rfr · H30WRFR20 · 2016-01-01 00:00:00 — bolån och införa ett likviditetstäckningskrav. införde man även ett har alltså vidtagit en rad åtgärder. När man skulle införa amorteringskraven påpekade den väl kända Kam- marrätten i att man kanske inte hade de legala möjligheterna att införa ett amorteringskrav som man från politiskt håll trodde att man hade när man gav det mandatet. Det gör ju att vi i stället har fått arbeta med amorteringskravet via , och det kommer snart på plats. Men det är klart att möjligheter att utöva sin makrotillsyn har ju förändrats i förhållande till det som politiken trodde när man gav Fi- nansinspektionen det mandatet. Det pågår nu ett arbete i , närmare bestämt på Finansde- partementet, om hur makrotillsynsmandatet närmare ska utformas. Det är en viktig diskussion att föra i närtid. Även här ser jag stora poänger med att ha en bredare politisk överenskommelse om hur mandatet ska förändras så att det överlever eventuella regeringsskiften framöver. Den finansiella stabiliteten är den andra delen i detta. erna på det här området har olika roller som jag tänkte illustrera med ett väldigt pedagogiskt och åskådliggörande diagram. har ansvar för mikrotillsynen. nu också fått ansvar för makrotillsynen. Dels har man en löpande tillsyn över finansiella institutioner, dels har man ansvar för makrotillsynen, och det är någonting nytt som har tillkommit . Riksgälden har också en roll i den finansiella stabiliteten. ansvarig för delar av den finansiella stabiliteten. Riksgälden är ansvarig för insättningsgarantin, för resolution och också för förebyggande statligt stöd för banker som har problem. Också Riksgälden spelar alltså en roll i detta. Regeringen är ansvarig för finanspolitiken, det är väl känt. också ansvarig för lagstiftningen på finansmarknadsområdet. Men det som re- geringen gör inom finanspolitiken när det gäller både utgifter och inkomster, skatter samt det som regeringen gör beträffande lagstiftning på finansmark- nadsområdet påverkar ju naturligtvis också förutsättningarna för finansiell sta- Regeringen är naturligtvis också en aktör i detta. Därutöver har ansvaret för penningpolitiken och delar av den är ansvarig för likviditetsstöd och – när det behövs – nödkrediter den dagen som det är kris. Men man är också ansvarig för att vi har ett fungerande betalningssystem. Det som vi diskuterar just nu är om del i det finansiella syste- met behöver finansiera stabilitetspolitiken och om det behöver förtydligas. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Därutöver har vi också en diskussion om hur makrotillsynen bör utformas . Men det som tas upp i den här rapporten är också del i detta. Det här skett väldigt mycket förändringar i hur vi ser på det ekonomiskpolitiska ramverket. Det har skett en hel del förändringar i hur och om ramverket är utformat. Vi har det nya politikområdet med makrotillsyn, och vi för en diskussion om de olika rollerna i hur vi arbetar med finansiell stabilitet. Min bedömning är att det är väldigt bra att finansutskottet har sagt att man vill ha den här utredningen. Man har ett väldigt bra bakgrundsmaterial att diskutera utifrån och goda möjligheter att ta hänsyn till de förändringar som har skett i omvärlden . Som alltid, när vi har genomfört den här typen av strukturella förändringar, bör vi naturligtvis eftersträva att detta slutar i en bred parlamentarisk överenskommelse om hur man förändrar riksbankslagen . Ordföranden (S): Då återupptar vi utfrågningen. Vi har kommit fram till frågor och svar. Vi börjar med utskottets ledamöter, som får möjlighet att ställa frågor. Vi tar ett par frågeställare åt gången, och om det är någon annan än våra två utvärderare som förväntas svara är det bra om man är noga med att säga detta när man ställer frågan. (S): Jag vill börja med att tacka utvärderarna för en intressant utvärdering. Jag har två frågeställningar som riktar sig till dem. Det handlar om de två övergripande slutsatser som förs fram i rapporten. Den ena slutsatsen var att den penningpolitik som fördes av –2011 var, som det uttrycks, inte orimlig givet den information som fanns vid tiden. Den andra huvudsakliga slutsatsen är att under den senare delen av utvärderingsperioden reagerade alltför sent på oron och förändringarna i och därmed också var senfärdig med att påbörja räntesänkningarna. Den senare slutsatsen delas ju av alla remissinstanser och är inte särskilt omdiskuterad i remissvaren. Den första slutsatsen däremot, om att den penningpolitik som fördes inte var orimlig, har fått en hel del kritik. Kritikerna menar att det fanns tecken i tiden som borde ha fått att föra en annan regim i fråga om penningpolitiken. Men eftersom man inte gjorde det, bidrog själv enligt en del kritiker till att hålla inflationen låg och till att arbetslösheten hölls på onödigt höga nivåer. Hur ser ni på den kritiken? För det andra skulle jag vilja ställa en fråga om riksbankslagen, som ju kom till . fanns det väl ingen som skulle kunna tänka sig att den penningpolitik vi har sett skulle bli aktuell. Situationen är helt unik . Mot den bakgrunden tycker jag att det känns viktigt och angeläget att få höra er syn på oberoende och oberoendets räckvidd. ska vi ju på nytt se över riksbankslagen. Därför vill jag ta tillfället i akt och fråga om ni ser några gränser för oberoende som behöver klargöras. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN (M): Jag skulle vilja tala om finansiell stabilitet. Vi har en väldigt speciell situation i vår omvärld, där det bedrivs en minst sagt expansiv penningpolitik från centralbanker, vilket har väldigt stor betydelse för vilka möjligheter vi har i . Man skulle kunna fundera lite över hur självständig är i det perspektivet, det vill säga hur stor handlingskraft man har i förhållande till vad andra centralbanker gör runt om i världen. Man kan ställa sig frågan: Hade man haft valet, hade man då bedrivit den penningpolitik man har bedrivit? Vi har en unik situation i med högt resursutnyttjande och en mycket hög tillväxt. Någon i riksbanksdirektionen har uttryckt det som att vår penningpolitik har fungerat, det vill säga att tillväxten har kommit igång. I tillägg till detta har vi en finanspolitik som har stimulerat ekonomin än mer. Den fråga man måste ställa sig är: Fungerar denna samverkan mellan finanspolitiken och penningpolitiken, och skulle man då komma till rätta med eller få en bättre funktion mellan finanspolitik och penningpolitik med den stabilitetskommitté som Goodfriend och King föreslår? Jag skulle vilja att ni utvecklar detta lite. Finns det behov av större samverkan mellan penningpolitiken och finanspolitiken, och skulle man i så fall kunna lösa det med kommittén för finansiell stabilitet? Utvärderare : ska jag be min kollega att kommentera huruvida politiken var rimlig eller inte , men jag vill först ta upp den bredare frågan om oberoende för och förhållandet mellan penningpolitik och finanspolitik. Som jag har kommenterat är vad som har skett något helt nytt. Vi har inte sett detta tidigare. En så med väldigt låga räntor på både kort och lång sikt har skådats. Centralbanker har börjat se att uppförandet i deras egna ekonomier och i världen som helhet skiljer sig mycket från vad man hade kunnat föreställa sig innan krisen drabbade oss 2008. Detta ger upphov till en del stora frågor. Vi bör inte glömma bort att anledningen till att man rörde sig mot ett oberoende för centralbanker var erfarenheterna , då vi hade en hög variabel inflation som ledde till en mycket stor volatilitet i ekonomin när det gäller produktion och sysselsättning. Många länder rörde sig i samma riktning som – och med inflationsmål och oberoende centralbanker. Detta visade sig vara ett effektivt sätt att under dessa omständigheter skapa en mycket hög finansiell stabilitet, både i realekonomin och för inflationen. Jag anser att det vore väldigt farligt att ge upp centralbankernas oberoende. Men vi måste komma ihåg två saker, som vi måste ha i åtanke både när vi utvärderar centralbanker och i det arbete som finansutskottet ska göra framöver. Till att börja med är världen mycket mer komplicerad än vad vi ville tro före krisen. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Vi har många olika slags obalanser i ekonomin, en del i finanssektorn, en del utanför. Detta är något som har tilltagit. Det innebär att det inte är vettigt att tänka att det enda kriterium som bör ha när man fastställer räntor är KPI-inflationen . Om vi har de mer djupgående obalanserna i ekonomin och om man vill undvika en alltför stor flyktighet i inflationen och sysselsättningen , bortom de två åren, kan det vara rimligt att tolerera en inflation antingen över eller under målet för en lite . Detta har vi diskuterat lite i rapporten, och många har börjat fundera mer på detta. Det andra gäller det strukturella förhållandet mellan penningstabilitet och finansstabilitet. För att åtnjuta fördelarna med centralbankernas oberoende anser jag att det är viktigt att ha en mycket tydlig gräns för vad bör göra. Jag förstår dem som är oroade över att har ett dåligt definierat och öppet mandat, för mandatet bör vara väl definierat. Men det innebär inte att bara bör tänka på sin roll som att uppfylla inflationsmålet, utan den bör beakta fler frågor och ett bredare sammanhang. För att kunna fungera som långivare i sista hand måste de finnas med även i bättre tider i hela processen för att övervaka bankerna och deras balansräkningar, eftersom de kan tvingas ingripa i ett senare skede. Ett oberoende är inget jag tycker att vi kan ta för givet. Vi måste vara medvetna om att detta är väldigt viktigt. Jag anser att det är avgörande på lång sikt för att kontrollera och stabilisera inflationen. Det är väldigt viktigt. Kom ihåg att har regeringarna varit väldigt dåliga på att stabilisera inflationen. Bara för att vi har haft bra siffror och är det fel att tro att detta skulle vara normalt. Så är det inte. Det var ett viktigt steg framåt att centralbankerna blev oberoende och att man fastställde ett mål. Det bör finnas begränsningar för en centralbanks behörigheter. Det handlar om att delegera behörigheter till en oberoende instans. När det gäller vad som var rimligt eller inte –2011 vill jag be min kollega att svara. Utvärderare : Jag vill kommentera detta i ett antal steg. Till att börja med vill jag kommentera formuleringen ”inte orimligt”. Ja, vi ville inte säga att det var lovvärt, utan det är en lågt hållen bedömning. Vi utvärderar ju detta i efterhand. Vi var inte där då. Jag vill ta detta i ordning. Visst, vi hade en stor produktionsklyfta, och vi skulle kunna få en negativ inflation. Det kunde vara oroväckande. Det är riktigt. Men vi behöver beakta en del saker. , vilka var då riskerna? Inflationen hade varit hög , och även om omständigheterna var annorlunda i det här fallet måste man ändå ta inflationen i beaktande. Om jag minns rätt var inflationen vid den här tidpunkten, alltså precis på målet. Vi kan se att BNP-exporten i gick ned lite, och många hade väntat sig att detta skulle ske i hela världen. 2010 blev jag inbjuden till kon- STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN gress för att tala om hur man skulle hantera nollgränsen. väntade sig en tillbakagång i och förberedde sig på att höja räntan. det blev inte så. I höjde man räntorna på förhand, och då skulle man kunna tycka att det var dumt, men fattade detta beslut för att det verkade som om man skulle få en nedgång. Att sedan ha negativ ränta som ekonomin växer med 4–Ja, kanske det inte var orimligt att höja räntan från 0 Det var ju vad som skedde . I vår utvärdering säger vi att vi såg en anledning att skriva ned växelkursen i under krisen. Man kanske borde ha gjort det under den tiden. vill inte nu i efterhand säga att det var ett misstag att ändra räntan från −2 till fattade detta beslut, och var den första ekonomin att gå ur Det hade man kanske inte väntat sig. Sedan visade det sig väl i efterhand att man ändå inte riktigt hade kommit ut ur lågkonjunkturen, men det är oväsentligt just . Vi måste ju använda realtidsdata i vårt arbete, och därför använde vi orden ”inte orimligt”. (SD): Ordförande! Min fråga är riktad till Goodfriend och King och handlar om kritik mot rekommendation 8 där ni föreslår att och ska inrätta en gemensam Beslutet att ge inspektionen huvudansvaret för makrotillsynen bör ligga fast. Inspektionen anser också att det är naturligt att den självständigt står för de analyser som ska ligga till grund för de åtgärder som myndigheten ansvarar för. Vad är er kommentar till Fi- (C): Jag tycker att det var belysande i i övrigt mycket pedagogiska bild att det inte fanns någon roll alls för Det kan vara bra att veta i nästa kris, att när det jobbas hek- tiskt på andra ställen kommer att vara en plats av lugn och ro. Jag hade förmånen att vara med på det första mötet med , där vi talade med , vilket inledde den här processen. nog alla vara överens om att den här processen har satt i gång en ekonomisk- politisk och makrotillsynspolitisk debatt av en kvalitet och kvantitet som vi inte har sett på mycket länge i . Det är en otroligt god grund för den process som tar vid, med översyn av riksbankslagen, som vi alla är överens För att denna process ska bli så bra som möjligt finns det två rekommen- dationer som lite står emot varandra. Det första är rekommendationen att se över riksbankslagen, vilket kommer att ske. Men rekommendation 7 säger att vi ska ge de befogenheter som krävs för uppdraget och att det ska ske skyndsamt. Finns det inte en anledning att ta ett helhetsgrepp på frågorna i den översyn av riksbankslagen som ska ske, så att det vi kommer fram till i den översynen också har bäring på uppdrag och STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Jag ser en risk för att vi tidigt låser upp oss på en del av planhalvan och att det sedan spiller över i en oren och i värsta fall sämre process när det gäller utvärderingen av riksbankslagen än vad som hade varit alternativet. Utvärderare Mervin King: Jag vill ta dem i omvänd ordning. Detta är en bra tidpunkt för att se över riksbankslagen. Du har rätt i att om det inte fanns några makrotillsynspolitiska aktörer vore det rimligt att göra detta , så att det blir en del av samma översyn. Det håller jag med om. Men svårigheten är att bostadspriserna steg . Den svenska ekonomin växte . Då kan man inte slå sig till ro utan att göra något. I den utsträckning man har diskuterat makrotillsynen och accepterat att Fi- nansinspektionen bör ha en del verktyg i sin hand är det viktigt att tydliggöra situationen, så att verkligen vet att man har mandat att göra det man vill. Annars skjuter vi bara ännu mer upp frågan om att verkligen verkställa beslut som alla verkar vara överens om är nödvändiga. Någon måste få dessa befogenheter snart. Ni får bestämma vem. Men att fortsätta på det absurda sättet där ett organ, FI, säger vad som måste göras men inte har de rättsliga verktygen att genomföra det är mycket otillfredsställande. Det måste lösas . Jag håller med dig om att det finns en risk. När man gör detta kan man skapa ett prejudikat som kan påverka hur man gör på lång sikt. Därför bör man kanske ta ett steg tillbaka först och fundera över hur det ska hanteras. Men att ha en situation där det inte finns någon klarhet i rättsläget som man diskuterar riksbankslagen kan vi inte heller acceptera. Detta med den gemensamma tillsynskommittén kan man nog göra på flera sätt. FI och kommer båda att ha åsikter om betydelsen av utvecklingen inom makrotillsynen. Ingetdera organet kan nog hålla tyst om situationen. kommer att påverkas av vad de anser om mikrotillsynen i sin penningpolitik. Det är rimligt. Detta är ju åtgärder som bör påverka situationen. Hur ekonomin utvecklas påverkar naturligtvis hur man agerar i förhållande till inflationen, så båda organen bör vara inblandade i detta. Sedan vill jag inte att man uppmuntrar till en debatt där två organ angriper varandra. Däremot behöver de sätta sig ned och diskutera de här frågorna tillsammans och om möjligt komma fram till en gemensam diagnos av problemet, även om de sedan i viss utsträckning är oense om själva receptet. Jag anser inte att vi bör se det som ett misslyckande om dessa institutioner intar olika ståndpunkter, men man måste verkligen diskutera frågan, på samma sätt som vi gör när det gäller penningpolitiken. Där anser ju ingen att det är dåligt om ledamöterna i direktionen har olika åsikt, utan det är något sunt. Faktum är att om alla i direktion alltid var eniga vid varje möte skulle vi börja misstänka att vi inte fick höra vad de egentligen ansåg. Detsamma måste gälla inom detta område, som är ännu svårare och har att göra med finansiell stabilitet. Det är viktigt att finna ett sätt att få till stånd den diskussionen. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Vi måste också vara medvetna om att i normala tider, när man inte talar om att offentliga medel ska tillföras en institution eller om man vill sänka eller höja bostadslånenivån och så vidare, är det viktigt att skilja mellan två saker. Å ena sidan har vi de instrument och befogenheter som FI eller vem det nu blir De måste vara väldigt tydliga och klara. Det bör klargöra via Det är de politiska nivåerna som ska avgöra vilken befogen- het institutionen ska få. Å andra sidan, när FI väl har fått befogenheter och instrument är det bara FI som ska fatta besluten. Vi anser att det är mycket vettigare att säga att FI och ska sätta sig tillsammans och diskutera detta än att FI och regeringen ska diskutera och fatta beslut tillsammans. Regeringen bör bara komma in när det handlar om att offentliga medel äventyras. Det kan gälla avveckling av banker – om en stor- bank går omkull och man måste gå in med offentliga medel, till exempel. är bara i sådana lägen regeringen behöver komma in. Jag tycker alltså att det är bar att vi har en uppdelning här. Jag tycker att ni ska försöka nå dessa mål. Men det vi lägger fram är inte ett lagförslag, utan det är idéer om vad ni behöver diskutera. Det är viktigt att man fastställer roll när det gäller att debattera och fatta beslut i frågor om makrotillsyn. Det är viktigt att det finns finansiell stabilitet. viktigt för penningpolitiken och i de fall man, som en sista utväg, behöver rycka in som långivare. (V): Ordförande! för en ny penningpolitik. Vi har drivit på för att måttet KPI ska bytas ut mot KPIF, vilket det nu verkar finnas bred enighet om. Vi har drivit på för att sysselsättningen ska få ökad betydelse för penningpolitiken och för att makten över penningpolitiken ska utgå från folket. ska besluta om inrikt- ningen på politiken medan ska verkställa den. Vi vill precis som många remissinstanser att tillsättningen av riksbankschefer ska öppnas och bli en mer öppen process. Att det nu tillsätts en parlamentarisk utredning är något som jag och Väns- terpartiet verkligen välkomnar. Det är också bra att utredarna friend tar upp många av dessa frågor. Det är positivt. Jag tycker att vi måste värna de demokratiska aspekterna även i penningpolitiken, och det var väldigt bra att tydliggjorde att det är fullt lagligt att sätter upp målet för penningpolitiken. Vi måste också sätta ökat fokus på att minska arbetslösheten och att nå full Att därför ta större hänsyn till produktion och sysselsättning, som utredarna föreslår, tror jag är mycket bra. De akademiska remissinstanserna tycker att det är bra att ska be- sluta om målet för penningpolitiken. Min fråga till och Goodfriend är varför det vore bra att beslutar om målet för penning- STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Min andra fråga går till alla, också till och : Hur skulle penningpolitiken förändras om man tog större hänsyn till sysselsättning och produktion? (L): Ordförande! Tack, professorerna ! Jag skulle också vilja passa på att tacka för era viktiga bidrag till denna djupgående debatt. Världens vanligast förekommande språk är illa talad engelska, så därför ska jag tala svenska. När vissa delar av systemet fungerar men inte alla, kan det på samhällsnivå ge effekter som vi inte vill se. Det vill säga att det kan ge oönskade effekter om har fullt fokus på inflationsmålet som det finns en oro för skuldsättning och för utvecklingen på bostadsmarknaden i och makrotillsynen inte fungerar. Lite förenklat kan man säga att det fanns ett ifrågasättande av för att man inte sänkte räntan tillräckligt tidigt i en situation där man menade att det kunde påverka sysselsättningen. finns det en helt annan diskussion som handlar om att vi har en alldeles för låg räntepolitik och om vad det får för effekter på skuldsättningen. Om jag läser er rätt så säger ni att vi är för svaga på makrotillsynssidan och att det är där problemet finns . Det är min huvudfråga till rapportförfattarna. Jag har också en detaljfråga till och , och den gäller rekommendationen att borde göra en bedömning av varför ränteprognoser avviker från marknadens ränteförväntningar. De flesta remissinstanser är positiva till detta. Jag ser de tekniska problemen med det. Kan utveckla varför man avvisar detta? Det skulle kanske kunna fördjupa förtroendet för om man kunde förklara skillnaden mellan marknadens ränteförväntningar och egna prognoser. (KD): Tack för en mycket intressant rapport! Tack till utvärderarna! Det var mycket intressant att läsa om det som skedde i realtid i samband med direktionens beslut. Jag tänkte också tala svenska eftersom gick före och tog initiativ till det. I en bilaga till utvärderingen listas viktiga händelser i svensk penningpolitik. Ni tar upp ett tillfälle när man lämnar toleransintervallet på . Men sedan diskuterar ni inte det i utvärderingen i övrigt. Vi får inte följa det beslutet i realtid. Ni har inte heller med någon diskussion om det när ni föreslår att målet ska vara KPIF. Detta har diskuterats, och både svenska och internationella ekonomer har påpekat att det kanske var ett misstag att ta bort toleransintervallet. Jag har frågat vid ett antal tillfällen när vi har haft utfrågningar i om detta. har också sagt att det STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN förmodligen var oklokt och att det finns skäl att kanske återinföra toleransin- Ett skäl skulle kunna vara att det leder till mindre stress att uppnå infla- tionsmålet, att man kanske inte blir stressad att vidta extraordinära åtgärder som man inte riktigt vet konsekvenserna av för att uppnå ett mål som man med precision inte kan träffa men där det avviker kraftigt från inflationsförvänt- När ni föreslår er rekommendation om målet, varför har ni inte med tole- Varför diskuterar ni inte avskaffandet av det mer? något i relation till hur ECB har formulerat sitt mål, som är något mjukare? Man säger att inflationen ska ligga men i närheten av, eller Ordföranden (S): I detta batteri av frågor fanns två som inte ställdes direkt till King och Goodfriend. Vi börjar med dem, så blir det lite Riksbankschef : frågade om hänsynen till Med den lagstiftning vi har är det prisstabilitet som Men i förarbetena till nuvarande riksbankslag står det att vi i övrigt ska ta hänsyn till den allmänna ekonomiska politiken och den ekonomiska utveck- lingen i stort. Det har vi som sysslar med dessa frågor tolkat som att det också inkluderar sysselsättningen. Det betyder att det i allra högsta grad finns med i vår analys och de diskus- sioner som vi för eftersom det har att göra med vad som händer när det gäller efterfrågan i ekonomin, vilket alltid styr inflationstakten. påverkar också vad som sker på sysselsättningssidan. Det är en fråga för den kommande utredningen. Det är en gradskillnad när det gäller detta om det står på det ena eller det andra stället. Vi som har arbetat med dessa frågor vid det här laget och också de som var med när nuvarande formuleringar växte fram under 90-talet tycker nog att nuvarande ordning har fungerat. Det har också inneburit att hänsyn har tagits till sysselsättning under resans gång. fråga handlade om att förklara avvikelser från räntebanan om det är så att marknadsräntesättningen är en annan. Det är något vi gör från tid till annan.