mot · H4021195 · 2016-10-04 00:00:00 — Fackliga rättigheter i världen 4Utvecklingen för de fackliga rättigheterna i världen 5Globalisering och rättvis handel 5.1Internationella regler och normer för arbetslivet 5.5Sympatiåtgärder och socialt protokoll inom EU 6Fackliga rättigheter i svensk utrikes- och utvecklingspolitik 7Kvinnors rättigheter i arbetslivet 7.1Arbete mot diskriminering på arbetsmarknaden 8.2Fackliga rättigheter vid internationella idrottsevenemang 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU ska ställa tydliga krav på ratificering av åtta kärnkonventioner vid förhandlingar om associationsavtal och andra former av handelsavtal och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom ramen för utvecklingssamarbetet bör arbeta för att stärka organisering och fackliga rättigheter i exportfrizoner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom såväl WTO som EU bör arbeta för en avveckling av ekonomiska frihandelszoner där de fackliga rättigheterna kränks eller inskränks, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen aktivt bör verka för att alla svenska multinationella företag ska sluta globala ramavtal och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör driva att rätten för fackföreningarna att verka över gränserna införs som en femte frihet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på bindande riktlinjer för företagens ansvar och mänskliga rättigheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en ambassadör för Global och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur mänskliga rättigheter i arbetslivet och Decent Work-agendan tydligare kan prioriteras i svenskt utvecklingssamarbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom sitt utvecklingssamarbete särskilt bör understödja kvinnors rättigheter och möjligheter att organisera sig på sina arbetsplatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom ramen för Global särskilt bör verka för att avskaffa diskriminering på arbetsmarknaden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ för att ska ratificera konvention 189 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att arrangörer av internationella idrottsevenemang ska respektera löntagares fackliga rättigheter både under förberedelser inför och vid genomförande av evenemangen och tillkännager detta för regeringen. Att få organisera sig i fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet. Trots detta är det i många av världens länder fortfarande förknippat med stor fara. Runt om i världen avskedas, trakasseras, fängslas och t.o.m. mördas modiga män och kvinnor bara för att de valt att organisera sig på sina arbetsplatser och krävt sina grundläggande rättigheter. Att säkerställa löntagarnas rättigheter på arbetsmarknaden är också centralt för att lägga grunden för en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling. Ska fattigdomen och de ekonomiska klyftorna minska krävs fria fackföreningar som garanterar att den ekonomiska tillväxten kommer fler till del och att företagens vinster fördelas på ett mer rättvist sätt. Klyftorna mellan män och kvinnor kommer inte att kunna bekämpas om man inte säkerställer kvinnors rättigheter på arbetsmarknaden. På den globala arbetsmarknaden ser vi en arbetsdelning där kvinnor utför de tyngsta arbetena till de lägsta lönerna i den sämsta arbetsmiljön. Kvinnor är överrepresenterade bland osäkra och otrygga anställningar. Klimatförändringar påverkar hur och var människor lever och arbetar. Översvämningar, skogsbränder eller torka leder till migration i stor skala. Klimatförändringarna ställer därför också nya krav på arbetsmarknaden, kan arbetsmarknadens parter tillsammans bidra till klimatomställning och till att nya hållbara jobb skapas. Kapitalet agerar globalt och därför måste även arbetet för de fackliga rättigheterna bedrivas globalt. , med vår erfarenhet, historia och fackliga rörelse, kan här spela en viktig roll. Att anständiga arbetsvillkor pekats ut som ett av de 17 nya globala utvecklingsmålen skapar förutsättningar för att stärka arbetet för fackliga rättigheter. anser att arbetet för fackliga rättigheter måste vara en hörnsten i utrikes-, utvecklings- och handelspolitik. Initiativet Global som regeringen har lanserat är en välkommen ambitionshöjning efter den tidigare regeringens bristande intresse för frågorna, men saknar alltjämt tydliga åtgärder för att stärka fackliga rättigheter vid sidan av utökade förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. I denna motion lyfter fram flera olika åtgärder som vi anser att måste vidta för att skapa bättre möjligheter för internationell facklig organisering. 4 Utvecklingen för de fackliga rättigheterna i världen Enligt världsfacket ’s (ITUC) globala rättighetsindex , som rankar situationen i 141 länder, är fortfarande den kontinent där våldet mot fackligt aktiva är som grövst och toppar återigen listan över flest mord på fackligt aktiva. Förhållandena för arbetstagare har dessutom blivit sämre på alla världens kontinenter. Denna utveckling är en viktig orsak till att inkomstklyftorna i världen ökar. Länder som , , och , där många svenska företag har sin produktion, ligger i listans topp. Även om är den världsdel där de mänskliga rättigheterna i arbetslivet respekteras bäst, går utvecklingen åt fel håll . Världen över har antalet länder där arbetstagare utsatts för våld ökat från 36 till 50. placeras längst ned på listan, där genom sitt Kafala-system kan utnyttja migranter under slavliknande arbetsförhållanden. Men över hela världen ökar antalet migrantarbetare, inte minst inom byggindustri, jordbruk och hushållsarbete. För att värna de fackliga rättigheterna i stort och undvika social dumpning kommer det att vara centralt att säkerställa det växande antalet migrantarbetares rättigheter. Ett annat problem är att allt fler multinationella företag sätter i system att lägga ut produktionen på många underleverantörer, där arbetsvillkoren är som sämst. Enligt en tidigare rapport från ITUC är så mycket som av arbetskraften inom världens 50 största företag inte direktanställda. Det försvårar möjligheterna till ansvarsutkrävande av företagen. av länderna som rankas i indexet utesluter vissa arbetstagare från rätten att förhandla kollektivt. av dem utesluter vissa yrkesgrupper från strejkrätten. I 50 av länderna begränsas yttrandefriheten och mötesfriheten. Fler än hälften av världens länder bryter mot fackliga rättigheter. Allvarligast är inskränkningarna av föreningsfriheten. Omkring 1,44 miljarder arbetstagare, merparten kvinnor, befinner sig i osäkra anställningar eller i den informella sektorn, enligt beräkningar. Vi ser en global trend där fasta anställningar omvandlas till osäkra och otrygga anställningar som den informella sektorn växer. konstateras 2,3 miljoner arbetsrelaterade dödsfall, 310 miljoner icke-dödliga olyckor och 160 miljoner arbetsrelaterade sjukdomsfall. Migrantarbetare är särskilt utsatta. 5 Globalisering och rättvis handel Globalisering och handel kan vara drivkrafter för en mer rättvis och demokratisk utveckling. En grundläggande förutsättning är att globaliseringen bygger på demokrati, mänskliga och fackliga rättigheter. Här spelar de globala handelsavtalen en central roll. Avtal som ställer krav på fackliga rättigheter och arbetsvillkor skapar möjligheter för en förbättrad och mer rättvis global arbetsmarknad. Starka och självständiga fackföreningar är betydelsefulla instrument för att genomdriva förändringar i ett land. När människor kräver sina rättigheter i organiserade former kan samhällen förändras i grunden. I många länder har fackföreningsrörelsen varit drivande i kampen för demokrati och mänskliga rättigheter. Facklig verksamhet kan bidra till en ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbar utveckling samt garantera universella rättigheter för löntagare, öka tillväxten med jämn inkomstfördelning och minska fattigdomen. När låga löner, långa arbetsdagar och inhumana arbetsvillkor inte längre utgör konkurrensfördelar blir den globala handeln dessutom mer rättvis. vill se en globalisering där handeln sker utifrån rättvisa och gemensamma regler som sätter arbetstagares och fackliga rättigheter i centrum. 5.1 Internationella regler och normer för arbetslivet Rättigheterna i arbetslivet regleras internationellt av de konventioner som den internationella arbetsorganisationen, , har tagit fram. har 183 medlemsländer och har som grundläggande uppdrag att åstadkomma internationella regler som hindrar att arbetstagare utnyttjas och exploateras. är unikt bland FN-organ eftersom arbetsmarknadens parter har en lika viktig roll som regeringarna i förhandlingar och diskussioner. I såväl som i kommittéer och på den årliga arbetskonferensen har regeringarna av rösterna och arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer vardera. Alla tre parter har oberoende status och rösträtt och väljer självständigt sina företrädare. Systemet kallas trepartism. Fram till har 189 konventioner och 204 rekommendationer som rör internationella arbetsrättsliga frågor antagits av Internationella arbetskonferensen, ILC, (högsta beslutande organ). Varje konvention är ett rättsligt dokument som reglerar frågor rörande arbetsmarknadsfrågor, social välfärd eller mänskliga rättigheter i arbetslivet. För ett medlemsland innebär en ratificering av en konvention ett åtagande att tillämpa dess bestämmelser och förklara sig berett att godta åtgärder för internationell övervakning från . antog Deklarationen om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet och dess uppföljningsmekanism. I den fastslogs att alla medlemsländer ska respektera, främja, och genomföra innehållet i de åtta kärnkonventionerna. Dessa grundläggande konventioner om mänskliga rättigheter utgör en minimistandard för arbetsvillkor i hela världen och omfattar bl.a. förbud mot slav- och tvångsarbete, den fria förenings- och förhandlingsrätten, förbud mot diskriminering i arbetslivet och avskaffande av barnarbete. Precis som övriga FN-organ förfogar inte över några sanktionsmedel gentemot stater som bryter mot konventionerna. Organisationen har dock utarbetat ett övervakningssystem som innebär att länder som ratificerat de åtta kärnkonventionerna måste rapportera tillbaka till om hur de lever upp till sina åtaganden. I särskilda fall kan tillsätta en särskild kommission som kan uppmana till åtgärder mot ett land som bryter mot konventionerna. Det gjordes t.ex. mot efter att militärjuntan hade använt sig av tvångsarbete. Många länder fortsätter dock att bryta mot konventionerna, utan risk för repressalier. har därför försökt få organisationer med sanktionsmöjligheter att införa kärnkonventioner i sina avtal i stället. Till exempel har EU gjort så i sitt tullpreferenssystem. Regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Efter att Doharundan, de senaste handelsförhandlingarna inom (), körde fast har EU övergått till en strategi där man tecknar omfattande associationsavtal med olika länder. Dessa avtal inkluderar handelspolitiska delar med tullättnader, men även frågor om mänskliga rättigheter. I flera av de länder som EU förhandlar med är kränkningarna av de fackliga rättigheterna omfattande och grova. avslutade EU förhandlingarna med om ett nytt associationsavtal, trots att landet toppar statistiken gällande mord på fackligt aktiva. anser inte att det är rimligt att EU:s inre marknad öppnas för företag som skapat sig konkurrensfördelar genom att inskränka de fackliga rättigheterna. Vi menar att EU i stället bör använda dessa förhandlingar till att stärka de fackliga rättigheterna och understödja krav från ländernas fackföreningsrörelser. bör verka för att EU ska ställa tydliga krav på ratificering av åtta kärnkonventioner vid förhandlingar om associationsavtal och andra former av handelsavtal. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den ökade globaliseringen har bl.a. inneburit att exportsektorns betydelse har växt. Den omstrukturering och liberalisering av handelsregler som skett har lett till en betydligt större utsatthet för arbetarna, i synnerhet i de allt fler s.k. exportfrizoner som uppstått i många fattiga länder i , och . Exportfrizoner är ekonomiska frizoner i geografiskt avgränsade områden där särskilda arbetsmarknads- och skattelagar råder. Det finns olika former av exportfrizoner, men det övergripande syftet är att locka till sig utländska investeringar med hjälp av låga skatter och undermåliga arbetsvillkor och bristande eller obefintliga fackliga rättigheter. Antalet frizoner i världen ökar snabbt, främst i . , då de blev föremål för internationell politisk debatt har antalet exportfrizoner ökat kraftigt. sysselsätter de över 60 miljoner människor. Sett ur ett fackligt perspektiv utgör det ökade antalet frizoner ett allvarligt hot eftersom facklig verksamhet vanligtvis är förbjuden eller grovt inskränkt i zonerna. Arbetet i exportfrizonerna består oftast av en monoton och slitsam produktion inom framför allt textilindustrin, en sektor där kvinnor är starkt överrepresenterade. De arbetar till låga löner, på osäkra kontrakt och ofta under hälsofarliga förhållanden. Utöver att möjligheten att organisera sig ofta är obefintlig, är systematiska övergrepp och sexuella trakasserier vanligt förekommande. vill se en globalisering som utgår ifrån respekt för mänskliga rättigheter i stället för dagens fokusering på kapitalets rörlighet. måste självklart, på alla nivåer, vara drivande då det gäller företags skyldighet att följa arbetsrättsliga regler och de lagar som är godkända av . Om situationen ska kunna förbättras för dem som arbetar i exportfrizoner runt om i världen är deras egen möjlighet till organisering och facklig verksamhet central. Utgångspunkten måste vara att alla löntagare ska ha samma grundläggande rättigheter inom ett land och på samma marknad. Ett privat företag ska inte kunna förhandla bort arbetsrätt eller andra rättigheter. bör inom ramen för utvecklingssamarbetet arbeta för att stärka organisering och fackliga rättigheter i exportfrizoner. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Mot bakgrund av hur utvecklingen av exportfrizonerna sett ut anser att det är dags för att tydligt arbeta för en avveckling av exportfrizonerna. Inte bara är det ett gigantiskt problem att inga regler för arbetsvillkor tycks gälla i flertalet exportfrizoner, de snedvrider dessutom konkurrensen. Dessa zoner syftar till att världens stora företag ska kunna producera betydligt billigare än deras mindre konkurrenter, som de stater som zonerna ligger i strider med varandra om hur lågt de kan pressa skatter och arbetstagarnas rättigheter. Vanligtvis är både företag, , WTO och den m.fl. motståndare till statligt subventionerade verksamheter som anses hota den fria marknaden och andra företags verksamheter. Så varför gäller detta inte exportfrizonerna? Det enda rätta är att påbörja en avveckling av ekonomiska frizoner. Inom såväl WTO som EU bör arbeta för en avveckling av ekonomiska frihandelszoner där de fackliga rättigheterna kränks eller inskränks. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att företrädare för arbetsgivare och löntagare förhandlar och tecknar kollektivavtal spelar en avgörande roll på arbetsmarknaden. Genom kollektivavtalen regleras löner, arbetsvillkor och centrala frågor på arbetsmarknaden. När allt fler företag agerar internationellt så ökar behoven av att också på internationell nivå teckna grundläggande avtal mellan arbetsgivare och fackliga företrädare. Med kärnkonventioner som grund sluter globala branschfack och allt fler multinationella företag globala ramavtal som omfattar företagens samtliga arbetsplatser och anställda i världen. Avtalen reglerar grundläggande arbetsvillkor om exempelvis fackliga rättigheter, löner, säkerhet, arbetsmiljö och förbud mot barnarbete. finns omkring 150 globala ramavtal. menar att avtalen blir allt viktigare verktyg i kampen för att mänskliga rättigheter i arbetslivet ska respekteras, och en stor fördel är att fackföreningarna själva har insyn i hur avtalen efterlevs. Detta gör dem starkare och mer bindande än om företagen bevakar sig själva. Globala ramavtal blir särskilt viktiga när multinationella företag går in på marknader där det saknas möjligheter att lokalt teckna kollektivavtal. Flera svenska företag har redan slutit globala ramavtal. Till exempel tecknade H&M ett globalt ramavtal med det globala facket och svenska . Avtalet ska även omfatta anställda på underleverantörer till H&M runt om i världen, och ge omkring 1,6 miljoner arbetstagare rätt till goda arbetsvillkor. Avtalet är ett viktigt steg i rätt riktning. välkomnar regeringens satsning på Global deal, men vill se att initiativet utvecklas genom ett tydligt arbete för att få fler globala ramavtal på plats. De globala ramavtalen skulle också kunna spela en central roll i regeringens arbete för näringsliv och mänskliga rättigheter. Regeringen bör aktivt verka för att alla svenska multinationella företag ska sluta globala ramavtal. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5.5 Sympatiåtgärder och socialt protokoll inom EU De internationella fackliga regelverken förbättras , men fortfarande bryter många länder och företag mot konventioner, även mot dem de valt att ratificera. För oss som tror på internationell solidaritet rymmer globaliseringen stora möjligheter. Med en globalt erkänd rätt till internationella sympatiåtgärder skulle löntagare över jorden kunna sätta press på arbetsgivare att uppfylla kravet om mänskliga rättigheter i arbetslivet. Detta skulle exempelvis ge facken i möjlighet att vidta sympatiåtgärder till stöd för de arbetstagare som utsätts för kränkningar av sina mänskliga rättigheter i arbetslivet, var helst i världen detta sker. anser att inom EU bör driva kravet om rätt till sympatiåtgärder över gränserna i . Precis som anser vi att de fyra friheterna inom EU:s inre marknad, fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital, inte räcker för att åstadkomma rättvisa villkor för löntagarna i . bör inom EU driva att rätten för fackföreningarna att verka över gränserna införs som en femte frihet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Skyddet för mänskliga rättigheter, inkluderat de grundläggande fackliga rättigheterna, inom EU måste bli bättre. Ekonomiska intressen ska aldrig kunna överordnas mänskliga rättigheter. har länge drivit frågan att bör kräva att EU i sitt fördrag ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter, såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal, gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen. I skrivande stund pågår ett arbete inom EU med att utveckla en europeisk pelare för sociala rättigheter. Det är ett välkommet initiativ som vi följer nära. anser dock att det krävs mer för att garantera arbetstagarnas rättigheter. Vi utvecklar vår politik angående dessa frågor i motion 2016/17:1196, Ordning och reda på arbetsmarknaden. 6 Fackliga rättigheter i svensk utrikes- och utvecklingspolitik Ett viktigt steg mot att hitta globala regelverk för socialt hållbar handel och företags ansvar togs 1999, då FN bildade Global Compact på initiativ av dåvarande FN:s generalsekreterare . Syftet var att skapa internationella principer kring mänskliga rättigheter, arbetsrättsliga frågor, miljö och korruption riktade till företag. Principerna baserades på FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, grundläggande konventioner om mänskliga rättigheter i arbetslivet samt Riodeklarationen. antog för mänskliga rättigheter FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. har tagit fram riktlinjer för multinationella företags verksamhet som ett femtiotal stater anslutit sig till. Centralt för riktlinjerna är att företagen ska genomföra konsekvensanalyser, s.k. due diligence, för att förhindra att deras verksamhet har negativa konsekvenser. Det är välkommet att regeringen lyfter fram alla deras viktiga principer i sin handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter. Det är en tydlig ambitionshöjning regeringar. Problemet är att regeringens handlingsplan utgår från regeringens förväntningar på näringslivet. Det saknas helt bindande regelverk eller tydliga mekanismer för ansvarsutkrävande. Inte minst är det viktigt att tydliggöra att multinationella företag bär huvudansvaret för alla delar av sin produktion i de globala värdekedjorna. Det är även centralt att reformera exportfrämjande verksamhet. Svenska investeringar får aldrig bidra till brott mot de mänskliga rättigheterna och det behövs ökad transparens och tydliga konsekvensanalyser när svenska myndigheter understödjer export och investeringar. Regeringen bör återkomma till med förslag på bindande riktlinjer för företagens ansvar och mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. antog deklarationen om social rättvisa för en rättvis globalisering, som brukar kallas för Decent Work Agenda, agendan för anständiga arbeten. Decent Work Agenda har satt fokus på att sysselsättning och anständigt arbete är centrala faktorer för att minska fattigdomen i världen. Agendan består av fyra delar: normer och rättigheter i arbetslivet, skapande av sysselsättning och företagsutveckling, utvecklande av sociala trygghetssystem och social dialog mellan arbetsmarknadens parter. har Decent Work Agenda inkluderats i de nya globala utvecklingsmålen, Agenda 2030. När regeringen tillträdde lanserade man Global , ett internationellt initiativ för att främja välfungerande arbetsmarknadsrelationer mellan arbetsgivare och löntagare och anständiga arbeten, med tydliga referenser till Decent Work Agenda. En analysgrupp har arbetat fram förslag till insatser och regeringen har lyft initiativet internationellt. Det är på många sätt ett välkommet initiativ, även om ser att det går att vidta ytterligare och skarpare åtgärder för att främja både löntagares rättigheter och möjligheter att organisera sig på arbetsmarknaden och Decent Work Agenda. Parallellt med arbetet med Global , Decent Work Agenda och för globala riktlinjer samt vägledande principer för företagens ansvar pågår också ett arbete för företagens sociala ansvar, CSR (Corporate social responsibility). har definierat CSR som ”företagens ansvar för den egna verksamhetens konsekvenser för samhället”. Att företagen själva tar ett större ansvar för sin verksamhet är självklart positivt. Utmaningen med CSR är dock att det bygger på företagens frivilliga åtaganden och det saknas möjligheter till ansvarsutkrävande, t.ex. har löntagarna och deras organisationer ingen formell roll inom CSR. anser att det krävs bindande riktlinjer, möjligheter till ansvarsutkrävande och ökad respekt för löntagares rättigheter och möjligheter att organisera sig på arbetsmarknaden för att man ska skapa långsiktiga förutsättningar för ett socialt hållbart företagande. finns det en ambassadör med ansvar för CSR, det ger arbetet både tyngd och legitimitet.