mot · H4023347 · 2016-10-05 00:00:00 — Ett ökat antal anpassade bostäder för äldre i form av så kallade mellanboendeformer, det vill säga bostäder mellan den ordinarie bostaden och särskilt boende (till exempel trygghetsbostäder och seniorbostäder) kan bidra till att fler äldre skaffar sig tillgängliga bostäder . Dessa boendeformer kan också öka antalet flyttkedjor och rörligheten på bostadsmarknaden samt skjuta upp behovet av särskilt boende för äldre. Minskat, eller åtminstone inte ökat, tryck på särskilt boende, som är en mycket kostsam behovsbedömd boendeform, kan innebära besparingar för kommunerna och leda till att de lättare kan anpassa sin verksamhet till den demografiska utvecklingen. Behovet av fler boendeformer för kategorin ”friska äldre” kommer att bli en av de större frågorna på bostadspolitikens område . Det behövs åtgärder som underlättar kommunernas beredskap att utveckla boendeformer som passar målgruppen. Under förra mandatperioden utsågs kristdemokraten att utreda förutsättningarna för äldrebostäder, och presenterades utredningen ”Bostäder att bo kvar i. Bygg för gemenskap i tillgänglighetssmarta boendemiljöer” med flera intressanta förslag som bör övervägas. finns ett stöd till s.k. trygghetsboenden för att kompensera för de merkostnader som uppstår i form av exempelvis gemensamhetsutrymmen. Nuvarande stöd löpte ut och regeringen har därför ansökt om tillstånd för en treårig förlängning av stödet hos . vill i likhet med regeringen fortsätta det viktiga stöd i form av en äldrebostadspeng som möjliggör uppförandet av fler bostäder för äldre och avsätter därför för detta i utgiftsområdesmotions UO 25 Allmänna bidrag till kommuner, anslag 1:1. För att stärka äldres ekonomiska situation höjer vi också bostadstillägget för pensionärer med för ensamstående respektive för sammanboende, och höjningen kommer de pensionärer som har det sämst ställt till del. Det handlar ofta om äldre kvinnor som har tagit ett stort ansvar för hem och barn och därför har en mycket liten pension att leva på. Höjningen redovisas under utgiftsområdesmotion UO 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom. spelade en mycket viktig roll för att hyressättningssystemet reformerades 2011 i en överenskommelse mellan parterna på bostadsmarknaden och regeringen. I enlighet med överenskommelsen ska allmännyttan bedrivas enligt affärsmässiga principer och allmännyttans självkostnader ska inte längre vara normerande. Hyran ska istället fastställas till bruksvärdet utifrån förhandlingar mellan hyresgästföreningen och de privata och kommunala fastighetsägarna. Tanken är att ge den enskilda lägenhetens kvalitet en tyngre roll för hyressättningen. Hyresförhandlingsmodellen har sedan den etablerats främjat en friare hyressättning men präglas på många håll av konfliktfyllda förhandlingar. Hyresrätten är den överlägset mest flexibla upplåtelseformen. Boendet i hyresrätter är påfallande standardiserat utifrån dess byggnormer. Istället för standardiseringen bör det vara möjligt att bygga blandat och att bygga billigt med lägre standard för dem som vill ha det. För unga som har svårt att få pengarna att räcka till och vars boendehorisont kanske är kortare. borde det vara möjligt att bygga ännu dyrare för dem som vill ha högre service och högre standard på materialvalen. Variationen skulle göra hyresrätten mer attraktiv och ge ett bredare utbud av hyresrätter. Att förändra och utveckla hyresrätten leder till socialt engagemang, möjlighet att utveckla kringtjänster och öka kvaliteten i boendet. Individuella lösningar behöver inte enbart vara utseendemässiga utan också beakta servicegrad, och på detta sätt kunna leva upp till den enskilde hyresgästens efterfrågan. För äldre är kringtjänster av stor vikt. Fler pensionärer skulle vilja ha fler kringtjänster; receptionstjänster, städning och vaktmästeritjänster som skulle kunna erbjuda hjälp med att byta lampor och sätta upp tavlor. Möjligheterna att utveckla kringtjänster är många om man tillåter system som kan reglera och få betalt för det. I en ambition att bejaka denna möjlighet tillsatte alliansregeringen en utredning (Tillval i hyresrätt 2008:94) som presenterade ett antal förslag för hur till- och frånval i hyresrätter skulle kunna ge ett större inflytande över det egna boendet. En lagrådsremiss (Fler tillval för hyresgäster) lades också fram med förslag om en ny modell för avtal mellan hyresgäster och hyresvärdar om lägenhetens standard. Tyvärr har nuvarande regering gjort klart att man inte avser gå vidare med utredningen eller lagrådsremissen. Enligt är detta en missad chans för hyresrättens utvecklande. vill istället att lagrådsremissens förslag för större valfrihet i utformandet av den egna bostaden genomförs så att hyresrättens attraktivitet stärks med en större möjlighet att personligen forma dess karaktär. finns också en möjlighet för fastighetsägare att vid nyproduktion förhandla om så kallad presumtionshyra. Hyressättningen är då inte beroende av övriga hyror på orten och blir därmed mer marknadsmässig. Presumtionshyran gäller och undantas då från bruksvärdesprövningen. Den korta perioden driver dock upp hyran då den bara under kan bidra till finansiera kalkylen för husets uppförande. Om den presumtionshyran kunde få fortsätta skulle istället en mer plan hyressättning erhållas. Motpart och innehavare av förhandlingsmonopolet för presumtionshyrorna är . Den roll innehar vid förhandlingar för presumtionshyror motsvarar ett veto. Det finns ingen möjlighet att fortsätta en ambition att bygga med presumtionshyra genom att driva i hyresnämnd eller genom medlingspart om gett sitt nej. Det saknas ett institutionellt regelverk eller nationell överenskommelse med ska innehålla för parametrar och vad som ska styra dessa förhandlingar. Trots att presumtionshyrorna ska baseras på byggherrens kostnader förekommer uppgifter om att förhandlare kommer till förhandlingsbordet med egna kalkyler över dessa kostnader. De egna kalkylerna stödjer sen önskade hyresnivå. Det saknas också klarhet på hur en presumtionshyra kan justeras . Hyreslagen anger att de ska vara ”skäligt med hänsyn till den allmänna hyresutvecklingen på orten”. accepterar i praktiken inte några hyreshöjningar och hänvisar till att presumtionshyran ligger högt från början. Med ledning av den hämmande verkan för tillkomsten av presumtionavtal som roll innebär bör därför vetorätten vid förhandlingarna avskaffas. När fastighetsägare ska göra en bruksvärdesprövning av nyproduktion som inte erhållit presumtionshyror eller vid omfattande renoveringar i befintliga bestånd kan inte lägenheter med presumtionsavtal användas. Renovering försvåras då och bruksvärdessystemet urholkas. Blotta hotbilden om att förhandlingar ska gå i stå gör att byggföretag avstår möjligheten till presumtion eftersom presumtionsförhandlingarna genomförs sent i byggprocessen. Kollapsade förhandlingar gör också att lönsamhetskalkylen för hela bygget raseras. Enligt Bokriskommitténs underlag har presumtionshyror endast kommit att bli aktuellt i en tredjedel av det som nyproducerats . presenterade en rapport där man konstaterade att det svenska hyressättningssystemet motverkar ett effektivt användande av hyresrätter och att nybyggnation motverkas. presenterade också en rapport om makroekonomiska obalanser där uppmanades reformera hyressättningssystemet. Kommissionen tecknade ett första steg där friare hyressättning införs vid nyproduktion av bostäder och därefter en gradvis övergång till friare hyror som genomförs även i det befintliga bostadsbeståndet. refererade till de reformer som genomfördes i . De båda rapporterna sällades sig till tidigare publikationer från , , och den statliga . återkom 2014 med rapporten läge på bostadsmarknaden. Man slog fast att hyresbeståndet utnyttjas dåligt. Det är för dyrt att bygga sig ur det behov om 700 000 bostäder som måste till . En allt mindre del av hushållens medelinkomst läggs på hyra, och den genomsnittlige inkomsttagaren har bättre råd att efterfråga mer av hyresboende än . De som vill ta ett arbete i någon av större städer, men framförallt kan inte det, den som vill flytta närmare arbetet för att spara tid och miljö kan inte det, de som är särbor men skulle kunna tänka sig att vara sambor fortsätter att vara särbor och den som har en hyresrätt som övernattningslägenhet ibland fortsätter med det. De preferenser som normalt driver efterfrågan på bostäder och skapar rörlighet får inte slå igenom i hyressättningen vilket i realiteten minskar tillgången på hyresbostäder. slog fast 2012 hur marknadsförutsättningarna under systemet innebär osäkra och svaga lönsamhetskalkyler vilket hämmar investeringsviljan i hyresbostäder i områden med stor efterfrågan. Andra investeringsalternativ blir mer attraktiva framför hyresrätten. pekade också på hur en konsekvens av det bristande utbudet är långa köer och en betydande svarthandel med hyreskontrakt. Rörlig arbetskraft, studerande och andra bostadssökande har haft och har svårt – eller omöjligt – att finna ett hyresboende. Den regionala underrättelsesektionen vid polisen i presenterade en rapport ”Illegal handel med lägenhetskontrakt inom den organiserade brottsligheten i ”. Rapporten visar hur svarthandeln gynnas av att bostadsmarknaden i upphört att fungera. Flera mord som ägt rum i kan enligt polisen kopplas till olaglig handel med lägenhetskontrakt. I avslöjade hur en fastighetsförvaltare på bostadsföretaget förmedlat förstahandskontrakt för stora summor. I för nyanlända meddelas att priset för ett andrahandskontrakt når , priset för ett förstahandskontrakt går högre. För den som skulle vilja efterhöra om ett förstahandskontrakt i väntar en längre kö. Under både 2014 och 2015 förmedlades majoriteten av de vanliga hyresrätterna i bostadskön med en kötid på mellan sex och . Genomsnittlig kötid 2014 var jämfört med . Bostadsköerna är inte det bästa måttet för bostadsbristen men visar på hur dåligt hyresmarknaden fungerar. Rörligheten är något större i förort där läget är närmare vad dess marknadspris motsvarar. För den som bor mer centralt där hyran ligger långt under marknadspriset är incitamentet för att lämna kontraktet låg. Istället hyr man där ut i andrahand eller ser till att kontraktet kan ärvas av någon närstående. Att stå utanför de nätverk där förstahandskontrakt innehas minskar väsentligt chansen att komma närmare de centralt lokaliserade fastigheterna. Andelen inrikes födda i är högst i innerstaden där är inrikes födda. Motsvarande siffra för yttre förorten är . Svårigheterna att med lönsamhet bygga hyresrätter och den efterföljande brist på hyresrätter som följer ger också mycket kostsamma effekter för företags kompetensförsörjning. rapporterar hur nästan en tredjedel av de snabbast växande företagen med 5–99 anställda i drabbats av svårigheter att rekrytera på grund av bostadsbristen. Vart femte tillväxtbolag har misslyckats med att rekrytera personal som de haft behov av. Företagen och universitet själva måste lägga ner tid och kraft på att försöka hitta bostadslösningar åt sina medarbetare för att ens kunna rekrytera. Kristdemokrater har varit drivande i att förbättra möjligheterna att hyra ut hela eller delar av sin bostad i andra hand, genom en friare hyressättning som bland annat gör det möjligt att ta ut en hyra för att täcka hela eller delar av de räntekostnader man har vid andrahandsuthyrning av en bostadsrätt, vilket ökat utbudet. Reformer av hyresregleringen måste ske varsamt. Det är viktigt att det finns ett starkt konsumentskydd på bostadsmarknaden. Människors boende är inte vilken vara som helst. Det handlar ofta om starka minnen och livsvariga relationer som är kopplade till bostaden. Människors olika livssituationer och tillgång till kapital är faktorer som gör att ett hyressättningssystem måste beakta många aspekter, inte bara de ekonomiska. som det är viktigt att värna om möjligheten att bo kvar i den lägenhet man trivs i är det ett faktum att det nya hyressättningssystemet brottas med flera stora utmaningar. Det byggs för få hyresrätter, många hyresrätter ombildas till bostadsrätter och det råder en omfattande svarthandel av hyreskontrakt. Systemet med presumtionshyror har misslyckats. En friare hyressättning skulle kunna motverka de brister som föreligger, främja uppförandet av fler hyresrätter och stärka boendeformens roll som första boende. De reformer som behövs kräver noggrann prövning innan genomförande. Även bruksvärdessystemet behöver reformeras. Vid lokala hyresförhandlingar bör läge ges ökad betydelse för en gradvis anpassning till ett marknadspris. förslag att för bostadsområden med lång köbild ge fastighetsägaren möjlighet att höja hyran (inklusive inflation) tills man nått ett marknadsvärde, bör också övervägas. bostadsmarknad har mycket höga trösklar. krävs plånbok, kontakter och fläckfritt förflutet för att få ett boende. kartläggning 2011 indikerar att 34 000 människor befinner sig i bostadslöshet eller är utestängda från bostadsmarknaden. I den siffran ingår alltifrån de som saknar tak över huvudet till de som tillfälligt bor på ett sådant sätt att de inte har ett eget boende. för individ- och familjeomsorg anger en växande hemlöshet där allt fler kommuner rapporterar underskott. av kommunerna har en så kallad sekundär bostadsmarknad där måste ta ett allt större ansvar för personer som inte kommer in på den ordinarie bostadsmarknaden. Ungdomar med svag ekonomi, nyanlända till vårt land och personer som lever på försörjningsstöd eller har betalningsanmärkningar tillhör dem som har svårast att etablera sig på bostadsmarknaden. I synnerhet för den stora grupp nyanlända som kom till föreligger risken att fastna i anläggningsboenden långt från arbetsmarknaden eftersom de inte kan få boende i den reguljära bostadsmarknaden. Den snabba utslussning som följer av den nya bosättningslagen förbättrar närheten till arbetsmarknaden. Detta innebär dock ofta kategoriboende i snabbt resta modulhus som ska vara temporära men riskerar bli varaktiga i brist på alternativ för vidareflyttning. Nyanlända hamnar också ofta i trångboddhet när s.k. eget boende väljs. Istället för eget boende blir man inneboende och därtill trångbodd. Även om bostadsbyggandet ökar markant kommer dessa grupper ha det bekymmersamt eftersom många hyresvärdar ställer höga krav för att hyra ut. Det är inte heller sannolikt att dagens nyproduktion genom flyttkedjor kan hjälpa dagens hemlösa att hitta boende i den utsträckning som krävs. Bostadslöshet får sägas vara ett av samhällets största misslyckanden. Många åtgärder måste vidtas för att möta denna utveckling på ett socialt men också statsfinansiellt ansvarsfullt sätt. Ett sätt är att höja bostadsbidragen, vilket alliansregeringen gjort i olika omgångar, både för barnfamiljer och för pensionärer. Vi förordar ytterligare höjningar av bostadsbidraget för barnfamiljer och höjt bostadstillägg för att på detta sätta kunna höja efterfrågekraften hos gruppen. anser att en bred bostadssocial utredning bör tillsättas för att brett analysera den sociala sidan av bostadspolitiken och utvärdera de instrument som används. Regler och lagar som försvårar etablering på bostadsmarknaden bör analyseras. Instrument som hyresgarantier och förvärvsgarantier bör utvecklas. I uppdraget bör också ingå att på djupet analysera för- och nackdelar med att tillämpa för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för utsatta grupper. Målet ska vara att skapa en bostadspolitik som tillgodoser alla medborgares grundläggande rätt till en bostad. Gruppen EU-medborgare ingår inte i den statistik som ligger till underlag för arbete. har inte några skyldigheter gentemot denna grupp. Som medborgare i ett EU/EES-land har man inte rätt att vistas i ett annat EU/EES-land mer än . Därefter måste man kunna uppvisa att man har en försörjning och att man omfattas av en heltäckande sjukförsäkring. förekommer rop på att förbjuda tiggeri. En sådan lagstiftning är emellertid svår att finna tillämpning för och knappast ej heller önskvärd. Istället behöver samhället redskap som gör det möjligt att tillämpa gällande lagstiftning. EU-medborgare från företrädelsevis och har kommit att representera en ny typ av fattigdom och utanförskap vi inte har sett i på generationer som återkommit till stora delar av landet. Försörjningsmöjligheten som attraherar till är möjligheten att tigga. Kristdemokrater tillerkänner ett etiskt ansvar gentemot medmänniskor men ser också det ansvar staten har mot värden som rättvisa och lagbundet styre. Staten måste vara tydlig med att vägen ur fattigdom inte går via tiggeri. Vi ska inte bidra till att människor uppmuntras till att söka sig till tiggeri. Tiggeri motverkar att människor i utsatthet tar den längre och krokigare vägen ur fattigdomen som går via utbildning, små lokala verksamheter, egna hem, handel, social sammanhållning och egen försörjning. ser ett flertal lösningar för att adressera den problematik som tiggeriet representerar. ─ bör verka för att EU sätter större press på och . Ett särskilt sändebud bör utses att övervaka hur dessa länder agerar för att minska diskrimineringen. ─ Avdrag för gåvor till ideella organisationer bör återinföras. ─ Medel ur EU:s sociala fond bör gå direkt till de ideella organisationer som verkar i och . ─ En kommun ska kunna besluta om lokala ordningsföreskrifter inom begränsade områden. Till exempel att vissa gator eller entréer inte får delas ut flygblad, samlas in pengar eller ställas upp föremål utan lov. ─ Framväxten av parallella samhällen måste stävjas. Det måste bli enklare att avhysa illegala bosättningar. Kommuner bör ges rätt att använda lokala ordningsvakter för att avhysa personer. Lokala ordningsvakter kan också vara behjälpliga med att kontrollera förekomsten av sjukförsäkring och vistelsetid i för dem som tigger. Med tydlig tillämpning av gällande lagstiftning samt med lokala ordningsföreskrifter kan tiggeriet reduceras till den grad att det blir ett sällanfenomen i svensk gatubild igen. Framförallt kan människor påbörja en resa till en värdigare framtid och tiggeriet reduceras. Höjda bostadsbidrag för barnfamiljer med knapp ekonomi Kostnaderna för boendet utgör i många hem en av de dominerande utgifterna. Att därför höja bostadsbidraget är ett bra sätt att stärka ekonomin för barnfamiljer som lever under knappa ekonomiska omständigheter. Ofta handlar det om ensamstående föräldrar där varje krona måste vändas, familjer där pengar saknas till saker som julklappar, medicin, glasögon eller barnkalas. Genom att höja bostadsbidraget ökar också möjligheterna för den här gruppen konsumenter att efterfråga bostäder. Den bostadsproducent som överväger uppförande av en ny fastighet gör en kalkyl som också innefattar vad tänkta bostadskonsumenter förmår att betala. En stärkt förmåga att klara att betala hyran även för dem med knappa inkomster gör att denna grupp också kan efterfråga nyuppförda bostäder. Något som främjar beslutet hos byggproducenter att vilja gå in i ett byggprojekt. Prioriteringen att stärka bostadskonsumenterna skiljer sig från regeringen vilken istället väljer att ösa pengar över dem som bygger bostäderna. En strategi som vänsterledda regeringar i ofta prövat till stora kostnader och felställda incitament för byggsektorn. medverkade genom alliansregeringen till att bostadsbidraget kunde höjas med. Det var höjningar som både generellt gick ut på att stärka konsumenters efterfrågan (2012) och sedan riktades specifikt gentemot gruppen med hemmavarande barn (2014). föreslår nu ytterligare höjningar av det särskilda bostadsbidraget för hemmavarande barn. Höjningen av bostadsbidraget redogörs detaljerat i utgiftsområdesmotion 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. avskaffade regeringen på kristdemokratiskt initiativ den statliga fastighetsskatten. Fastighetsskatten var oförutsägbar och beskattade värden som inte motsvarades av några löpande inkomster. Detta bidrog till att många människor upplevde en växande oro för möjligheten att kunna bo kvar i sitt hus. Med ett bostadsområdes växande popularitet bidrog fastighetsskatten till socioekonomisk segregation då de som inte längre hade råd med skatten tvingades flytta. Skatten slog blint och var ett exempel på en illegitim skatt som saknade förankring i folkdjupet. Trots att fastighetsskatten bytts mot en fastighetsavgift finns taxeringsvärdessystemet fortfarande kvar och skapar krångel för enskilda småhusägare. Därmed finns också den struktur kvar som skulle kunna användas för att återinföra det gamla fastighetsskattesystemet. finns liten anledning att behålla taxeringsvärdessystemet, varför vi föreslår att det bör avskaffas. En av de stora bostadspolitiska utmaningarna är renoveringen av miljonprogrammet. Uppgifterna varierar kraftigt kring hur mycket det kan tänkas kosta, men klart är att det i flera kommuner är stora renoveringsbehov. I debatten kring miljonprogrammet figurerar krav på statliga subventioner för att minska de påfrestningar som renoveringarna kan innebära för hyresgästerna. Regeringen går också fram med tilldelningen av en miljard för energieffektivisering, renovering av flerbostadshus samt ett stöd för förnyelse av utomhusmiljön. anser att subventioner är fel väg att gå. För det första, subventioner riskerar att styra fel och i praktiken hamna i byggherrarnas fickor. För det andra, ett subventionssystem skulle resa svåra frågor kring gränsdragningar, vem och vilka som skulle omfattas av stödsystemet. Vilka årgångar och ? Alla hus eller bara hyresrätter? Ska de fastighetsägare som skött sitt underhåll och som redan genomfört renoveringarna inte få ta del av subventionerna? Frågorna är många, men svaren är få. För det tredje, för att överhuvudtaget ge märkbar effekt på nivån på hyreshöjningen skulle det krävas subventioner i mångmiljardklassen. Regeringens miljard, som ska fördelas mellan energieffektivisering, renovering av flerbostadshus och ett stöd för förnyelse av utomhusmiljön, blir bara en tunn fernissa som strösslas över de många behoven. Vänsterregeringens miljard premierar den som underlåtit att sköta sitt fastighetsbestånd. Pengarna är dessutom otillräckliga. Den halva summa som föreslogs budget och då motsvarande en ny duschblandare per lägenhet, räcker under sedan höjningen 2016 och framåt till en diskho. Att döma av det låga anslagsutnyttjandet är det svårt att kalla satsningen en framgång. Dessutom får regeringen anslå en ansenlig del av pengarna till hjälpa de boende att parera renoveringarnas hyreshöjningar i ett särskilt stöd de kallar hyresrabatt. anser att det är bättre med stöd till utsatta hyresgäster än till fastighetsbolag. Därför har också bostadsbidragen höjts i flera omgångar av alliansregeringen, både för barnfamiljer och pensionärer. Fastighetsbolagen ska istället ha en långsiktig plan för hur fastighetsbeståndet följer en renoveringsplan. Med subventionsstrukturer blir det lönsammare att följa politikens dagskurser än att ansvarsfullt planera sitt fastighetsägandes plikter. Trots det ovan sagda, kan det finnas skäl att staten medverkar till att sänka kostnaderna för investeringar i energieffektivisering som inte alltid är tydligt företagsekonomiskt lönsamt . Framförallt eftersom vi nu har ett befintligt bestånd av misskötta fastigheter. Den modell som bör studeras på djupet är att utreda den tyska modellen med energisparlån. har under ett drygt decennium framgångsrikt rustat upp hundratusentals bostäder. Modellen innebär i korthet att staten tillhandahåller förmånliga energisparlån till fastighetsägare för energiinvesteringar i bostäder. Synen på konsumtion och krediter har förändrats och lånar svenskarna allt mer. I det kreditsamhälle vi lever finns även goda skäl till att utbudet av krediter är stort och varierat. En persons inkomster varier under livet och behov av kredit, men det finns också risker med krediter. Risken är att personen inte kan återbetala sina kredit och risk att hamna i överskuldsättning. Att hamna i skuldfällan och i värsta fall överskuldsättning är förödande för den enskilde och kostar även stora pengar för samhället.