mot · H4023387 · 2016-10-05 00:00:00 — Plan för ett starkare – kraftfulla åtgärder mot terrorism ställer sig bakom det som anförs i motionen om kraftfulla polisiära insatser för att motverka parallella samhällen och otrygghet i områden som är utsatta för allvarlig brottslighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om samordning och effektivisering av samhällets insatser för att bryta det utanförskap och den utsatthet som återfinns i områden som är utsatta för allvarlig brottslighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta fram en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av samverkan och informationsutbyte mellan olika myndigheter för att bättre kunna identifiera riskpersoner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att riktlinjer för att hantera återvändare ska upprättas där lagföring ska komma i främsta rummet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta etableringen av avhopparverksamheter för avhoppare och andra individer som vill lämna sina kopplingar till terroristorganisationer och våldsbejakande extremistgrupper och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska ha tillräcklig operativ förmåga och kunna agera i samband med terroristangrepp på flera geografiska platser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kapaciteten och behovet av att i kunna utreda terroristbrott och krigsbrott som begåtts utomlands och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta initiativ till strukturerad och bred samverkan mellan myndigheter – som Säkerhetspolisen, , , , och – och bank- och finanssektorn samt andra branscher och branschföreträdare i syfte att kunna upptäcka och ta initiativ mot finansiering av terrorism och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör göras möjligt att erhålla underrättelseinformation från signalspaning även när förundersökning har inletts och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta initiativ till en bredare översyn av om nuvarande lagstiftning på tvångsmedelsområdet står i överensstämmelse med dagens tekniska utveckling samt redan känd kommande och förväntad teknikutveckling och vid behov återkomma med förslag till lagändringar och eventuell ny lagstiftning, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta initiativ till en bredare översyn av Säkerhetspolisens behov av nya verktyg för att upptäcka och utreda terroristbrott, utöver hemlig dataavläsning som är under utredning, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta initiativ till en utredning om hur beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation på ett rättssäkert sätt ska kunna kopplas till en person i stället för – som – ett telefonnummer eller en annan adress och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillskapa en strategi för att hantera problemen med cyberkriminalitet – som också kan kopplas till terroristorganisationer – och hur terroristorganisationers användning och propagandaspridning på internet och sociala medier ska motverkas och hanteras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ställa krav på att tillser att alla operatörer fullt ut uppfyller sina skyldigheter avseende datalagring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta initiativ till att arbetet med att skapa en digital standard för trafikdata återupptas och se till att detta arbete leder till avsett resultat och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till ytterligare kriminalisering av medverkan i stödfunktioner för en terroristorganisation – såsom materielvård, transport och underhåll eller matlagning – som bidrar till organisationens förmåga att delta i en väpnad konflikt eller att begå allvarliga brott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att i svenska pass skriva in förbud mot att besöka vissa länder i syfte att förhindra deltagande i terroristaktiviteter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten att återkalla uppehållstillstånd i vissa situationer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att helhetsperspektiv samt kraftfulla åtgärder för bekämpande och motverkande av terrorism ska vara fokus för internationella arbete inom detta område och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska bidra till kapacitetsutbyggnad av rättsliga funktioner i andra länder, inte minst för att kunna säkra bevisning avseende terroristbrott och krigsförbrytelser, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör bidra till att världens länder på ett bättre och mer effektivt sätt driver på genomförandet och implementeringen i nationell lagstiftning av säkerhetsrådets resolutioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör bidra till att – i de länder där störst behov föreligger – utveckla de nationella rättssystemen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör bidra till att utveckla samarbetet inom Europeiska unionen för att effektivare kunna bekämpa terrorism och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förstärka den svenska militära insatsen mot global terrorism och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i ökad utsträckning använda det svenska biståndet för att stärka stater i sönderfall som är i farozonen för att bli baser åt terrorister, och detta tillkännager för regeringen. I plan för ett starkare ökar tryggheten för alla. ska ha en trygghet att lita på. Det kräver att kraftfulla åtgärder mot terrorism vidtas. Terrorism är ett allvarligt och på många sätt växande problem i hela världen. Vissa länder är mer utsatta än andra. Ser man till utvecklingen av terrorismen och den statistik som finns tillgänglig i Global Terrorism Database (GTD), där i storleksordningen 140 000 terrordåd finns registrerade, kan man konstatera att det totala antalet dödsfall till följd av terrorism ökade . Terrorismen är fortfarande starkt koncentrerad till fem av världens länder; , , , och . Så många som av de avlidna i terroristattentat förlorade livet i dessa länder. har vi sett hur länder i utsatts för flera uppmärksammade attacker. Bland de länder som utsatts finns exempelvis , och . En relativt sett mycket liten del av alla dödsfall på grund av terrorism har dock inträffat i det som kan kallas västvärlden. har av alla dödsfall (bortsett från ) inträffat i västvärlden. har Isil/Daish pekat ut , de europeiska länderna, och som måltavlor för attacker. Sammanfattningsvis kan sägas att terrorismen i världen har ökat i intensitet och spridning. Förståelse för de underliggande faktorerna för terrorism är en förutsättning för att kunna skapa effektiva strategier för att kunna bekämpa den. Flödet av utländska terroriststridande som har begett sig till och har fortsatt att öka även om ökningstakten har avtagit. Aktuella beräkningar påvisar att har mer än 30 000 utländska terroriststridande från mer än 100 olika länder begett sig till och . Vissa bedömningar uppskattar att över 7 000 nya utländska terroriststridande kom till och under den första hälften av 2015. Attraktionskraften hos Isil/Daish är fortfarande stark hos många individer. Från FN:s sida har man gjort bedömningen att attraktionen att resa som utländsk terroriststridande skulle minska om Isil/Daish kan kontrollera något geografiskt område. Detta är ett viktigt skäl till varför Isil/Daish måste bekämpas med militära medel. är situationen sådan att Isil/Daish inte har något större intresse av tillresta utländska terroriststridande som saknar militär kompetens eller någon annan specifik efterfrågad kompetens. Personer som sympatiserar med Isil/Daish har därför uppmanats att i stället agera på egen hand i sina hemländer eller i andra länder. av alla utländska terroriststridande kommer från europeiska länder medan av dem kommer från grannländer i och . Tio av de elva länder med mer än 500 avlidna på grund av terrorism hade också de högsta nivåerna av flyktingar och internflyktingar (internally displaced people, IDP). Ser man till konflikten i kan man konstatera att den har föranlett att 4 miljoner människor har flytt över landets gräns, men att det finns 7 miljoner internflyktingar i . Kostnaderna förorsakade av terrorismen har ökat dramatiskt. Uppskattningar har visat att den ekonomiska kostnaden för terrorism nådde sin dittills högsta nivå 2014 efter en ökning om från närmast föregående år och en tiofaldig ökning räknat . Beloppet hamnade på 52,9 miljarder USD. har liksom andra länder i västvärlden socioekonomiskt svaga områden som är utsatta för allvarlig brottslighet. Polisen har klassificerat dessa som särskilt utsatta områden, riskområden och utsatta områden där det finns det en förhöjd risk för att individer och grupper av individer radikaliseras. Låg polisiär närvaro och hög brottslighet i sådana områden leder till att laglydiga människor tappar tilltron till rättsväsendet. Allmänt sett är sådan utsatthet och upplevd rättslöshet starka underliggande drivkrafter för radikalisering och terrorism. Polisens kontaktskapande arbete bör riktas mot laglydiga människor som bor i sådana områden för att öka förtroendet för polisen och för att mobilisera så att det offentliga rummet kan återtas och domineras av dem. En delvis ny trend som anställda inom har informerat om och som inte har varit särskilt framträdande i är ett ökat politiskt intresse hos yngre kriminella personer som bor och verkar i vissa utanförskapsområden. Detta har kommit till uttryck genom åsikter om politiska förhållanden i och i övrigt mer eller mindre bestämda åsikter i vissa politiska och religiösa frågor. De individer som ägnar sig åt brottslig verksamhet i sådana områden ska utan undantag – när förutsättningar för det föreligger – gripas och lagföras för all uppdagad brottslighet. Polisen måste kunna upprätthålla allmän ordning och säkerhet överallt. För att förebygga radikalisering och motverka uppkomsten av terrorism krävs kraftfulla polisiära insatser för att motverka parallella samhällen och otrygghet i områden som är utsatta för allvarlig brottslighet och utsatta områden. I sådana områden krävs det insatser inte bara från polisen. Även andra samhällsfunktioner ska kunna utföra såväl akuta insatser som långsiktigt arbete. Det handlar såväl om ambulans och räddningstjänst som kommuner i vidare mening och andra statliga myndigheter samt andra aktörer som på olika sätt kan bidra till att vända utvecklingen. För att långsiktigt åstadkomma förändringar i sådana områden krävs det samordning och effektivisering av samhällets insatser för att bryta det utanförskap och den utsatthet som finns i områden som är utsatta för allvarlig brottslighet. En handlingsplan för det förebyggande arbetet Vi anser att regeringen ska ta fram en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism. För att långsiktigt kunna bekämpa terrorism och radikalisering måste problemet angripas från flera olika håll. Det förebyggande arbetet är betydelsefullt och samhällsinsatser som kan bryta oönskad utveckling minskar senare problem. Det är positivt att regeringen för omkring tog fram en uppdaterad strategi mot terrorism. Efter det att alliansregeringen lade fram en strategi mot terrorism 2012 hade mycket hänt. Samhällsutvecklingen och det ökade hotet i vår omvärld gjorde att en uppdatering var nödvändig och angelägen. Strategins syfte är att ge en samlad bild av det arbete som behövs, men den anger också regeringens syn på olika insatser. Regeringens strategi fokuserar på det förebyggande arbetet, men redovisar få konkreta åtgärder som effektivt kan bekämpa terrorism och motverka radikalisering. Vi vill peka på betydelsen av konkreta åtgärder både förebyggande och repressiva. Vi vill särskilt understryka att brottsbekämpande myndigheters förmåga och kapacitet att förhindra terrorbrott behöver utvecklas vilket i sin tur leder till ett behov av skarpa lagstiftningsförslag. träffades en överenskommelse kring åtgärder mot terrorism mellan , , , , och som i någon utsträckning har lett arbetet framåt. Regeringen framhåller betydelsen av förebyggande arbete och anger att ett särskilt fokus ligger på området ”Förebygga”. Trots detta saknar strategin allt annat än hänvisningar till sådant som kan sägas vara traditionella brottsförebyggande insatser – främst inriktade mot ungdomar – och som egentligen inte har någon bäring på de specifika utmaningar som finns för att kunna förebygga och motverka radikalisering och våldsbejakande extremism. Det förbyggande arbetet bör ske på bred front och omfatta ett antal olika åtgärder. Allmänt sett behöver kunskapen öka i samhället – och framförallt hos offentliga aktörer – om vad som kan utlösa processer som leder till radikalisering. Uppbyggandet av kunskap bör ta sikte på hur radikalisering kan upptäckas på ett tidigt stadium. Sådana kunskaper är särskilt värdefulla för dem som arbetar i skolan, hos kommunala myndigheter och hos andra aktörer som kommer i kontakt med ungdomar i miljöer där radikalisering kan förekomma. På ett allmänt plan är det också betydelsefullt att motverka faktorer som skapar en känsla av utanförskap. Det förebyggande arbetet bör konkretiseras genom att olika typer av insatser identifieras och att det utarbetas en handlingsplan för hur det förebyggande arbetet ska bedrivas där det också framgår vem som har ansvar för vad. I överenskommelsen kring åtgärder om terrorism återfinns följande under rubriken ”Tydliggör kommunernas ansvar”: ”Genom samtalen nåddes enighet kring att kommunerna har ett ansvar för ett strukturerat och konkret arbete med att förebygga radikalisering och rekrytering till våldsbejakande grupper. Det är viktigt att det lokala och centrala ansvaret samspelar vad gäller återvändare. Regeringen ska överväga vilka åtgärder som kan vidtas om det finns kommuner som inte lever upp till sitt ansvar. Det civila samhällets roll i arbetet mot våldsbejakande extremism kan inte nog understrykas.” Vi menar att det finns anledning att konkretisera detta något mer för att därigenom skapa bättre förutsättningar för kommunerna att kunna leva upp till sitt ansvar. I utanförskapsområden och för de människor som bor där, sker i allmänhet omfattande insatser från kommuners sida. För att arbetet med att motverka radikalisering och våldsbejakande extremism ska tas på största allvar och även få den tyngd som är nödvändig för att långsiktigt kunna nå framgång anser vi att ansvaret för detta arbete ska ligga på högsta politiska nivå i kommunerna. Detta kan hanteras exempelvis genom att ansvaret tydliggörs genom att inarbetas i en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet. Om det skulle visa sig vara otillräckligt eller av andra skäl inte bedömas vara lämpligt bör lagstiftning – där ansvaret tydliggörs – övervägas. Riktlinjer för att offentliga medel ska användas för rätt ändamål Överenskommelsen kring åtgärder om terrorism innefattar att inga offentliga medel ska gå till våldsbejakande budskap. I överenskommelsen anges att det är viktigt att bidragsgivare säkerställer att offentliga medel inte ges till organisationer som sprider våldsbejakande budskap. För att få statsbidrag måste en organisation leva upp till grundläggande demokratiska värderingar. Skulle de förespråka våldsbejakande budskap ska de inte få något stöd. Det gäller i synnerhet budskap som förespråkar terrorism. Det är också möjligt att kräva tillbaka stöd som beviljats på felaktiga grunder. Överenskommelsen är bra i denna del. Den innefattar dock endast ett ställningstagande och beskriver inte hur detta ska få genomslag hos alla som på olika sätt har möjlighet att bevilja bidrag av offentliga medel. Det är viktigt att det även i praktiken inte går några offentliga medel till att finansiera spridandet av antidemokratiska och våldsbejakande budskap. Efter att överenskommelsen ingicks har det framkommit fall där offentliga medel har betalats ut till en organisation som bjudit in så kallade hatpredikanter. Regeringen borde därför ta denna fråga ett steg vidare genom att utarbeta riktlinjer som så långt som möjligt garanterar att den restriktivitet med offentliga medel som eftersträvas också fungerar i praktiken. Vidare bör anges hur arbetet med att – i förekommande fall – korrigera felaktiga utbetalningar ska äga rum. Det är troligt att även ny lagstiftning erfordras eftersom grundprincipen är att positiva förvaltningsbeslut inte kan ändras om det är den som har fattat beslutet som har gjort fel. Den typiska felaktigheten i en nu tänkt situation skulle vara att någon beslutsfattare inte har gjort tillräckliga bakgrundskontroller innan ett beslut har fattats. Vi anser att regeringen ska utarbeta riktlinjer som innebär att inga offentliga medel från någon myndighet eller kommun ska komma till användning för verksamhet eller åtgärder som riskerar att direkt eller indirekt stödja radikalisering, våldsbejakande extremism eller terrorism. Detta förslag återfinns i Alliansens motion om ett utvecklat arbete mot våldsbejakande extremism. Åtgärder för att hantera återvändare samt avhopparverksamheter Både i och i de allra flesta andra länder krävs en förbättrad och utökad analytisk förståelse för att urskilja riskindivider. Attacker bör följas upp och övervakas. Detta kan kombineras med olika former av insatser för att förhindra fortsatt radikalisering eller för att återanpassa personer som redan har radikaliserats eller som har deltagit i terroristaktiviteter. Ett problem när det gäller tidigare stridande som har återvänt är att många av dem själva har begått mycket allvarliga brott som gärningsmän eller medverkat i andras mycket allvarliga brottslighet i konfliktområdena. Det finns mycket begränsade möjligheter till lagföring på grund av svårigheterna att säkra bevisning. Detta är ett principiellt problem som skapar problem i ett rättssamhälle. Härutöver är det mycket möjligt att vissa av de tidigare stridande kan vara djupt traumatiserade av vad de har varit med om. Sådana personer kan vara mycket svåra eller omöjliga att återanpassa till ett normalt liv i samhället. De kan uppvisa och generera andra mycket allvarliga sociala problem som inte är knutna till terrorism. En utgångspunkt måste vara att lagföring för eventuell förövad brottslighet ska ske i samtliga fall där det är möjligt. Det bör göras omfattande ansträngningar beträffande alla återvändare i syfte att utreda förövad brottslighet. Regeringen måste ta ansvar för att olika myndigheter arbetar med återvändande och att deras arbete samordnas. Det är viktigt att säkerställa att återvändare kontrolleras. Mycket kan göras för att utöka och förbättra samverkan och informationsutbyte mellan olika myndigheter i syfte att bättre kunna identifiera riskfaktorer för radikalisering. En bred genomgång bör göras för att hitta bättre modeller för riskanalys. I det sammanhanget är det dock angeläget och viktigt att påpeka att hänsyn alltid ska tas till hur den personliga integriteten ska värnas i ett fritt och öppet samhälle. En del i en strategi att hantera återvändare bör vara att se till att det finns förutsättningar att etablera fungerande avhopparverksamheter. Sådana avhopparverksamheter kan tillgodose olika behov på individnivå. Det kan vara så att även personer som inte har deltagit i strider för någon terroristorganisation behöver hjälp med att lämna sina kopplingar till någon organisation som har terrorism eller någon annan form av våldsbejakande ideologi på agendan. Vi anser att det är angeläget att underlätta etableringen av avhopparverksamheter för individer som vill lämna sina kopplingar till terroristorganisationer och våldsbejakande extremistgrupper. Ökade resurser till Säkerhetspolisen och samt förstärkning av utredningsresurser De ökade krav som krävs i arbetet för att motverka och bekämpa radikalisering, terrorism och olika former av våldsbejakande extremism innebär att Säkerhetspolisen kommer att belastas ytterligare, utöver vad dagens situation redan medför. Detta kräver i sin tur ett resurstillskott för Säkerhetspolisens verksamhet. Säkerhetspolisens budget bör därför utökas. I regeringens strategi mot terrorism pekas på resurser från polisregionerna som en förlängning av det arbete gör. Därutöver framhåller regeringen att vid behov ska kunna inhämta stöd från motsvarande styrkor från andra EU-länder. Vidare betonas vikten av samverkan mellan polisen, Säkerhetspolisen och Försvarsmakten för att möta en eventuell terrorattack i . Alliansregeringen tog initiativet till att ett sådant samarbete kunde implementeras redan i den förra terrorismstrategin och det är viktigt att arbetet fortsätter både när det gäller övning och kapacitetsuppbyggnad. Överenskommelsen kring åtgärder mot terrorism innefattar att polisens insatskapacitet ska säkerställas. I den delen anförs följande i överenskommelsen: ”Det är prioriterat att säkerställa att insatsstyrka kan agera på flera platser och . Ett uppdrag ges till att utreda hur denna förmåga kan säkerställas.” Utredningen avseende insatskapaciteten får antas gälla den egna nationella insatsförmågan i första hand. Detta är i sig bra, men med hänvisning till bland annat den så kallade kan man redan nu fastslå att egna operativa förmåga inte är tillräcklig. Vi moderater vill öka operativa förmåga och kapacitet att möta terroristangrepp på flera geografiska platser alldeles oavsett vad den överenskomna utredningen i övrigt kan komma fram till, bland annat genom att öka personalstyrkan. I överenskommelsen kring åtgärder mot terrorism nämns att insatskapaciteten stärks genom internationell samverkan inom ramen för Atlasrådsbeslutet och möjligheten att inhämta stöd från Försvarsmakten. Det finns i och för sig inte några invändningar mot detta, men den nationella förmågan måste kunna stå på egna ben. Terroristattacker som exempelvis i och på Utöya 2011 samt Parisattackerna visar att det inte finns någon tid över för att invänta stöd från andra länder. Sådana internationella lösningar avseende operativa insatser kan endast ha betydelse i tidsmässigt längre och mer omfattande scenarier. Därför krävs en egen nationell insatskapacitet som klarar svenska behov. Det är vidare viktigt att säkerställa att den internationella åklagarkammaren i har rätt resurser, exempelvis tillräckligt med specialutbildade poliser som kan bistå i utredningarna. Åklagare har varnat för att krigsförbrytare kan gå fria i för att det finns för få poliser som utreder de misstänkta brotten. Detta är inte acceptabelt. Beträffande förmåga sägs följande i överenskommelsen kring åtgärder mot terrorism: ”För att arbetet mot terrorism ska vara effektivt krävs att det också finns nödvändig förmåga att hantera dessa utredningar inom .