mot · H4021205 · 2016-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om genomförande av planerade satsningar på och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utbyggnationerna av bör ske i längre och mer sammanhängande stråk och tillkännager detta för regeringen. Nationella delmålet för transportpolitiken är att transportsystemet ska främja en positiv regional utveckling och motverka skillnader i förutsättningar för olika delar av landet. Väg E22, som går igenom södra och sydöstra , är av stor strategisk betydelse sedd ur det perspektivet och spelar en viktig roll i utvecklingen av näringsliv, högskolor och offentlig verksamhet. Om detta råder det samsyn bland aktörerna längs hela vägsträckan, vilket manifesterats i det bolag, , som bildats av Sydsvenska , , i län, och Region . En rad olika studier visar dock att sydöstra transportsystem i flera avseenden fungerar som en flaskhals för regionens ekonomiska tillväxt. Om inte infrastrukturen svarar upp mot de nya krav som ställs, finns en betydande risk att de geografiska fördelar regionen erbjuder inte räcker till om inte infrastrukturen motsvarar de krav som aktörerna ställer. Företagen i regionen är direkt eller indirekt beroende av en modern och välanpassad transportled. I södra och sydöstra har tillkomsten av och ökad hamntrafik medfört en alltmer intensiv handel samt en rörligare arbetsmarknad och därmed ett ökande tryck på infrastrukturen. I den tidigare regeringens hamnutredning föreslogs tio hamnar som prioriterade och av statligt intresse. Fem av dessa ligger längs och inom det område som motionen omfattar: , , , och . i ljuset av detta är det av än större betydelse att en långsiktig och hållbar kvalitetsuppgradering av genomförs. Nya förutsättningar kräver nya lösningar. Alliansregeringen gjorde betydande och efterlängtade infrastruktursatsningar i den nationella transportplanen, omfattande 522 miljarder på infrastruktur för åren 2014–2025. Dessa pengar budgeterades för att användas till underhåll och drift, men också till att utveckla infrastrukturen. I gav alliansregeringen bland annat klartecken till Förbifart . Enligt den gällande nationella transportplanen (2014–2025) är byggstarten för Förbifart beräknad till 2017–2019. I investerades 2014 i sträckan –Stensnäs. Trots dessa investeringar består E22 fortfarande av vägsträckor av mycket varierad kvalitet, vilket medför negativa konsekvenser för både person- och godstransporter. Vissa sträckor håller bra standard, medan andra har exempelvis rödljus, rondeller, övergångsställen och hastighetsbegränsningar . En sådan viktig transportled som E22, som fungerar som en aorta i ett handelsintensivt område och förbinder med , ska inte ha denna ojämna kvalitet. Det är direkt olämpligt ur såväl miljö-, tillväxt- som säkerhetshänseende. Det är därför med oro vi konstaterar att regeringen inför höstens infrastrukturproposition har gett i uppdrag att ta fram ett inriktningsunderlag med direktiv att ompröva ett antal ännu icke påbörjade projekt i den nationella planen –2025. har studerat vilka projekt som skulle ligga i riskzonen med anledning av denna omprövning. För E22 del är det: : Gladhammar–Verkebäck Vi kan inte tolka det på annat sätt än att det ligger i farans riktning att regeringen frångår tidigare arbetsordning under föregående planprocess, då fick tydliga direktiv om att fortsätta med de projekt som var fastställda i planen. Vi kan också konstatera att E22 är den vägsträcka som sammantaget kommer att påverkas mest negativt om regeringen drar tillbaka satsningen på redan planerade vägprojekt. Med en allt större expansion av befolkning och näringsliv i södra och sydöstra är det tvärtom av oerhörd vikt att byggplanerna fullföljs och att projekten inte senareläggs eller, ännu värre, avskrivs. Ambitionen måste även vara att säkerställa att de vägarbeten som genomförs i anknytning till E22 kännetecknas av ett helhetsgrepp. En studie genomförd av WSP Analys & Strategi på uppdrag av , visar tydligt att det blir väsentligt mer kostnadseffektivt att genomföra och samordna utbyggnader i längre stråk jämfört med det motsatta. Genom de stordriftsfördelar som uppkommer då vägar byggs enligt denna princip, optimeras resurserna och vi får ett helhetstänkande som sammantaget ger effektivitetsvinster. Vinster som med fördel kan användas till ytterligare satsningar på . Motsatsen, som innebär att arbetet genomförs med en modell av kortare etapper, är däremot mycket resurskrävande. Det är av största vikt att de medel som finns till förfogande används optimalt. Vi är av den meningen att det är av mycket stor vikt att regeringen nu genomför planerade satsningar på och att utbyggnationerna bör ske i längre och mer sammanhängande stråk. Regeringen bör även se över möjligheterna till ytterligare satsningar på . Finn (M) Boriana (M)