagats lite grann. att även omvärlden har fört en väldigt expansiv penningpolitik. Den sista punkten som jag tycker är viktig handlar om risker med lågt rän- var inne på en del av det här. Vi ser en snabbt ökande skuldsätt- ning i hushållssektorn kopplad till framför allt bolånemarknaden och snabbt Det kan också vara så att finansiella aktörer, placerare på finansmarknaderna, börjar ta allt fler risker när räntorna är låga. vara, och det är risker som vi ser. Frågan är vad lösningen är på sådana pro- Vad kan göra åt det? Som jag har talat om är ränteläget lågt – dels på grund av de globala tren- derna i underliggande räntor, dels på grund av omvärldens penningpolitik. kan inte vi göra så mycket åt med svensk penningpolitik. Det som behövs där är mer optimism i världsekonomin och högre förväntningar på tillväxten i Den andra delen av det låga ränteläget i handlar om låg svensk in- flation och låga svenska inflationsförväntningar. Det som behövs är högre in- flationsförväntningar, och det kan vi bidra till genom att föra en expansiv pen- Det behövs låga räntor nu för att vi ska kunna få ett var- aktigt högre ränteläge framöver. tänkte jag säga några ord om var vi befinner oss . så att jag reserverade mig mot räntesänkningen på det penningpolitiska mötet som vi hade . Det hänger ihop med att faktorerna som jag gick igenom har förändrats en del . Läget ser inte riktigt likadant gick på ett bra sätt igenom de överväganden som vi stod inför på Det fanns skäl som talade för att fortsätta bedriva en ännu mer expansiv penningpolitik och för att vänta och vara lite mer för- För mig vägde det senare över. Vi har inte längre ett svagt resursutnyttjande i svensk ekonomi. ten såg vi att vi fick oväntat starka utfall för svensk tillväxt, och sysselsättningen blev högre än vi hade förväntat oss. Vi har också haft den väldigt stora flyktinginvandringen, och vår bedöm- ning är liksom andras att det kommer att sätta press på offentliga finanser un- der åtminstone de kommande ett eller två åren. Det kommer att leda till fram- för allt högre offentlig konsumtion men även delvis högre privat efterfrågan, och det kommer att bidra till ett fortsatt högt resursutnyttjande i svensk eko- Det talar för att man kanske inte behöver göra penningpolitiken ännu Dessutom är räntan nu nere på en väldigt låg nivå. Min bedömning – även om det här förstås är osäkert – är att det är tveksamt hur mycket genomslag vi kommer att få fortsättningsvis om vi fortsätter att sänka reporäntan, framför allt när det gäller via effekter på utlåningsräntor. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Min bedömning är att vi fortfarande får ett ganska normalt genomslag via växelkursen. Men om vi bara får ett genomslag vid växelkurskanalen vill jag vara lite försiktig i det här läget. Jag landade i att vi nu när vi fortfarande ser en ganska stark konjunktur framöver kan avvakta med ytterligare penningpolitiska stimulanser. I ett senare skede kan vi ändå tvingas sänka räntan, men jag ville att det skulle vara ännu tydligare att det då är nödvändigt. Ordföranden: så mycket för föredragningarna! Vi går över till frågor från ledamöterna. Jag ska själv ställa första frågan. Ni har båda varit inne på att om man tar ett steg tillbaka och tittar på hur den svenska ekonomin ser ut ser man att vi har hög tillväxt, fallande arbetslöshet och stigande sysselsättning. Som ni beskriver utsikterna ser resursutnyttjandet positivt ut även framöver – ni säger till och med ”ansträngt” . pekar Flodén på att vi har en stigande inflation, inte minst underliggande. I den situationen beslutar sig direktionen ändå för att styrräntan ska vara inte bara negativ utan ännu mer negativ för att stimulera ekonomin ytterligare. Det är klart att frågan måste ställas hur man avväger att kortsiktigt nå inflationsmålet mot de effekter det kan få på den reala ekonomin mer långsiktigt men också mot beredskapen i penningpolitiken för en annan och sämre konjunktur när man redan är så långt ned att vice riksbankschefen undrar om det är möjligt att få ut ytterligare stimulans av den här sänkningen. Det är min första fråga. Min andra fråga handlar om valutainterventioner, som nämns som ett möjligt verktyg framöver. Det här har provats av andra, och ska man göra en grov sammanfattning kan man säga att det handlar om stora risker till betydande kostnader med kortsiktiga effekter. Vilken analys är gjord av hur kraftfullt det här verktyget är och vilka risker och kostnader det kan föra med sig? Både Flodén och Ingves nämnde att omvärlden sannolikt för en något lättare penningpolitik framöver än . I protokollet säger riksbankschefen att det är bra att vara proaktiv. Det låter onekligen bra att vara det – annars är man ju på efterkälken. Men om alla skulle vara proaktiva i det här sammanhanget blir det ju så att säga självuppfyllande. Frågan är om det inte är möjligt att åstadkomma samma effekt med tydlig kommunikation om hur kommer att agera. Det är ju väldigt svårt för en liten öppen ekonomi, nära inte minst en sådan gigant som euron, att avvika mycket kraftigt. Men det kanske kan tydliggöras genom kommunikation snarare än att man driver på racet nedåt bara för att man tror att andra gör det. (M): Tack för föredragningen! Mina frågor anknyter till . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag skulle också vilja ta upp det här med valutainterventionen. tyckte att man skulle ha ett förlängt mandat för detta, och en ledamot reserve- Man har som sa provat det här i andra länder, till exempel i Tjeck- Det gick inte så bra där. Jag skulle gärna vilja veta vad det är som gör att man tror att det skulle kunna fungera bättre i . Direktionen var ju enig om bilden av den ekonomiska utvecklingen. hade en samlad bild. Sedan var det två ledamöter, den ene av dem Flodén, som reserverade sig mot att sänka räntan. Jag skulle vilja få fler kom- mentarer från om de skäl och invändningar som fanns mot att sänka styrräntan och inte låta den vara kvar på samma nivå. Riksbankschef : Frågan om beredskap har mycket att göra med det som gick igenom . Vi råder ju inte över det allmänna realränteläget i världen. Det innebär att räntorna är låga runt omkring oss. Alternativet vore att på något sätt hålla en betydligt högre ränta än vad vi Det skulle sannolikt leda till en kraftig appreciering av den Det skulle leda till att det vore ännu svårare att få upp infla- Konsekvensen av det om det blir dåliga tider framöver är att vi vid den tidpunkten skulle tvingas sänka räntan kraftigt för att hålla igång den Det är bättre att vi anpassar oss till den räntenivå som finns i resten av värl- den, att vi lever med den och med det faktum att det är en ovanlig värld vi Skulle allting bli väldigt mycket annorlunda får vi hantera det den da- Det är ju inte så att vi ännu har använt vår balansräkning i extremt stor Det är annorlunda tider, ja, och vi använder vår balansräkning aktivt. Men vi kan göra mycket mer om det skulle krävas. I så fall får vi hantera det Den beredskapen har vi i den meningen att de verktyg som vi talar om har använts tidigare när det gäller att låna ut till bankerna. skapen, och vi bessitter så att säga hantverket när det gäller att hantera det. När det gäller valutainterventioner vill jag betona att det vi har pratat om är att det för vår del är viktigt att kronan inte stärks för snabbt i närtid. aldrig sagt att avsikten med detta skulle vara att kraftigt försvaga kronans väx- Det är angeläget att växelkursutvecklingen blir ungefär den som vi talar I den osäkra värld där vi lever , där många centralbanker bedriver pen- ningpolitik på ett sätt som de inte gör , är det här en åtgärd som finns i vår arsenal och som vi behöver vara villiga och beredda att använda. Proaktivitet har att göra med att bedömningen från vår sida har varit och är att i en liten öppen ekonomi som den svenska är det en form av riskhantering när det gäller att hantera detta så gott det går visavi vad som händer i vår om- Skulle det vara så att man gör väldigt mycket mer i vår omvärld som vi inte kan genomskåda och vi ligger på fel sida blir det ännu jobbigare att reparera det och att få upp inflationstakten till . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Mig veterligt har det fungerat ganska bra i , och tjeckerna är nöjda med det som de har gjort på den kanten. Men återigen: Ingenting i detta är enkelt. Det är inte enkelt för någon centralbank i något land där man arbetar med de här frågorna eftersom vi är ganska långt från det man kan betrakta som normalitet. Det är fyra länder som är granne med ett stort valutaområde i det här sammanhanget. Jag talar om EMU, där man bedriver en extremt expansiv penningpolitik. Det är , , och . Vi har lite olika penningpolitiska regimer, men på ett eller annat sätt sitter vi i samma båt i det avseendet att vi behöver hantera det som sker inom EMU. Detta behöver inte på något sätt vara dåligt eller skadligt när det gäller penningpolitiken i världsekonomin. Om vi och andra reagerar på vad ECB gör och vad andra gör är summan av det en globalt sett väldigt expansiv penningpolitik. Det bör på lite leda till att vi får upp inflationen också på global nivå, och det har nytta av. Vice riksbankschef : Jag vet inte om jag har så värst mycket att tillägga. Ni hade båda flera frågor, men egentligen flyter allting samman i ett och samma resonemang. Det handlar mycket om både valutainterventionerna och beredskapen att agera med räntepolitiken i det läge vi nu befinner oss i. Jag reserverade mig mot räntesänkningen, och jag har också reserverat mig mot delegeringsmandatet angående valutainterventionerna. När det gäller valutainterventionerna hade jag flera skäl till min reservation. Det handlade delvis om det här med effektiviteten. Hur effektiva kan interventioner bli, och vilka risker leder de till? Där finns det blandade erfarenheter av det man har gjort i olika länder. Alla är väl överens om att det här är svårt. Man vet inte exakt vad det leder till. Man kan göra interventioner på olika sätt. Men min bild är ungefär som : När det är i säcken tror vi att man är ganska nöjd med det. Det har verkat ganska via mycket kommunikation och hur man har påverkat förväntningar. Man ska förvänta sig att effekterna kommer att bli olika i olika länder. En faktor att ta hänsyn till är hur ens valuta är värderad, om den enligt bedömningar är långsiktigt över- eller undervärderad. Det påverkar vilka risker som uppstår när man börjar göra valutainterventioner och så vidare. En faktor som har varit viktig för mig och gjort att jag har stått bakom räntesänkningarna fram till – 0,35 är att penningpolitiken inte bara har verkat via växelkursen. Som jag sa har vi fått ett ganska normalt genomslag, och det har påverkat även till exempel utlåningsräntor och andra marknadsräntor. På så sätt påverkar den penningpolitik vi bedriver alla andra länder. När vi för en mer expansiv penningpolitik har det kanske en viss, liten effekt på penningpolitiken i euroområdet. När man gör någonting där påverkar det oss ännu mer. I grunden är det förstås bra för svensk ekonomi att ECB bedriver en expansiv penningpolitik som hjälper deras konjunkturåterhämtning tillbaka till ett mer normalt läge. Men det finns en punkt där man kanske börjar arbeta enbart STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Då blir det mer konkurrens mellan centralbankerna, och då kommer även räntepolitiken att bli snarlik valutainterventioner. Det behöver inte betyda att det är fel att bedriva sådan penningpolitik. säger: När ECB bedriver en expansiv penningpolitik måste vi se till att det inte spiller över i en alltför snabb appreciering av vår krona så att det häm- mar konjunkturåterhämtningen i svensk ekonomi och leder till att vi drabbas av lågkonjunktur och hög arbetslöshet. Även jag är beredd att arbeta med till exempel ytterligare minusränta om vi bedömer att det är tekniskt möjligt och att det får genomslag i ekonomin. I vissa lägen kan det vara motiverat. Det här är bedömningar. Det finns inga enkla svar, utan man får försöka använda sitt sunda förnuft. Då kommer vi i direktionen naturligt att ibland landa i olika slutsatser. Det är därför vi är flera personer – för att det ska bli en Riksbankschef : Jag går tillbaka till ordförandens fråga, som jag tyvärr missade tidigare. Den var ungefär så här: Räcker det inte att bara kom- Nej, min uppfattning är att vi har varit i ett läge där det inte Det har inte räckt att bara prata. I centralbanksvärlden fungerar det att bara prata om alla vet och förstår att man från tid till annan är villig att använda balansräkning på ett oerhört aktivt sätt. Givet de ovanliga tider vi lever i är det här ett sådant historiskt tillfälle då direktionens bedömning har varit att det är lämpligt att mycket aktivt använda balansräkningen. Min förhoppning är att det också är en god investering för framtiden i den meningen att när saker och ting har normaliserats, då vet alla att från tid till annan är villig att mycket aktivt lägga manken till och använda När alla har förstått det räcker det att bara prata. (SD): Tack för en bra genomgång! Jag har ju tidigare frågat riksbankschefen hur man på bästa sätt kompenserar hushållen vid ett avskaf- fande av ränteavdragen. Min fråga går i samma tecken. Det har lanserats förslag om att avskaffa ränteavdragen till förmån för att sänka de högsta marginalskatterna. Men det är ju rimligt att anta att en sådan omställning skulle bli ekonomiskt svårare att hantera för exempelvis ensam- stående småbarnsföräldrar än för dem med högre inkomster. Mot bakgrund av det undrar jag om det finns ett stresstest eller liknande för hur det skulle påverka de lägsta inkomstdecilerna om ränteavdraget slopas. Vidare vill jag höra om ni har några reflektioner kring vilken grupp som i så fall är i störst behov av skattelättnader. (MP): Herr ordförande! Tack för bra dragningar! STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag har två frågor. Den ena gäller inflationsmålet i sig. Jag kan förstå argumentet att man vill försvara inflationsmålet nu när det har varit extra svårt att nå. Men med tanke på den goda tillväxten, risken för en bostadsbubbla och en osäker omvärld och dess utveckling framåt som ni har varit inne på skulle jag gärna vilja höra lite resonemang kring om man ändå inte skulle kunna överväga ett mer flexibelt inflationsmål. Min andra fråga är om ser någon lägstanivå för reporäntan. Finns det någon kritisk gräns? Man ser ju på räntebanan att det finns möjlighet att sänka ytterligare, vilket ni också har varit inne på. Men det står också följande i den senaste rapporten: ”Att reporäntan sänkts under noll, och att vissa marknadsräntor blivit negativa, kan i sig skapa problem på vissa finansiella marknader och för vissa finansiella institut. bedömer dock att de negativa räntorna än så länge inte medfört att det finansiella systemets funktionssätt har försämrats.” Jag undrar om ser någon nivå där den negativa räntan får sådana negativa konsekvenser för prisstabiliteten. (C): Jag har två frågor till och en till . Om man läser den senaste rapporten och jämför med de rapporter som publicerades och ser man att det med ett undantag är samma mening som beskriver banan tillbaka till normal inflationsnivå. Undantaget är årtalet. Både , och är det ungefär vi ska vara tillbaka på normal nivå. Det vore intressant att höra på vilket sätt har förbättrat sin prognosförmåga . säger också att vi är beroende av en svag krona. Det kan man hålla med om, men andra centralbankschefer resonerar ju på samma sätt. Det kan vara jag som är dåligt påläst, men jag ser få motsvarigheter till som driver linjen att deras valutor skulle vara undervärderade eller som skulle vilja ha en starkare valuta i relation till kronan. Frågan är alltså varför vi har starkare argument än andra när det gäller strävan efter en relativt sett svagare valuta. Min fråga till är följande. Vi befinner oss nu i minusränteläge, och du röstade mot den senaste sänkningen. Jag skulle vilja att du reflekterade lite över riskerna med att ligga på minusränta och kanske dessutomännu lägre än . Vi ser ju tecken på beteendeförändringar som man kanske inte räknat med. har rapporterat att man får större inbetalningar på skattekontot. Det kanske är för tidigt att säga definitivt, men en teori om det är att de folk får på skattekontot är en bra affär i jämförelse med andra konton. Man kan fundera på hur långt man kan gå innan affärsbankerna kommer att se sig tvingade att ha minusränta också på kontona. är det ju de STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN facto minusränta på konton ränta och avgifter, men den psyko- logiska skillnaden kan vara avgörande när det faktiskt står att det är minusränta Det finns alltså oönskade effekter av att sänka räntan ytterligare. hur stora de riskerna är. Var tror , som röstade mot den senaste sänkningen, att golvet går för dessa risker? Riksbankschef : När det gäller den första frågan om att avskaffa ränteavdragen har vi haft synpunkten att det är lämpligt att göra det eftersom hushållen lånar för mycket. Sedan kan det göras på en rad olika Det är inte den typen av frågor och frågeställningar som vi sysslar med, utan det krävs en politisk process för att hantera detta. När det gäller själva kalkyldelen är det den typen av kalkyler man gör i eftersom det blir rätt mycket frågor och frågeställningar om inkomstfördelning och vilka individer som påverkas på det ena eller det Det finns gott om både kunskaper och resurser i detta land när det gäller att hantera den frågan och göra de kalkyler som man anser är önskvärda. Låt mig säga så här när det gäller frågan om ränteavdragen: Om man skulle avskaffa ränteavdragen helt och hållet , på denna låga räntenivå, är det ungefärligen tre räntehöjningar vi pratar om. Är det däremot så att man vidtar de här åtgärderna i en sorts normalvärld där räntorna är mycket högre än de är , då pratar vi om mycket större effekter eftersom de nomi- nella effekterna då är så oerhört mycket högre än . är det ett väldigt speciellt läge när det gäller att hantera just den frågan. När det gäller fråga om inflationsmålet och graden av flexibilitet är vår uppfattning att det på ett eller annat sätt behövs ett ankare i det monetära system som vi har. Det är därför vi har ett inflationsmål i . Det vi historiskt sett har använt och kämpat med och som inte har fungerat så bra är en fast växelkurs. Det skulle garantera stabilitet i den svenska ekono- Det gjorde det inte, för vi lyckades inte kombinera prisutvecklingen i visavi omvärlden med en fast växelkurs. återkommande devalveringar och stora ekonomiska bekymmer. Vi bytte, och har vi i ungefär haft ett inflationsmål på omkring och en flexibilitet kring detta inflationsmål. Det har de facto visat sig vara väldigt flexibelt. Som visade i sin graf har vi i fem års tid legat en bra bit från . Med det beslutsmaskineri som vi har byggt och med vår syn på hur man hanterar penningpolitiken har vi aldrig strävat efter att återställa inflationstak- ten till prick . Det tror vi helt enkelt inte är görligt i en ekonomi av den typ som den svenska ekonomin tillhör. Man kan alltid reso- nera om graden av flexibilitet, men de facto har flexibiliteten varit stor i Sve- Inte desto mindre måste vi när vi gör våra prognoser anta någonting om Då har vi och många andra antagit en återgång till normalitet så småningom, för vad annat ska vi anta? Icke-normalitet in i evigheten vore svårt STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN att anta, för vi vet inte vad det vore. Mot den bakgrunden har det tett sig naturligt också – även om vi har reviderat det gång på gång – att anta att inflationen återgår till . Finns det en kritisk nedre gräns för den negativa reporäntan? Ja, det gör det rimligtvis, även om det mig veterligt inte har testats i någon ekonomi var den gränsen kan tänkas gå. Så här långt är det här i allt väsentligt en fråga mellan och bankerna. Det är viktigt. tog upp det i sitt inledningsanförande. Det är ju inte enskilda låntagare som får betalt för att låna eller enskilda insättare i bankvärlden som måste betala för att ha pengarna på banken. Dit har vi ännu inte kommit. Det är också så att alternativet till att ha pengarna på banken är att hålla kontanter. Men bruket av kontanter går ned med raketfart i . Det är inte så att vi ser någon som helst ökad utströmning av kontanter från , vilket man skulle kunna tänka sig om reporäntan och bankräntan vore väldigt negativa. Men då ska man lägga till att i en sådan väldigt annorlunda värld ska man inkludera bankernas kostnader för sedeltransporter, för valv, för att försäkra valv och så vidare. Vi är en bra bit från en sådan värld, så i teknisk mening går det nog att sänka reporäntan ytterligare. Men visst finns det någon negativ ränta som är sådan att graden av trassel i ekonomin blir sådan att det inte är lämpligt att vandra den vägen. Låt mig också ställa det här lite i proportion. När vi köper statsobligationer är det ju så att alla de 200 miljarderna kommer att finnas i systemet, inklusive det likviditetsöverskott som fanns tidigare. Då hamnar vi någonstans strax över 300 miljarder sammanlagt. Alla de pengarna kommer tillbaka till när dagen är slut, och det är på den summan pengar som bankerna måste betala den negativa reporäntan. En ungefärlig kalkyl säger att den kostnaden för bankerna är ungefär 1 miljard. Vi kan alltid resonera om det, men det är en ungefärlig kalkyl. Men då ska man komma ihåg att bankerna tjänar ungefär 100 miljarder . Det är de proportionerna vi pratar om. Det betyder att i det avseendet utgör den negativa räntan inte en kostnadsmassa som bankerna över huvud taget har svårigheter att klara av. Det är viktigt när man för den här diskussionen att inte glömma bort att det är så det ser ut. ställde en fråga om prognosförmåga. Vi och alla andra som håller på med prognoser sliter med detta. Vår prognosförmåga är ungefär densamma som andras. Vi lägger betydande resurser på att så att säga dissekera KPI i alla dess olika detaljer, där det finns ett mycket stort antal varor. En faktor vi har jobbat intensivt med och som har visat sig vara ett bekymmer är komponenten Utrikes resor. Där skiftar det oerhört från månad till månad, och det kan leda till att prognoserna blir fel. För att hantera detta arbetar vi mycket mer detaljerat nu än vad vi gjorde . Till exempel genomfiskar vi internet och kollar till vilka STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN priser man kan köpa utrikes resor. Detta använder vi till att göra egna bedöm- ningar i förväg, innan rapporterna kommer. Man ska dock komma ihåg att det är stora skiftningar månad för månad i den komponenten. Det innebär att det ibland slår fel. Han ställde också en fråga om detta med valuta och argumenten för detta. Jag svarade på den tidigare frågan att om man är granne med ett stort valuta- område har man att leva med det. I det här fallet råkar det för stunden vara fyra länder som på lite olika sätt försöker så gott det går att hantera samma fråga. Vi gör oss inga illusioner, utan vi använder vår balansräkning aktivt genom att ha en negativ reporänta och genom att köpa statsobligationer. skulle behöva kan vi köpa ytterligare statsobligationer. Men i den besvärliga