ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H402952 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bevara och utveckla Trafikflyghögskolans i direkta koppling till forskning och universitet som en resurs för grundläggande flygutbildningsbehov och tillkännager detta för regeringen. Trafikflyghögskolan i är en spjutspets i svensk flygutbildning. De studenter som genomgår och fullföljer utbildningen får alla jobb på SAS, Norwegian eller efter avslutade studier. Kopplingen mellan akademi, näringsliv och samhälle är påtaglig och en förutsättning för den framgångsrika verksamheten. Alltsedan tillkomsten 1984 har TFHS finansiering varit en återkommande politisk fråga. Under hela sin tillvaro har TFHS varit satt under stark ekonomisk press med successivt minskande anslag. har präglats av klar osäkerhet om verksamhetens framtida ekonomiska villkor. Trots detta har TFHS visat att den är en av de femton bästa flygskolorna i . De trafikflygare som utbildas har synnerligen gott renommé. Söktrycket är dubbelt så högt som hos närmaste konkurrent. TFHS har gått i spetsen för det nya sättet att utbilda (MPL-konceptet) och var tidigt ute med human factors i utbildningen. Det har tagit tid att bygga upp detta. TFHS är en framstående verksamhet. Sannolikt en av de 15 bästa flygutbildningarna i Utexaminerade som branschens företrädare rankar mycket högt och LTH:s nöjdaste studenter. På skolan finns också modern simulator, Boeing-modell, som är en viktig del av utbildningen. Fortsatt koppling mellan forskning och akademi till är av stor vikt för utvecklingsmöjligheterna framöver. Det handlar om jobb och tillväxt men också om att på detta sätt stärka svensk konkurrenskraft inom civilflyget då utbildningens kvalitet och samverkan med näringslivet är värd att lyfta fram. Trafikflyghögskolan skulle, med ett riktat ansvar, ha möjlighet att utgöra en nationell högkvalitativ flygutbildningsresurs för allt grundläggande flygutbildningsbehov som finns inom staten. Det kan handla om såväl ambulanshelikopter som övervakning av drönare för räddningstjänst till grundläggande trafikpilotsutbildning inom MYH ramarna eller grundutbildning för FM:s piloter. Ett dylikt skulle kunna skapa en kritisk massa av experter på utbildning och forskningsrelaterade fält som skapar en nationell grund för en viktig infrastruktur som flyget innebär. Motsvarande har staten för t.ex. sjöfarten.
mot · H402953 · 2016-10-03 00:00:00 — Ta med Idrott i PBL ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att ändra i PBL och tillkännager detta för regeringen. Idrottsrörelsen är en naturlig del av samhällsplaneringen. Samhällsutvecklingen gör det svårare för idrottsrörelsen att få tillgång till de idrottsanläggningar som efterfrågas. I de växande storstäderna prioriteras ofta idrottsanläggningar bort i planeringen när städerna förtätas eller nya bostadsområden byggs. Därför bör ändras genom att ordet idrott skrivs in i 2 kap. 7§ p.4, enligt följande: Vid planläggning enligt denna lag ska hänsyn tas till behovet av att det inom eller i nära anslutning till områden med sammanhållen bebyggelse finns: 1. gator och vägar, 2. torg, 3. parker och andra grönområden, 4. lämpliga platser för lek, motion, idrott och annan utevistelse, och 5. möjligheter att anordna en rimlig samhällsservice och kommersiell service.
mot · H402954 · 2016-10-03 00:00:00 — Våld i nära relationer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fler inom sjukvården och borde få utbildning om våld i samkönade relationer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fler inom rättsväsendet borde få utbildning om våld i samkönade relationer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en del av det totala forskningsanslaget öronmärks för undersökningar och forskning om våld i samkönade relationer och bemötandet av personer som har varit med om våldet och söker hjälp och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reformeras för att på ett inkluderande sätt kunna hjälpa de som har blivit och blir utsatta för våld i samkönade relationer och tillkännager detta för regeringen. Våld i nära relationer är ett stort och viktigt samhällsproblem, och har såväl rättsliga aspekter som sociala och hälso- och sjukvårdsaspekter. Våld är alltid en kräkning, oavsett form och förövare. Alla som utsätts för våld i nära relationer har rätt till rättsligt stöd och skydd. Detta oavsett hur relationen ser ut, om den är skildkönad eller samkönad, och om det finns barn med i bilden eller inte. Det är vanligt att våld som sker i nära relationer normaliseras av brottsoffret, som ofta inte heller förmår att göra sig en helhetsbild av problemet innan den destruktiva relationen har gått alldeles för långt och fått allvarliga konsekvenser. Detta framförallt om den utsatte inte känner någon som den vågar berätta om sin situation för. Statistiken visar att hemmet är den vanligaste brottsplatsen för kvinnor som utsätts för våld. Statistiken visar även på flera likheter mellan våld i samkönade och skildkönade relationer. Isoleringen och normaliseringen av övergreppen är likartad. Förövarens motiv och mål med våldet är snarlika. Våldsutövandet går ut på att upprätthålla makt och kontroll. Den våldutsatte i samkönade relationer har dock en särskild sårbarhet till följd av den heteronorm som dominerar i samhället, och hbt-personer kan vara utsatta för våld och diskriminering på ett sätt som kräver andra, särskilda stödinsatser. Det är alltid viktigt att fastslå en likabehandlingsprincip, för att skydda och upprätthålla medborgarens grundläggande fri- och rättigheter. Detta oavsett ålder, kön eller härstamning. För att uppnå detta krävs det både politisk vilja och kunskap inom området. Arhe Hamednaca (S) Lawen Redar (S)
mot · H402955 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att utveckla och bredda utbildningarna vid och tillkännager detta för regeringen. Problem att rekrytera kompetens arbetskraft anges som ett av de stora bekymren inom såväl privat som offentlig verksamhet. Det är ett hot mot utveckling av såväl företag som vår gemensamma välfärd. Här spelar de regionala högskolorna en otroligt viktig roll och för , den östra delen av är utvecklingen av av avgörande betydelse. I diskussioner om det svenska näringslivets utveckling lyfter alla fram behovet att förbättra förutsättningarna för de små och medelstora företagen. Fyra av fem av de framtida jobben förutspås komma inom dessa. Samverkan med högre utbildningar och forskning betonas då som oerhört viktigt för att förverkliga idéer till färdiga produkter och för att våga söka sig till större marknader än de inhemska. Små och medelstora lärosäten, bland dessa , tar samverkansuppgiften med det omgivande samhället och näringslivet på största allvar. Det är här de små och medelstora företagen har en möjlighet att få det stöd och den inspiration kontakter med högskolan kan ge. Därmed har de mindre högskolorna med sitt öppna arbetssätt och nyttoforskning, en avgörande betydelse för en regions utveckling. För del har som en internationell kontaktarena och talangmagnet en avgörande betydelse för utvecklingen av näringslivet i dess närområde. Här finns ett väl utvecklat samarbete med det regionala näringslivet och möjlighet att kombinera studier och arbete med såväl en personlig- som företagsutveckling som följd. Närheten till utbildning stimulerar dessutom fler att studera. Många av dessa skulle annars valt bort högre studier av främst sociala och praktiska skäl. Det är viktigt att statens ser till att alla lärosäten, inte bara storstadsuniversiteten, ges möjlighet att bidra till utvecklingen av såväl det befintliga som det framtida näringslivet i hela landet. Det finns ett behov av att även mindre lärosäten som kan vara med och ta del av utvecklingen. Högskolan är ett viktigt regionalt nav för kunskap, kompetens och internationella kontakter och ska så vara även . Höjd utbildningsnivå och möjligheter till ett gott arbetsliv gör att människor bidrar till tillväxten i hela landet. Det är också viktigt att de små och medelstora högskolorna ges en möjlighet att med snabba insatser starta utbildningar inom regionala och delregionala bristyrken. I kan vi konstatera en brist på bland annat förskollärare och socialsekreterare inom offentlig verksamhet medan produktions- och automatiseringstekniker är exempel på två bristyrken inom industrin. Här kan de små och medelstora högskolorna spela en stor roll för att tillgodose den regionala arbetsmarknadens behov som vi kan minska arbetslösheten.
mot · H402957 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över rätten till lärlingsersättning och genomföra förändringar i förordningen så att elever oavsett utbildningsform behandlas lika och tillkännager detta för regeringen. När du som elev vid gymnasieskolan genomgår en lärlingsutbildning har du rätt att ansöka om lärlingsersättning från CSN. I förordningen om kostnadsersättningen SFS2013:1121 står att rätten till lärlingsersättning får lämnas till elever som: ─ deltar i gymnasial lärlingsutbildning i gymnasieskolan ─ har ett utbildningskontrakt enligt skollagen ─ har rätt till studiehjälp enligt studiestödslagen (§3) I §4 framgår det att även elever som inte hunnit fylla , men som går lärlingsutbildning kan få lärlingsersättning, trots att de uppbär barnbidrag från . Men detta gäller inte elever vid gymnasiesärskolan som genomför sin utbildning som lärling. Eftersom de tillhör en annan skolform och uppbär förlängt barnbidrag istället för studiestöd så har de inte rätt till lärlingsersättning. Ersättningen ska täcka kostnader som eleven har för bland annat resor och måltider när man genomgår sin utbildning på en arbetsplats. Omkostnaderna för en elev på gymnasiesärskolan och andra elever som deltar i lärlingsutbildning skiljer sig inte åt, därför är det djupt orättvist att rätten till ersättning skiljer sig åt enbart beroende på vilken i skolform du genomför din utbildning. I den promemoria (U2013/6057/SF) som remitterades med förslag till en förordning om kostnadsersättning till elever i gymnasial lärlingsutbildning, var förslaget att elever i gymnasiesärskolan, som valt lärlingsspåret, skulle behandlas lika som övriga gymnasielärlingar. Men i den gällande förordningen så är rätten till lärlingsersättning inte lika mellan elever i de båda skolformerna. Regeringen bör se över rätten till lärlingsersättning och genomföra förändringar i förordningen så att elever oavsett utbildningsform behandlas lika.
mot · H402958 · 2016-10-03 00:00:00 — Samtliga gymnasieprogram bör ge behörighet till högre studier ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga gymnasieprogram bör ge behörighet till högre studier och tillkännager detta för regeringen. ”Högskoleförberedande program i gymnasieskolan ger alltid grundläggande behörighet till högskolan. Men även inom ramen för yrkesprogrammen kan elever få grundläggande behörighet genom att välja de kurser som behövs.” Så står det på hemsida. En elev som går ett yrkesförberedande program kan alltså via individuella val välja kurser som kan leda till högskolebehörighet. Även om eleven tagit reda på vilka kurser som krävs för hen så kanske det emellertid finns många andra kurser som lockar för valet. Det kan dessutom vara så att man just i livet inte tänkt så långt som att man vill gå på högskola eller universitet . Därför bör samtliga gymnasieprogram, även de yrkesförberedande, utformas så att eleven alltid tar studenten och vet med sig att den har behörighet för högskola och universitet. Den behörigheten kanske inte kommer att utnyttjas direkt efter gymnasiet, men det är en trygghet att den finns där om eleven kommit fram till en yrkesbana han eller hon inte såg vid exempelvis 16-års ålder. Alla elever borde därför via avslutad gymnasieutbildning få behörighet till högre studier på högskola eller universitet oavsett gymnasieprogram. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H402959 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över behovet av en bred skatteöversyn och tillkännager detta för regeringen. Det har gått antog ”århundradets skattereform”, som den senast breda skattereformen kallades i folkmun. Syftet var ett skattesystem där den högsta marginalskatten inte skulle överstiga . frångick man dock principen att hälften av en löneökning skulle behållas av löntagaren genom införandet av värnskatten. Värnskatten var endast tillfällig, men den ersattes 1998 av en snarlik skatt. Själva grundprincipen handlade om ökad likformighet och neutralitet. Skattesatserna för kapital- och arbetsinkomster sänktes kraftigt som skattebaserna breddades. Under de som gått sedan den reformen antogs har inkomstklyftorna påtagligt ökat. Ett stort antal avsteg har gjorts från de ursprungliga principerna om likformighet och neutralitet. Till exempel är momsen inte längre enhetlig utan stora variationer förekommer. Ett annat exempel är att investeringar i fastigheter beskattas lägre än de flesta andra kapitalinvesteringar. Ett tredje exempel är de generösa villkoren som finns för egenföretagare att beskatta inkomster som kapitalvinster. De sammelsurium av undantag och särlösningar som genomförts sedan skattereformen har försämrat det svenska skattesystemets funktion. har olika regeringar med stöd av en majoritet i skruvat lite här och lagat lite där vilket resulterat i ett skattesystem som uppfattas som spretigt och otydligt. Dessutom har mycket hänt såsom medlemskap i och en internationalisering av ekonomi. Globaliseringen har bidragit till vinstförflyttningar till skatteparadis, vilket innebär förluster av skatteintäkter som så väl behövs för att garantera ett välfärdssamhälle som omfattar alla. Det är dags att se över behovet av en ny bred skatteöversyn som resulterar i ett system som är långsiktigt hållbart över flera mandatperioder, oavsett vilken politisk majoritet som styr. Den bör hantera beskattning på arbete, företag och kapital inklusive ränteavdragen samt ta hänsyn till de ökade inkomstklyftorna och inte minst ha en bred förankring bland medborgarna.
mot · H402960 · 2016-10-03 00:00:00 — Rättvisa villkor mellan upplåtelseformer ställer sig bakom det som anförs i motionen om en rättvis bostadsmarknad och vikten av att se över hur neutrala och rättvisa skattevillkor mellan upplåtelseformerna kan uppnås och tillkännager detta för regeringen. Den stora bostadsbrist som råder på många håll i landet är väl känd. Lågt bostadsbyggande driver upp boendekostnaderna, minskar rörligheten i samhället, ökar trångboddheten och förhindrar unga människor att skaffa ett eget boende. Det riskerar också att hämma tillväxten. Bostaden är en social rättighet och bostadspolitiken är en del av välfärdspolitiken. Därför finns ett tydligt samhälleligt ansvar att trygga bostadsförsörjningen. En viktig del av en fungerande bostadsmarknad är hyresrätter. De gör att människor kan flytta till den ort där jobb eller studier finns, unga kan flytta hemifrån och utan kapital också få tillgång till ett boende. Dagens skattevillkor missgynnar hyresrätten som upplåtelseform och leder också till att färre hyresrätter byggs. Ränteavdragsrätten på lån till bostäder blir en skattesubvention till dem som äger sin bostad. Det bidrar till en orättvis skattesituation där hyresrätter tydligt missgynnas. Många flerfamiljshus med hyresrätt som upplåtelseform är i behov av renovering som fått stå tillbaka på grund av höga kostnader. ROT-avdraget som det är utformat går inte att nyttja för fastighetsägare till upprustning av flerfamiljshus utan blir istället endast en skattelättnad för dem som äger sin egen bostad. En av anledningarna till bostadsbristen är höga produktionskostnader. Bristen på bostäder har gjort att prisutvecklingen på bostadsrätter i attraktiva områden har skenat. Detta har i sin tur förstärkt en utveckling där nybyggen allt oftare är bostadsrätter och mer sällan hyresrätter. Värst har det drabbat nybyggandet av mindre hyresrätter, eftersom kostnaden per kvadratmeter att bygga är som högst för dem. På många sätt framstår hyresrätten som den dyraste upplåtelseformen, både ur individens och samhällets synvinkel. Detta är olyckligt och förutsättningarna för mer neutrala och rättvisa skattevillkor mellan upplåtelseformerna bör därför övervägas.
mot · H402961 · 2016-10-03 00:00:00 — Se över möjligheten till ROT-avdrag utomlands ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av ROT-avdragets regelverk med syfte att endast tillåta avdrag för renoverings-, om- och tillbyggnadsåtgärder för objekt placerade i och tillkännager detta för regeringen. beviljades 1 900 svenskar i skattereduktion för RUT- och ROT-tjänster utförda i ett annat EU/EES-land. Det är en ökning med . Den största delen av utbetalningarna har gått till svenskars semesterbostäder i , och i våra grannländer och vi kan anta att det i de allra flesta fall inte är svenska företag som har utfört arbetet. Därmed är det här en avdragsmöjlighet som överhuvudtaget inte går i linje med ROT-avdragets ursprungliga tanke om att skapa jobb och minska svartarbetet i . Det ligger också nära till hands att anta att skattesubventionen särskilt gynnar höginkomsttagare varför avdraget även är problematisk ur ett fördelningspolitiskt perspektiv. Att regeringen har sänkt ROT- avdragets subventionsgrad från till är bra, men ytterligare förändringar är nödvändiga. Enligt köpte över en miljon svenskar som subventionerades med 2015. Det är mer än statens kostnad för garantipension till våra äldre. Sedan ROT- avdraget infördes har reformen kommit att bli dyrare än någon kunde förutse och det gör det angeläget att närmare granska avdragets fördelningspolitiska profil. Vi anser att en översyn av ROT- avdragets regelverk med syfte att endast tillåta avdrag för renoverings-, om och tillbyggnadsåtgärder för objekt placerade i skyndsamt bör genomföras.
mot · H402962 · 2016-10-03 00:00:00 — Låt användandet av intäkterna från trängselskatten beslutas regionalt ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge regionerna betydande bestämmanderätt över intäkterna från trängselskatten och tillkännager detta för regeringen. Trängselskatt är ett medel för att styra trafikflöden ur ett miljöperspektiv som dessutom möjliggör investeringar för att underlätta framkomlighet. För att nå acceptans för miljöavgifter eller trängselskatt så måste de som betalar också se tydliga resultat och förbättringar i framkomlighet. Allt annat är oacceptabelt. Beslutanderätten över intäkterna ligger hos regeringen och inte i regionerna. Detta är inte rimligt! Beslutsfattande i regionerna skulle ge många goda effekter. Från idé till beslut skulle gå fortare. Trängseln skulle minska och framkomlighet i kollektivtrafiken och på vägarna skulle bli bättre. Regionerna behöver få en betydande bestämmanderätt över hur trängselskatten utformas och hur intäkter bäst används för olika investeringar i infrastruktur. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · H402963 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över fördelningen av kostnaderna i patientskadeförsäkringen och tillkännager detta för regeringen. När en person råkar ut för en skada till följd av behandling inom hälso- och sjukvården kan ersättning utgå enligt Patientskadelagen. Ersättningen ges då via den försäkring som vårdgivaren som orsakat skadan har tecknat. Detta är en bra ordning och en viktig lag för de människor som skadas inom sjukvården där skadan kunnat undvikas om vården agerat på ett annat sätt. Däremot finns det i lagen en begränsning av ersättningen till patienten både genom ett takbelopp och genom ett avräkningsbelopp ”självrisk”. Avräkningsbeloppet är en tjugondedel av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gäller när ersättningen bestäms. Detta innebär att ”självrisken” är . För patienter som utsatts för en behandling som lett till en skada kan ”självrisken” innebära ett stort ersättningsbortfall och till och med att i stort sett hela ersättningen för att åtgärda skadan uteblir. Exempelvis kan en felbehandling som lett till en tandskada innebär att patientens kostnad för tandskadan är lika stor som ”självrisken”. Det innebär att patienten får bekosta hela åtgärden själv. Det behövs därför en översyn av hur kostnaderna fördelar sig mellan patient och vårdgivare när det gäller ”självrisken” inom ramen för Patientskadelagen. En självrisk är normalt ett incitament för att den försäkrade ska vara aktsam. När det gäller patientskadeförsäkringen är det svårt att se att patienten genom aktsamhet kan undvika skadan.
mot · H402964 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över behovet av att ta fram en tydlig struktur för utbildning till yrken inom omsorger och äldreomsorg och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att ytterligare förstärka föreningslivet för att motverka äldres isolering och tillkännager detta för regeringen. En stark äldreomsorg av god kvalitet är en viktig fråga. När kroppen inte längre orkar med vardagslivets alla utmaningar eller när demensen har försvårat möjligheterna att leva ett självständigt liv bör det finnas en äldreomsorg av hög kvalitet. Äldreomsorgen står inför utmaningar. Välfärdslandet har inneburit att allt fler blir äldre som det på många håll är svårt att anställa kompetent personal till äldreomsorgen. har antalet sökande till gymnasieskolans omvårdnadsprogram sjunkit. Synen på att arbeta inom omsorgerna har blivit allt mer negativ och arbetsvillkoren har på många håll försämrats. är det tydligt att arbete inom äldreomsorgen kräver hög kompetens. Hälsan är generellt god bland våra äldre, om man jämför med andra länder. Ofrivillig ensamhet är dock ett växande problem i dagens samhälle. Ungefär var tredje äldre person är ensam mot sin vilja. De äldre som känner stor ensamhet har större risker att drabbas av fysiska eller psykiska sjukdomar. Bland de som är är den ojämförligt viktigaste faktorn för livskvalitet den psykiska hälsan. Social gemenskap, fysisk aktivitet och bra matvanor är några faktorer som är viktiga för att förebygga psykisk ohälsa hos äldre personer. Studier visar att stödsamtal hjälper bättre än läkemedel och ger dessutom färre biverkningar. En verkligt verkningsfull insatser är sociala aktiviteter för äldre. Det finns rapporter som visar att deltagande i sociala aktiviteter minskar depressioner samt innebär att färre insjuknar i depression. För att investera i det friska behövs satsningar och en ökad medvetenhet. Utbildningen för yrken inom äldreomsorgen behöver få en tydligare struktur med stärkta möjligheter för vidareutbildning och specialisering. Förutsättningar för föreningslivet att möta äldres ensamhet behöver stärkas. Det behövs en sammanhållen strategi för framtidens äldreomsorg. Arbetsvillkoren för de anställda inom omsorgerna behöver stärkas för att fler ska vilja stanna kvar och fler välja yrken inom vård och omsorg.