rfr · H30WRFR9 · 2016-02-02 00:00:00 — Miljömärkning av produkter – En översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna 978-91-87541-41-4 Riksdagstryckeriet, , 2016 Som ett led i civilutskottets arbete med uppföljning och utvärdering beslutade utskottet att ta fram en översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna. Översikten syftar till att ge utskottet ett kunskapsunderlag för beredningen av riksdagsärenden i frågan. Mot denna bakgrund har utvärderings- och forskningssekretariatet vid på uppdrag av civilutskottet tagit fram en översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna. Arbetet har genomförts av utvärderaren med hjälp av praktikanten vid utskottsavdelnings utvärderings- och forskningssekretariatet. Arbetet har genomförts i samråd med , föredragande vid civilutskottets kansli. I arbetet har även kanslichefen deltagit. Arbetet har löpande följts av civilutskottets uppföljningsgrupp som består av följande ledamöter: (M), (SD) och (S). Utskottens arbete med uppföljning och utvärdering............................... Syfte, genomförande och avgränsning ................................................... 2 Regler om miljömärkta produkter.............................................................. 3 Aktuella miljömärkningar.......................................................................... Organic Content Standard (OCS)......................................................... Global Organic Textile Standard (GOTS)............................................ Programme for the Endorsement of (PEFC)......... 3.12 Miljömärkt Event ............................................................................... 4 Sammanfattande jämförelse av miljömärkningarna................................... Ansökningstid och kostnader................................................................ Miljömärkning i de nordiska länderna.................................................. Samverkan mellan miljömärkningsorganisationer ............................... 5 Miljömärkning av kläder ........................................................................... Företagens hållbara kollektioner .......................................................... Kommunikation till konsumenter......................................................... Fortsatt utveckling av branschens märkningar ..................................... Konsumenters syn på miljömärkning av kläder ................................... 6 Miljömärkning ur ett konsumentperspektiv............................................... Konsumenters attityd till miljömärkning.............................................. Användning av miljömärkning i olika branscher.................................. Konsumenters efterfrågan på miljömärkta produkter........................... Efterfrågan på information om företagens hållbarhetsarbete................ Konsumenters förtroende för miljömärkningen ................................... Ett stort antal miljömärkningar............................................................. Ett nordiskt perspektiv.......................................................................... Miljömärkningar i sammanfattning .............................................................. Som ett led i civilutskottets arbete med uppföljning och utvärdering beslutade utskottet att ta fram en översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna. Det har utvecklats miljöledningsstandarder för märkning som är indelade i tre olika typer: miljömärkning typ I, miljöuttalanden typ II och miljövarudeklarationer typ III. Konsumenten möter framför allt miljömärkningar som kan kopplas till miljömärkning typ I. I översikten ingår 12 miljömärkningar: Svanen, EU-miljömärket, Bra Miljöval, TCO Certified, PEFC, FSC, OCS, Fairtrade, GOTS, , Miljömärkt Event och Miljöbyggnad. En redogörelse av dessa görs utifrån produktgrupper, kriteriernas omfattning, ansökningstid och kostnader, förekomsten i de andra nordiska länderna samt samverkan mellan miljömärkningsorganisationer. I bilaga 1 finns en sammanfattning av miljömärkningarna. Inom klädindustrin har företag i stället för att märka sina produkter med en vedertagen miljömärkning utvecklat egna metoder, t.ex. egna varumärken, för att informera kunderna om vilka varor som är mer hållbara. Respektive guide baseras i sin tur på certifieringar, men certifieringarnas logotyp används emellertid sällan på själva produkten. Företagen ser den egna märkningen som ett sätt att förenkla för konsumenten att göra hållbara val. Olika undersökningar visar att konsumenter har en positiv attityd till miljömärkning och att de hellre vill att en produkt märks än att de får information via t.ex. direkt dialog med butikspersonal eller från ett företags webbplats. Konsumenter efterfrågar både fler miljömärkta varor och mer information om vad de olika miljömärkningarna står för. Enligt flera utredningar anser konsumenter att det finns för många olika miljömärkningar och att det kan vara svårt att förstå skillnaderna mellan olika miljömärkningar. Rapporter visar även att svenska konsumenter tycker att det är enklare att få tag på miljömärkta produkter följt av , och . I övrigt är skillnaderna mellan de nordiska länderna små. I översikten har det framkommit att det finns många miljömärkningar. I stort sett finns samma miljömärkningar i alla de nordiska länderna, med vissa undantag, även om de används i olika stor utsträckning. Översikten visar att konsumenter och intervjuade ser miljömärkning av olika produkter och tjänster som det bästa verktyget för att göra medvetna och hållbara konsumtionsval. 2015/16:RFR9 SAMMANFATTNING framkommer att det kan vara svårt att jämföra märkningarna och förstå vad som skiljer dem åt. Av översikten framkommer att det finns en skillnad i hur kontroller genomförs mellan olika miljömärkningar, där vissa är tredjepartscertifierade och andra inte. Det har framkommit att det är viktigt med fungerande kontrollfunktioner för att bibehålla konsumenternas förtroende för miljömärkning. Översikten visar att det utifrån ett konsumentperspektiv är viktigt att skilja på miljömärkningar som baseras på ett livscykelperspektiv och märkningar som baseras på enskilda delar av en produkt. Översikten visar även att det blir allt vanligare att handeln ger ut egna märkningar som profileras som miljöanpassade och hållbara. Detta förekommer även inom klädbranschen. Ofta återkommer samma certifieringar inom de olika miljöprofilerade varumärkena, men trots det marknadsförs det egna varumärket. Likheter och skillnader mellan företagen framgår därför inte på ett tydligt sätt, vilket kan försvåra en jämförelse mellan olika butikskedjors utbud av hållbara produkter. Samtliga intervjuade företag uttrycker en förståelse för att det kan upplevas som förvirrande för konsumenten när det finns många etiketter och miljömärkningar. Företagen är även ense om att det behövs enhetliga och globala märkningar för hela branschen. Det framkommer att konsumenter efterfrågar mer information om vad de olika miljömärkningarna står för. Undersökningar visar att konsumenter helst ser att denna information presenteras av oberoende aktörer, t.ex. konsumentorganisationer, miljörörelsen eller forskargrupper. I översikten har det framkommit att nya upplysningstjänst Hallå Konsument är en positiv utveckling i denna riktning. I denna översikt har det från flera håll lyfts fram att miljövarudeklarationer kommer att få allt större betydelse vid miljömärkningen av produkter och tjänster. Det genomförs bl.a. ett projekt via som syftar till att utveckla miljövarudeklarationer som är anpassade till konsumenter. Översikten visar att företagen allt mer inriktar sig på att öka transparensen och att det blir vanligare att de arbetar internt med livscykelanalyser. Utvecklingen av standarder har bidragit till att skapa en större enhetlighet på marknaden, och flera aktörer förespråkar att befintliga standarder som finns på global nivå eller EU-nivå borde utvecklas ytterligare för att underlätta för konsumenterna. Därtill menar flera aktörer att globala märkningar underlättar företagens möjlighet att exportera varor. Det har pekats på att marknadsefterfrågan, kontext och behov bör styra om standarder ska utvecklas på internationell eller på europeisk nivå. 1.1 Utskottens arbete med uppföljning och utvärdering I utskottens beredning av ärenden ingår uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut.1 har beslutat om riktlinjer för utskottens arbete med uppföljning och utvärdering. Av riktlinjerna framgår bl.a. att verksamheten omfattar dels fördjupade uppföljningar och utvärderingar, dels löpande uppföljningar och utvärderingar av regeringens resultatinformation som redovisas i budgetpropositionen och resultatskrivelser. Uppföljning och utvärdering bör enligt riktlinjerna ha en framåtblickande inriktning och medverka till att ge underlag för väl underbyggda ställningstaganden i utskottens beredningsarbete.2 Som ett led i civilutskottets arbete med uppföljning och utvärdering beslutade utskottet att ta fram en översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna.3 Det finns en rad olika miljömärkningar i som ställer olika krav när det gäller bl.a. miljö, socialt ansvarstagande, etiska frågor och hälsoaspekter. Inom civilutskottet har frågan om miljömärkningar utifrån ett konsumentperspektiv beretts . Utskottet framhöll att miljömärkning är ett bra redskap när det gäller att underlätta för konsumenter att göra hållbara val.4 har godkänt målet för konsumentpolitiken. Målet är väl fungerande konsumentmarknader och en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion.5 Vidare kan nämnas att information om frågor som gäller hållbar konsumtion är en viktig del av den rikstäckande konsumentupplysningstjänst, Hallå Konsument, som har inrättats. Regeringen har i en skrivelse till redovisat att den ska bidra till goda förutsättningar för trovärdiga märkningar med höga miljökrav som kan guida konsumenter till miljömedvetna val samt ta fram en strategi för hållbar konsumtion, vilken bl.a. kommer att beakta miljöinformation till konsumenter.6 1 4 kap. 8 § regeringsformen. 2005/06:RS3, bet. 2005/06:KU21. 3 protokoll 2014/15:30. 2014/15:CU11. 2015/16:1 utg. omr. 18, bet. 2015/16:CU1, rskr. 2015/16:77. 2015/16:69, se även prop. 2015/16:1 utg. omr. 2015/16:RFR9 INLEDNING 1.3 Syfte, genomförande och avgränsning Syftet med civilutskottets översikt är att ge utskottet ökade kunskaper om miljömärkning i och de övriga nordiska länderna. Huvudinriktningen har varit att översiktligt beskriva de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna. I detta har ingått att beskriva omfattningen, vad de olika miljömärkningarna står för och vilka kriterier och krav som ställs på olika produkter. I översikten berörs även vilka som står bakom miljömärkningarna och vilka typer av produkter som omfattas. Mot bakgrund av det stora antalet miljömärkningar som finns har det även ingått att undersöka hur miljömärkningarna upplevs av konsumenter. Vidare har miljömärkning av kläder särskilt studerats. I detta har bl.a. ingått att studera hur butiker marknadsför sina egna varumärken som hållbara och miljöanpassade i stället för att använda sig av vedertagna miljömärkningar i sin marknadsföring. Uppgifterna i rapporten har samlats in genom studier av dokument och rapporter. Informationen om miljömärkningar i de övriga nordiska länderna är begränsad.7 Ett frågeformulär har skickats ut till ett antal organisationer som erbjuder miljömärkning. Vidare har intervjuer genomförts med företrädare för (Sis), , , , Konsumenter, , och den nordiska miljömärkningsorganisationen För den del av översikten som avser miljömärkning av kläder har representanter för fyra företag intervjuats – Hennes & (H&M), , Kappahl och Åhléns. De valda företagen arbetar med hållbarhetsfrågor och kommunicerar hållbarhetsarbetet till sina kunder genom information på plaggen och finns över stora delar av och i flera av de övriga nordiska länderna. Det har vidare varit möjligt att använda arbetsmaterial från ett samnordiskt projekt om miljömärkning som underlag i denna studie.9 7 Se bl.a. Eurobarometern (2013), Temanord (2014) och Temanord (2012). 8 Se förteckning över intervjuer i rapportens källförteckning. 9 deltar i ett samnordiskt projekt – Hållbar konsumtion och produktion – vars mål är att utveckla, samordna och utvärdera nödvändiga styrmedel i arbetet med hållbar konsumtion och produktion. Se Arbetsgruppen för hållbar konsumtion och produktion (HKP) – (Hämtad: ). Översikten är inriktad på märkningar som syftar till att kommunicera att produkten kan ha positiva effekter för miljön eller för den enskilda konsumenten. Även märkningar som handlar om socialt ansvarstagande ingår i översikten. Däremot har märkningar som handlar om hälsofaktorer inte ingått i översikten. Miljömärkningar som berör livsmedel, kosmetika och energi har inte ingått i arbetet med denna översikt eftersom dessa produktgrupper inte ligger inom civilutskottets ansvarsområde. Inte heller har frågor om produktsäkerhet ingått i denna översikt. •I kapitel 2 redogörs kortfattat för de regler som styr miljömärkning av produkter. I samma kapitel berörs den självreglering som uppstått på marknaden. •I kapitel 3 presenteras de aktuella miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna. •I kapitel 4 presenteras en sammanfattande jämförelse av miljömärkningarna med fokus på likheter och skillnader. En analys görs utifrån produktgrupper, kriterier, licens och certifiering, samverkan samt en nordisk jämförelse. •I kapitel 5 redogörs för miljömärkning av kläder. I kapitlet presenteras några företags arbete med att marknadsföra sina miljöprofilerade varumärken samt deras inställning till konventionell miljömärkning. •I kapitel 6 redovisas rapporter som beaktar miljömärkning utifrån ett konsumentperspektiv samt vad som har framkommit i intervjuer. •I kapitel 7 redovisas ett antal iakttagelser utifrån vad som har framkommit i arbetet med översikten. 2 Regler om miljömärkta produkter Svanen, det nordiska miljömärket, infördes av . Svanenmärket finns på alltifrån tvättmedel till hotell och hela dagligvarubutiker. Svanens miljökrav tar bl.a. sikte på att reducera belastningen på klimatet och minska spridningen av miljögifter. Dessutom ställs funktions- och kvalitetskrav. Svanen har ett livscykelperspektiv när miljökraven ställs och tittar på hela produktens miljöpåverkan. finns det ett gemensamt frivilligt miljömärkningssystem inom EU. Det infördes genom en rådsförordning om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke.10 Förordningen ersattes 2000 av och rådets förordning om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke,11 som i sin tur har ersatts av och rådets förordning om ett EU-miljömärke (miljömärkesförordningen).12 Miljömärkesförordningen tillämpas på alla varor och tjänster som tillhandahålls för distribution, konsumtion eller användning på unionsmarknaden, med undantag för humanläkemedel, veterinärmedicinska läkemedel och medicinsk utrustning. Miljömärket får endast användas för produkter som uppfyller kriterierna för de berörda produkterna och för vilka märket har tilldelats. Det fastställs kriterier för EU-miljömärket för varje produktgrupp. Kriterierna anger de miljökrav som en produkt måste uppfylla för att få bära märket. Kriterierna ska vara baserade på produkternas miljöprestanda, med beaktande av unionens senaste strategiska mål på miljöområdet, och ska fastställas på grundval av vetenskapliga belägg och med beaktande av produkternas hela livscykel. trädde en ny svensk lag om EU-miljömärket i kraft.13 Den nya lagen kompletterar och rådets förordning. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om att regeringen får utse det eller de behöriga organ som för svensk del prövar ansökningar om tilldelning av EU- miljömärket och villkoren för att använda detta. I förvaltar det statligt ägda bolaget miljömärkena Svanen och EU-miljömärket och ansvarar för de båda miljömärkningssystemens kriterieutveckling samt genomför kontroller och utfärdar licenser.14 10Rådets förordning (EEG) nr 880/92 av om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. 11Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1980/2000 av om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. 12Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 66/2010 av om ett EU-miljömärke. 2012/13:179, bet. 2013/14:CU6, rskr. 2013/14:32, Lag (2013:849) om EU- miljömärket . 2014/15:CU11. 2 REGLER OM MILJÖMÄRKTA PRODUKTER Enligt instruktionen för ska myndigheten i sin löpande verksamhet integrera frågor om hållbar utveckling samt verka för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. Myndigheten ska även bevaka konsumenters möjligheter att agera på ett sätt som är hållbart ur miljösynpunkt.15 Internationella standardiseringsorganisationen (Iso) består av nationella standardiseringsorgan, och i är (Sis) representant. Sis är en ideell förening som driver och samordnar standardiseringen i . Iso utvecklar i samarbete med de nationella medlemmarna globala standarder som ska skapa enhetlighet på den internationella marknaden. Bland annat har organisationen utvecklat miljöledningsstandarder för märkning som är indelad i tre olika typer: miljömärkning typ I, miljöuttalanden typ II och miljövarudeklarationer typ III.16 •Miljömärkning typ I17 ska utfärdas av en oberoende tredje part och utgå från ett livscykelperspektiv där alla delar av produkten och värdekedjan ingår. •Miljöuttalanden typ II18 ställer krav på att miljöuttalanden ska vara verifierbara. Standarden garanterar inte att oberoende kontroller genomförs eller att kriterier utvecklas genom tredje part. •Miljövarudeklarationer typ III19 bygger på miljövarudeklarationer och klimatdeklarationer. Miljövarudeklarationer används framför allt i kommunikationen mellan olika företag. Konsumenten möter framför allt miljömärkningar som kan kopplas till typ I miljömärkning. Dessa kan i sin tur delas in i tre kategorier: •Miljömärkning typ I som omfattar flera produktgrupper. •Avgränsad miljömärkning som omfattar enbart en produktgrupp och/eller en del av produktionskedjan. •Miljömärkning av tjänster som riktar sig enbart mot tjänster.20 En tredjepartsmärkning innebär att miljömärkningsorganisationen står oberoende i förhållande till säljaren och köparen. Genom att stå oberoende i förhållande till säljaren och köparen kan en organisationen vara opartisk i relation 15Förordning (2009:607). 16ISO (2012). 17ISO standard 14024. 18ISO standard 14021. 19ISO standard 14025. 20Kategoriseringen har gjorts i samråd med Arbetsgruppen för hållbar konsumtion och produktion som använder den i sitt arbetsmaterial. 2 REGLER OM MILJÖMÄRKTA PRODUKTER till ekonomiska intressen. Kontroller för att säkerställa att licenstagaren upp- fyller fastställda kriterier sker däremot inte genom en oberoende part. fattade beslut om att bilda en officiell och gemensam miljömärkning för . Medlemsländerna – , , , och – ansvarar själva för utfärdandet av licenser men kontrolleras genom den gemensamma som utvecklar kriterierna. I är det statligt ägda bolaget ansvarig för utfärdandet av licenser.21 Svanen har märkning för 58 produktgrupper, och de största är dagligvarubutiker, tryckerier (kuvert och andra förädlade pappersprodukter), hotell, restauranger och konferensanläggningar, fordonstvättar, kosmetika, möbler, textilservice, städtjänster, rengöringsmedel och hygienprodukter. Ett grundkrav som alltid ställs är att producenterna följer respektive lands miljö- och arbetslagstiftning. Märkningen tar hänsyn till miljöaspekter och ställer krav på kemikalier, transporter, återvinning, energi och vattenförbrukning. Även hälsokriterier ingår med krav på sådant som rör minimering av användningen av hälsobelastande kemikalier, med särskilt fokus på cancerframkallande, mutagena och reproduktionsstörande kemikalier samt allergiframkallande ämnen. När det gäller socialt ansvarstagande utgår märkningen från konventioner22, t.ex. mot tvångsarbete, för lika lön och föreningsfrihet. Krav på god kvalitet och funktion ingår också som kriterier. Märkningen utgår från ett livscykelperspektiv, där hela kedjan från råvara till avfall inräknas. Kriterier utvecklas av en grupp bestående av representanter från samtliga nordiska sekretariat. Den svenska gruppen består av representanter från bl.a. , och Konsumenter. Ett utkast till beslut formuleras och grundas på inhämtad information från intressenter. Därefter skickas utkastet ut på remiss till bl.a. , och Kemikalieinspektionen. Slutligen skickas den svenska hållningen 21Om inget annat anges så utgår texten från svar från , (2015-10- 19) och () samt företagets webbplats. 22Internationella arbetsorganisationen () är för sysselsättnings- och arbetslivsfrågor. I uppgifterna ligger att främja sysselsättning och bättre arbetsvillkor i hela världen samt att värna om fackliga fri- och rättigheter. är en konventionsbaserad organisation med över 180 konventioner. Se regeringens webbplats om mänskliga rättigheter (Hämtad: 2015- 12-07). till som fattar det slutgiltiga beslutet. terierna revideras i regel vart tredje till . Det kan ta mellan att få en licens. En ansökningsavgift på måste betalas in. I regel ska även av produktens årliga omsättning betalas in. Kontroll utförs, via handläggare vid de nationella kontoren, med hjälp av skriftliga testprotokoll och dokumentation för att styrka att underleverantörerna uppfyller kriterierna. Det tillkommer även kontrollbesök vid produktionsstället för att säkerställa att dokumentationen är sanningsenlig. Därutöver genomförs kontinuerlig uppföljning av anmälningar om felaktigheter från konsumenter och konkurrenter. Om en licensinnehavare har misskött sig har möjlighet att dra in licensen. Omfattningen i de nordiska länderna Svanen är den miljömärkning som är vanligast förekommande i samtliga nordiska länder. Flest licenser har utfärdats i (1 128 licenser). Antalet licenser i de övriga nordiska länderna är 558 i , 515 i , 319 i och 29 i . Diagram 1 Antalet utfärdade licenser i de nordiska länderna Källa: Temanord (2014), egen bearbetning. EU-blomman lanserades 1992, då beslutade att starta ett gemensamt europeiskt miljömärke. Miljömärket har bytt namn och heter EU-miljömärket (EU Ecolabel).23 Kraven för märkningen tas fram av ansvariga organ i EU:s medlemsländer på uppdrag av EU-kommissionen.24 Varje medlemsland beslutar vilket organ som ska vara ansvarig för EU-miljömärket, och i förvaltar det statliga bolaget märkningen.25 EU-miljömärket har märkning för 34 produktgrupper, och de största är färger och lacker för inomhus- och utomhusbruk, kopieringspapper och grafiskt papper, mjukpapper och kosmetiska produkter. Ett grundkrav som alltid ställs är att producenterna följer respektive lands miljö- och arbetslagstiftning. Kriterierna tar hänsyn till miljöaspekter och ställer krav på kemikalier, transporter, återvinning, energi och vattenförbrukning. Även hälsokriterier ingår med krav på sådant som rör minimering av användningen av hälsobelastande kemikalier, med särskilt fokus på cancerframkallande, mutagena och reproduktionsstörande kemikalier samt allergiframkallande ämnen. När det gäller socialt ansvarstagande utgår de från konventioner, t.ex. mot tvångsarbete, för lika lön och föreningsfrihet. Krav på god kvalitet och funktion ingår också som kriterier. De utgår från ett livscykelperspektiv, där hela kedjan från råvara till avfall inräknas. Kriterier för EU-miljömärket utvecklas av , (). Parallellt anordnas workshopar med representanter från certifieringsorgan, intresseorganisationer och branschorganisationer för att ge underlag. När ett utkast till kriteriedokument är klart skickas det vidare till respektive EU-medlemsland för beredning.