mot · H3023404 · 2016-05-02 00:00:00 — Det är dessutom viktigt för personer med kort utbildningsbakgrund. har varit drivande i införandet av . lyckades också säkerställa att RUT-avdraget utvidgades, inom ramen för migrationsöverenskommelsen. Men mer kan och måste göras. Det är anmärkningsvärt att regeringen, i såväl vårpropositionen 2015 som budgetpropositionen 2016, lade förslag som begränsade . Taket halverades, , och tjänster plockades bort. Att regeringen nu föreslår partiella återställningar av är glädjande, men vittnar också om en bristande förståelse för RUT-avdragets funktion och behovet av att stimulera framväxten av fler jobb i arbetsintensiva branscher. RUT-avdragets förtjänster består inte enbart i en skattelättnad för köparen. Framförallt är det i stället en förutsättning för ökat företagande och fler jobb. Regeringens sänkning av taket var tänkt att vara en fördelningspolitisk förbättring, men drabbade i stället främst företagare och anställda i branschen; människor som tidigare ofta stått långt från arbetsmarknaden. föreslår därför att taket för RUT-avdraget höjs till . Tvätteritjänster, läxhjälp, trädgårdstjänster, it-tjänster, flyttjänster och reparationer av vitvaror bör inkluderas i avdraget. Därtill bör senior-RUT, där avdrag få göras för personer , införas. Denna utbyggnad av väntas totalt innebära en offentligfinansiell kostnad om . Lättare att bygga upp företag Ingen arbetsgivaravgift för den första anställda Den första och på många sätt största utmaningen i ett företags utveckling är när det går från att vara ett enmansföretag utan anställda till att anställa en första person. De företag som tagit sig över den tröskeln har sedan enklare att växa och anställa ytterligare. gick i genomsnitt 35 000 företag från att ha noll anställda till att ha minst en anställd. I genomsnitt återgick 12 000 företag till att inte ha några anställda igen. [27] Det innebär att cirka en tiondel av enmansföretagarna anställer , som undersökningar visar att cirka en fjärdedel egentligen skulle vilja börja anställa. [28] Även en mindre ökning av antalet företagare som inte bara vill anställa, utan kan och vågar, skulle därmed skapa tusentals jobb. Höga kostnader för att anställa är vad småföretag själva anser vara ett av de största hindren för tillväxt. I Företagarnas och årliga undersökning Småföretagsbarometern har höga arbetskostnader alltid varit bland de största, eller det enskilt största, hindret för tillväxt bland småföretag. har därför föreslagit att ingen arbetsgivaravgift ska behöva betalas , när en enmansföretagare anställer sin första medarbetare. Regeringen har aviserat att man tänker kopiera delar av förslag, vilket är bra. Regeringens version innehåller dock ett antal onödiga och oförståeliga begränsningar. Bland annat exkluderas alla aktiebolag, trots att det är den vanligaste bolagsformen för företagare som vill anställa. kommer i framtida budgetmotioner att hålla fast vid att arbetsgivaravgiften för den första anställde ska slopas för fler typer av företag och jämfört med regeringens förslag. Sänkt krav på aktiekapital Jämfört med genomsnittet för höginkomsterländerna inom är den administrativa proceduren för att starta ett aktiebolag både billigare och snabbare i . [30] utmärker sig dock genom att ha högre minimikrav för nivån av aktiekapital. I jämförelse har mindre än hälften av höginkomstländerna inom ett krav på aktiekapital överhuvudtaget. Ett högt krav på aktiekapital utgör ett hinder för att starta ett nytt företag. Detta gäller i synnerhet för mindre arbetsintensiva tjänsteföretag där ett större aktiekapital inte krävs för att bedriva verksamheten. I avsaknad av tillräckligt kapital kan sådana företag då inte ta del av de fördelar bolagisering innebär. Det huvudsakliga syftet med krav på aktiekapital har historiskt varit att skydda fordringsägare och öka förtroendet för aktiebolag. [31] Erfarenheter från andra länder visar dock att marknadsaktörerna klarar av att uppnå detta genom privata avtal eller med hjälp av flexiblare lagar. [32] Med detta som bakgrund var med och sänkte kravet på aktiekapital från till . Denna gräns utgör dock fortfarande en för hög tröskel. föreslår därför att kravet på aktiekapital sänks ytterligare: från till . Att få ett nystartat innovationsföretag att växa är en komplex uppgift. Flera olika aktörer med olika intressen måste samarbeta i en situation präglad av genuin osäkerhet. I bland annat har personaloptioner utvecklats till en lösning på många av de problem som uppstår. [33] Till exempel kan entreprenören i uppstartsfasen sällan betala löner på de nivåer som är nödvändiga för att kunna attrahera rätt kompetens. Med hjälp av personaloptioner kan nyckelmedarbetare kompenseras genom att göras till delägare, snarare än att ges en hög lön. Det ger små företag med begränsad likviditet möjlighet att attrahera nödvändig nyckelkompetens. I har dock användandet av personaloptioner hämmats av skattereglernas utformning. Den förmån personaloptionen innebär beskattas som inkomst av tjänst, vilket i praktiken innebär en för hög skattenivå för att personaloptioner ska vara användbara. Därtill beskattas denna förmån redan när optionen utnyttjas. Optionsinnehavaren måste därför betala skatt innan värdet på de underliggande aktierna har realiserats, vilket då kan innebära att aktier direkt måste säljas för att kunna bekosta skatteinbetalningen. lyckades i regeringsställning få till stånd en utredning om villkoren för personaloptioner. Denna utredning har lämnat sitt slutbetänkande. [34] Utredningens förslag är tyvärr alltför begränsat. Förslaget innebär visserligen att personaloptioner under vissa förutsättningar undantas från förmånsbeskattning, vilket är i linje med vad har föreslagit, men kriterierna för att undgå förmånsbeskattning är alltför begränsande. Sådana personaloptioner med annorlunda beskattningsregler, så kallade kvalificerade personaloptioner, föreslås endast kunna ges ut av små och unga företag. Företag med låg värdering har möjligheten att använda värdepappersbaserade incitamentsprogram utan alltför stora problem. Det är när företaget uppnår ett så högt värde att sådana incitamentsprogram blir problematiska som kvalificerade personaloptioner skulle göra mest nytta. Att utredningens förslag därtill stänger ute vissa branscher för att de inte förväntas innehålla innovativa företag är feltänkt. Det är omöjligt att i förväg peka ut vilka branscher som kan tänkas producera nya innovativa företag. Det är vidare olyckligt att personer med en ägarandel i företaget inte kan få ta del av kvalificerade personaloptioner. Detta begränsar möjligheten att använda personaloptioner för att lösa intressekonflikten mellan externa investerare och entreprenören. Nuvarande beskattningsregler för personaloptioner försämrar möjligheterna för innovativa företag att växa. Utredningens förslag är för begränsat för att lösa detta problem. har tidigare föreslagit bredare förbättringar av beskattningsreglerna för personaloptioner. Att beskattningsreglerna förbättras är nödvändigt om ska ha ett näringsliv präglat av tillväxtföretag. Mot bakgrund av detta avser att i framtida budgetmotioner hålla fast vid och vidareutveckla våra förslag om reformerade regler för personaloptioner. Sedan den stora skattereformen beskattas kapitalinkomster lägre än arbetsinkomster. Tanken med reformen var att den skulle gynna företagsamhet. I syfte att förhindra att småföretagare skulle utnyttja regelverket genom att klassa egentliga arbetsinkomster som kapitalinkomster infördes de så kallade 3:12-reglerna. Istället för att gynna företagsamhet har komplexiteten i regelverket snarare bidragit till att småföretagare belastas med ännu mer regelkrångel, kombinerat med svårigheter att sätta företagets kapital i arbete. har regelverket kring 3:12 successivt förenklats, men reglerna anses allmänt höra till de mest tekniskt komplexa beskattningsreglerna i för fysiska personer. Regeringen har meddelat att man vill skärpa beskattningen i 3:12. Detta är helt fel väg att gå. vill tvärtom förenkla regelverket. 3:12-reglerna bör därför ses över i syfte att reformera och förenkla dem. Skatteundandragande bör självklart alltid motverkas. Men utformningen av 3:12-reglerna bör bygga på principen att företagsamhet är någonting som bör uppmuntras och reglerna bör därför inte ha en striktare utformning än nödvändigt. För att små företag ska kunna växa och anställa krävs kapital. Tillgången till riskvilligt kapital är därför central. och Alliansen införde därför ett investeraravdrag. Det innebär att fysiska personer kan investera i ett mindre företag, i samband med företagets bildande eller en nyemission, och få göra avdrag på skatten med hälften, det vill säga upp till och med . Investeraravdraget stimulerar till investeringar i, och utveckling av, svenska småföretag. På så sätt bidrar det till att fler jobb skapas. Bara investerade drygt 6 600 personer i nästan 500 företag med hjälp av investeraravdraget. Det finns dock stor utvecklingspotential. räknade vid reformens införande med att cirka 17 000 företag kunde kvalificera sig som sådana företag som omfattas av investeraravdraget. Att investeraravdraget inte används i högre utsträckning beror, förutom att det är nytt, till stor del på de regler och begränsningar som omgärdar det. För det första är beloppsgränserna inom investeraravdraget för låga. I finns ett system liknande det svenska investeraravdraget kallat Scheme (EIS). [36] av alla företag som får investeringar genom EIS får investeringar som är , motsvarande . Ytterligare av företagen får investeringar som är , motsvarande mellan 1,35 miljoner och . Det borde därför finnas stor potential i att höja det låga taket i det svenska investeraravdraget. Även den låga avdragsrätten gör det svenska investeraravdraget mindre attraktivt. Inom EIS beviljas en skattelättnad som är dubbelt så hög som för det svenska investeraravdraget. Vidare hämmas användandet av investeraravdraget av för krångliga och begränsande regler. Mot bakgrund av nya riktlinjer om statligt stöd har den nuvarande regeringen begränsat möjligheterna till att använda investeraravdraget. [37] Det är riktigt att ska följa kommissionens riktlinjer. Regeringen har dock troligen gått längre än vad de nya riktlinjerna kräver. kan inte personer som är närstående till en delägare i ett företag ta del av investeraravdraget vid en investering i det företaget. Även andra delar av regelverket kring investeraravdraget hämmar dess användande. Utformningen har i för hög utsträckning varit inriktad på att hindra verklig eller inbillad risk för skatteplanering, och inte på att göra investeraravdraget användbart för potentiella investerare. Mot bakgrund av detta har föreslagit att investeraravdraget vidareutvecklas. Både avdragsrätten och taket bör höjas, som reglerna kring investeraravdraget ses över och förenklas. avser i kommande budgetmotioner hålla fast vid förslaget om att investeraravdraget vidareutvecklas. Effektivisera och sprid det statliga riskkapitalet Statligt riskkapital kan i flera fall och i flera regioner vara ett viktigt komplement till privat riskkapital, där detta inte fått förutsättningar att utvecklas. Det avgörande är dock att det statliga kapitalet fungerar som katalysator för privata investeringar och entreprenörskap, inte att det ersätter privat kapital. har varit med och effektiviserat det statliga riskkapitalet. Inte minst har vi gjort det tillgängligt i hela . ser positivt på ett ökat samarbete mellan privat och offentligt riskkapital. Det statliga riskkapitalet bör i högre grad komplettera det privata genom att ”toppa upp” privata investeringar. Detta bör exempelvis ske genom så kallade fond-i-fond-lösningar, där statligt riskkapital investeras i en mångfald av privata riskkapitalfonder som, utifrån givna direktiv, står för de konkreta investeringsbesluten. På så vis ökas tillgången till kapital, som riskerna sprids och effektiviteten ökar. är det viktigt att säkerställa att det statliga riskkapitalet kommer företag i hela landet till del. Regeringen har valt den motsatta vägen och har lagt ner Inlandsinnovation, ett statligt ägt riskkapitalbolag för företag i kommuner eller delar av kommuner i , , , , , och . Bolaget kommer att finnas kvar vid namn, men funktionen fasas ut. Nedläggningen av Inlandsinnovation är ytterligare ett exempel på hur regeringens politik bidrar till ökad centralisering och minskat företagande. Det finns dolda kostnader för jobbskaparna i form av regelkrångel, som kostar såväl tid som pengar att hantera. Under tid i regeringen minskades regelbördan för svenska företag motsvarande arbetstid för . [38] anser att detta arbete måste fortsätta. Varje regelverk som påverkar företagare måste vara ändamålsenligt utformat, enkelt och väl motiverat. Vägen till ett minskat regelkrångel är dock fortfarande lång. Lagstiftnings- och regleringsarbetet måste i högre grad präglas av insikten att regleringar endast är ett av flera möjliga instrument för att genomföra en förändring. kan samma resultat nås med verktyg som är mindre betungande för företagen, såsom exempelvis information, ekonomiska incitament eller självreglering av till exempel branschorganisationer. Utformningen av regler måste också i högre utsträckning genomsyras av insikten att aktörer på marknaden faktiskt är kapabla att skriva ömsesidigt fördelaktiga avtal för att på egen hand lösa problem. Att exempelvis påtvinga företag ett högt aktiekapital för att förbättra deras kreditvärdighet är bortkastat och innebär endast regelkrångel. Företagare är kapabla att lösa sådana problem själva utan inblandning från lagstiftaren. En regel in – en regel ut En övergripande prioritet inom hela den statliga verksamheten måste vara att minska regelbördan för företagen. Väldigt många av de regler som finns har dock ofta ett lovvärt syfte. Av den anledningen blir det i praktiken också ofta svårt att faktiskt ta bort regler. Detta gäller i synnerhet då varje enskild regel inte alltid är särskilt betungande, utan att det oftast är summan av regler som utgör problemet. För att regelförenklingsarbetet ska bli effektivare och få högre prioritet måste därför processen kring införandet av regler förändras. En liknelse kan göras till statens budgetprocess, där en dåligt utformad process kan leda till strukturella underskott. [39] På samma sätt som det finanspolitiska ramverket förbättrat budgetprocessen behövs därför en förbättrad process för hanteringen av regler. vill därför införa ett krav på ”en regel in – en ut”. Nya regler som innebär ökade kostnader skulle därför tvunget behöva kombineras med regelförenklingar som minst kompenserar för kostnadsökningarna. Fler regler bör också ges så kallade solnedgångsklausuler, som innebär att en regel ges ett slutdatum vid vilket det måste visas att dess fördelar fortsatt överstiger dess nackdelar för att regeln ifråga ska få vara kvar. [40] I ska alla större nya regleringar som rör företag som huvudregel förses med översyns- eller solnedgångsklausuler. [41] Denna ambition bör även finnas i . Det bör också bli vanligare att en enskild myndighet ges ett helhetsansvar för att handlägga exempelvis tillståndsärenden, för att underlätta för den eller de som söker tillstånd genom att dessa enbart behöver ha kontakt med en myndighet. En viktig reform för minskat regelkrångel var att undanta vissa företag från kravet på revisionsplikt. Detta genomförde alliansregeringen . Revisionsplikten innebär att ett aktiebolag måste ha en revisor som granskar bland annat årsredovisningen och bokföringen. undantas småföretag som uppfyller två av följande kriterier: högst 3 anställda, högst i balansomslutning och högst i nettoomsättning. Detta innebär att av landets aktiebolag undantas från revisionsplikt. vill utveckla denna reform så att fler företag undantas från kravet på revisionsplikt. Den offentliga sektorn i gör inköp för uppskattningsvis . [42] Att den offentliga upphandlingen fungerar är således viktigt för skattebetalarna, som ska få valuta för sina pengar, men också för företagen, där offentlig upphandling utgör en viktig marknad. är fyra av fem anbudsgivare små- eller mikroföretag. [43] Mikroföretagen utgör av anbudsgivarna, medan stora företag endast utgör av anbudsgivarna. Däremot står stora företag för fyra av tio anbud. På liknande sätt står stora företag för fyra av tio kontrakterade anbud. Huvudskälet för varför inte fler små företag deltar i, och vinner, anbudsförfaranden är att systemet är för komplicerat och tar . Regeringens förslag till ny upphandlingslag kommer att öka krånglet för småföretagen än mer. Lagrådet riktade, i en över 400 sidor lång remiss, svidande kritik mot regeringens förslag. De föreslagna upphandlingsreglerna kommer att bli mycket svårhanterade för företag utan kollektivavtal. I praktiken kommer de att ställas inför två alternativ: att antingen ansluta sig till ett kollektivavtal eller att sluta delta i offentliga upphandlingar och som underleverantörer åt företag som deltar i upphandlingar. Regeringen föreslår att den upphandlande myndigheten, exempelvis den enskilda kommunen, efter samråd med arbetsmarknadens parter ska få avgöra vilket av alla 685 centrala kollektivavtal som ska tillämpas i den specifika upphandlingen och vilka villkor som ska gälla. Detta innebär stora praktiska och administrativa utmaningar för både företag utan kollektivavtal och upphandlande myndigheter att hantera det föreslagna systemet. Ofta finns det flera kollektivavtal som är tillämpliga på ett och samma slags arbete. Det finns uppenbar risk för att olika upphandlande myndigheter då kommer att välja olika kollektivavtal för samma typ av arbete. Regeringens förslag kommer alltså att öka den administrativa bördan för såväl företag som upphandlande myndigheter. Särskilt hårt kommer små företag att drabbas. motsätter sig därför regeringens förslag. Drygt var femte småföretagare, vilket motsvarar 60 000 företag med anställda, räknar med att dra sig tillbaka från sitt företag inom de kommande fem åren. [44] Vi står inför en betydande generationsväxling bland de som skapar jobben. Drivs inte dessa företag vidare är det inte bara en förlust för den enskilde, som ofta ger upp ett livsverk, utan det får också stora konsekvenser för ekonomin i stort. Det är därför olyckligt att dagens skatteregler försvårar för goda generationsskiften av fåmansföretag. En försäljning av ett fåmansföretag till en familjemedlem kan medföra högre beskattning än en försäljning till en utomstående part, vilket då direkt missgynnar att ett företag stannar kvar inom familjen. Givet att ägarledda företag med långsiktigt engagemang för verksamheten är bra för ekonomin bör inte skattereglerna vara utformade så att de missgynnar sådana företag. Därtill tvingas den som säljer till en utomstående part att, på grund av de så kallade karensreglerna, låsa sitt kapital för att undvika att kapitalvinsten beskattas som löneinkomst, vilket i så fall skulle innebära en betydligt högre skattesats än normal kapitalbeskattning. Skattesystemet ger därmed incitament till att låsa in kapital istället för att direkt återinvestera det. menar därför att reglerna för generationsväxling måste ses över i syfte att motverka sådana skadliga incitament och att garantera att skattesystemet inte försvårar för familjeföretag att förbli just familjeföretag. Egenföretagare och människor som driver mindre företag omfattas i lägre grad än anställda av socialförsäkringssystemet. vill stärka företagares trygghet. Det ska vara lätt att göra rätt, varför regler och verktyg för företagare måste vara enkla, begripliga och ändamålsenliga. E-inkomst och företagares trygghet har länge varit pådrivande för att minska den administrativa bördan för företag. Ett sätt att göra detta återfinns i förslag på e-inkomst. [45] Förslaget innebär att en automatisk inrapportering, baserat på befintliga lönesystem, ska ersätta den månatliga arbetsgivardeklarationen och den årliga kontrolluppgiften. Alla relevanta myndigheter ska kunna ta del av uppgifterna via det nya systemet. För att fler, inte minst kvinnor, ska välja att bli företagare måste reglerna för föräldralediga företagare i högre grad vara likvärdiga med de som gäller för anställda. Ett exempel på hur föräldraförsäkringen bättre kan anpassas till företagares villkor är att möjliggöra för företagare att bedriva en viss begränsad verksamhet i företaget utan att förlora sin föräldrapenning. Småföretagare kan inte ringa in hyrpersonal eller vikarier i sin verksamhet under föräldraledigheten, ha begränsad kontakt med leverantörer eller sköta sin bokföring, då detta betraktas som arbete. Företagare ska inte kunna arbeta och ta ut föräldrapenning parallellt. Men att säkerställa att det finns ett företag att återvända till efter föräldraledigheten, genom en begränsad arbetsinsats, är rimligt. En annan åtgärd som hade gjort föräldraförsäkringen flexiblare och bättre anpassad för företagare är att tillåta att dagar överlåts till ytterligare två närstående personer. Förutom att öka försäkringens flexibilitet skulle det också underlätta för fler typer av familjekonstellationer. Det ska löna sig att arbeta I är skatterna på arbete, företagande och specialisering höga. Det gör mindre attraktivt för såväl inhemsk som utländsk specialiserad arbetskraft och sänker utbildningspremien. De höga skatterna på arbete bidrar också till det tudelade skattesystemet. Givet skillnaden i beskattning av inkomster från arbete respektive kapital ges företagare incitament att plocka ut ersättning i form av utdelningar eller liknande, i stället för lön. För att reglera detta har de så kallade 3:12-reglerna införts. Dessa regler bidrar till ökat regelkrångel och improduktiv skatteplanering. Sänkta marginalskatter är därför viktigt för att kunna förenkla reglerna för småföretag. Ett antal utredningar har visat att sänkt statlig inkomstskatt leder till fler arbetade timmar, karaktäriseras av hög självfinansieringsgrad och bidrar till en ökad effektivitet i ekonomin. [47] För är det därför prioriterat att gradvis göra marginalskattekurvan plattare. Regeringen väljer att gå den motsatta vägen. Genom att stoppa uppräkningen av skiktgränsen och fasa ut jobbskatteavdraget höjer de skatten för breda löntagargrupper, med färre arbetade timmar som följd. har, som ett första steg, föreslagit att skiktgränsen för statlig inkomstskatt höjs. av alla heltidsarbetande i – och totalt en miljon löntagare – betalar statlig inkomstskatt. [48] Den statliga inkomstskatten innebär alltså mycket höga marginalskatter för breda löntagargrupper. Att sänka marginalskatterna för personer med normala inkomster ökar utbildningspremien, leder till fler arbetade timmar och ökar effektiviteten i ekonomin. kommer i framtida budgetmotioner att återkomma med förslag som sänker marginalskatten. Nej till avtrappat jobbskatteavdrag Jobbskatteavdraget är en av alliansregeringens mest framgångsrika reformer, i termer av både tillväxt- och sysselsättningseffekter. [49] Regeringens förslag om att trappa av jobbskatteavdraget höjer marginalskatterna ytterligare. Enligt beräkningar från bedöms ett återställande av jobbskatteavdragets konstruktion vara självfinansierad till och bidra till fler arbetade timmar. [50] kommer i framtida budgetmotioner att återkomma med förslag kring jobbskatteavdragets konstruktion. Sänkt skatt för äldre som arbetar En av de största utmaningarna på svensk arbetsmarknad är att allt fler kommer att behöva arbeta allt längre. [51] Forskning visar att behöver fler äldre som vill, kan och får arbeta längre för att klara välfärdens finansiering. [52] Givet de äldres förbättrade hälsa är detta en rimlig och uppnåelig målsättning, givet rätt reformpolitik. För personer som arbetar efter att de fyllt införde alliansregeringen ett förstärkt jobbskatteavdrag. Utvärderingar av reformen visar att sannolikheten att arbeta för de berörda grupperna ökat. [54] Med fler arbetade timmar förstärks den svenska ekonomin långsiktigt.