mot · H4022954 · 2016-10-05 00:00:00 — Det är därför glädjande att regeringen nu genomför förbättringar som tidigare föreslagit, såsom möjligheten att ansöka om att bedriva utbildning för . är dock fortfarande för koncentrerad till större städer. geografiska spridning bör ses över med utgångspunkt i att utbildningar bör placeras där de har en god möjlighet att samarbeta med det lokala näringslivet. Vidare bör antalet platser utökas. För att leva upp till arbetsmarknadens krav på kompetent arbetskraft och ge eleverna den utbildning de har rätt till måste de yrkesteoretiskt tunga programmen på gymnasiet, exempelvis el- och byggprogrammet, bli mer effektiva och arbeta närmare framtida arbetsgivare. Istället på gymnasiet och sedan två års praktik, vilket krävs för ett yrkesbevis, vill vi se en mer komprimerad och sammanhållen utbildning . Det finns yrkesutbildningar som har komprimerats och effektiviserats, exempelvis Eltekniksbranschens gymnasium (ETG) vars elutbildningar är . Branschen har en central roll och ska vara med och utforma utbildningen. De ska finnas med från elevens första dag på utbildningen till dess att eleven håller yrkesbeviset i sin hand. På det här sättet blir branschen mer delaktig och eleven slussas in på arbetsmarknaden. Eleven riskerar inte heller att bli utan praktikplats efter sina på gymnasiet. Det blir inget glapp mellan utbildning och arbetsliv. Resultatet blir en mer attraktiv utbildning att söka för eleven och kompetent arbetskraft till arbetsmarknaden. För att kunna tillgodose mindre branschers skriande behov av kompetent arbetskraft vill se över möjligheterna att inrätta branschskolor. De ska utformas i nära samverkan med arbetsmarknaden och samla olika yrkesutbildningar under ett och samma tak. finns flera smala branscher likt billackering och slakteri vars arbetskraft är svår att hitta i . Genom att inrätta branschskolor skulle det kunna byggas upp ett kluster av företag och kompetens runt branschskolan. Skolan skulle vara ett kunskapscenter för spetskunskap och kompetensutveckling och bistå med den senaste tekniken och metoderna samt utformas i nära samverkan med branschen. Eleven skulle tillbringa delar av utbildningen på branschskolan, övrig tid på praktikplats och på den lokala skola där grundutbildningen genomförs. Det skulle också kunna vara ett sätt för regioner att profilera sig. Branschskolor kan finnas på gymnasienivå men även erbjuda utbildningar på yrkeshögskolenivå, bistå med förberedande kurser för yrkeshögskola, vuxenutbildning och erbjuda kompetensförstärkning till yrkeslärare. Enligt dagens utbildningssystem är man tvungen att välja karriär i tidig ålder. Det är inte rimligt. För att fler ska kunna arbeta längre måste det bli lättare att byta karriär och valen som görs under gymnasieåren får inte vara cementerade. Det ska vara möjligt att gå från praktiska utbildningar till teoretiska och vice versa. Det ska därför ges möjlighet att bli behörig till trots en teoretisk bakgrund. Folkhögskolorna har en god spridning runt om i hela landet och de bidrar med värdefulla utbildningsinsatser. Inte minst är folkhögskolor bra på att motivera elever som avslutat en kurs eller ett program att fortsätta studera inom folkhögskolan. anser att folkhögskolorna har stor potential att spela en än viktigare roll i svenskt utbildningsväsende. Därför bör folkhögskolans uppdrag utökas genom möjlighet till fortsatta studier på folkhögskola, samt möjlighet för fler folkhögskolor att bedriva språkintroduktionsprogram för nyanlända på gymnasienivå. För att värna elevernas, föräldrarnas och lärarnas valmöjligheter är det fria skolvalet och den därtill kopplade skolpengen viktig. Friskolornas etablering, från förskola upp till högre utbildning, har vidare lett till ökad konkurrens, något som leder till högre kvalité. När IFAU undersökte konsekvenserna av friskolor och fritt val kunde man se att kunskapsresultaten höjdes även i kommunala skolor med högre andel friskolor i en kommun. Konkurrens ger högre kvalitet i både friskolor och kommunala skolor. Vi är därför positiva till en mångfald av offentliga och privata leverantörer i hela utbildningssystemet, från förskola till högre utbildning. Olika arbetsformer och pedagogiska modeller passar olika elever. Med pedagogisk och organisatorisk frihet för den enskilda skolan ökar engagemanget, innovationskraften och därmed resultaten. Därför är det viktigt att skolan inte blir för likriktad. Lagar och regler ska fokusera på ramverk och resultat, inte hur skolorna i detalj uppnår dem. Det viktiga är att den enskilda elevens förutsättningar för lärande står i centrum. strävar efter en likvärdig skola i hela landet. är ett decentralistiskt parti som anser att beslut tas bäst så nära människan som möjligt. Vi vill därför att kommunerna även fortsättningsvis ska ha ansvaret för skolan. Vi tror inte att ett förstatligande av skolan är lösningen på den bristande likvärdigheten som finns . Om kommunerna tar ansvar och följer de styrdokument som finns för skolan finns det goda möjligheter till en likvärdig skola. Tillgängliggöra det fria skolvalet Elevens rätt att välja måste stärkas. ser ett behov av att vidareutveckla, förenkla, kvalitetssäkra och förstärka valfriheten så att den tillgängliggörs för fler. Till gymnasiet är det många som aktivt väljer skola, oavsett den socioekonomiska bakgrunden. I valet till grundskola är det främst elever till socioekonomiskt starka föräldrar som väljer aktivt. För att möjliggöra för fler att ta del av valfriheten måste den tillgängliggöras och förenklas. En del är att införa aktivt skolval som man gjort i bland annat och , vilket skulle göra det obligatoriskt att välja skola. Det är också viktigt att det blir lättare att söka och att föräldrar kan få stöd i detta, speciellt föräldrar som inte har svenska som modersmål. Informerade val har visat sig vara av stor betydelse när många nyanlända elever nu börjar i den svenska skolan. Familjen får då information av kommunen om vilka skolor som finns och blir rekommenderad att välja den skola med bäst kapacitet att ta emot nyanlända elever. Den svenska grund- och gymnasieskolan har givit eleverna möjligheten att själva välja vilken skola de vill gå i. Att eleverna får möjlighet att välja var de vill läsa sin utbildning har ett värde i sig, men konkurrensen mellan utbildningsanordnare om eleverna har även potential att driva fram bättre kvalitet. Även om fördelarna med valfriheten är uppenbar så har denna möjlighet att välja var man vill läsa sin utbildning ännu inte införts inom den kommunala vuxenutbildningen. Studenter inom komvux är fortfarande hänvisade till kommunen eller de utbildningsanordnare kommunen valt att upphandla. Ett antal kommuner, varav det mest kända exemplet är , har redan valt att på egen hand införa olika sorters valfrihetssystem för komvux. Studenter inom komvux får i dessa kommuner möjlighet att välja hos vilken utbildningsanordnare de vill läsa. Anordnaren får då en ersättning från kommunen i stil med den skolpeng som tillämpas i grund- och gymnasieskolan. Utbildningsanordnaren ska vara certifierad av kommunen. I syfte att stärka vuxenutbildningen vill se att fler kommuner inför systemet. Ökade möjligheter för friskolor att ta över nedläggningshotade kommunala skolor Etableringen av en friskola har i många bygder varit avgörande för ortens fortlevnad. Det kan också ha inneburit att barn och unga slipper i buss till närmaste skola. När en skola läggs ner måste det därför bli lättare för andra aktörer att ta över så att inte elever och familjer kommer i kläm. Kommunen måste informera berörda familjer när stora förändringar, likt en skolnedläggning, diskuteras. Kommunen ska ha en skyldighet att genom en öppen förfrågan undersöka om det finns någon annan aktör, t ex ett privat företag eller ett föräldrakooperativ, som vill och kan ta över verksamheten. Det bör vidare finnas ett snabbspår för de friskolor som ansöker om att ta över en nedläggningshotad skola. krävs det att ansökan inkommer innan det år som skolan ska tas över och besked ges . Detta system omöjliggör ett övertagande om nedläggningsbeskedet kommer efter och skolan planeras att läggas ner . Det bör i dessa fall gå att söka tillstånd hos Skolinspektionen . Skolinspektionen får sedan avgöra om skolan på ett kvalitativt sätt kan drivas vidare av andra aktörer. Nationella prov ska digitaliseras och rättas externt För att stärka likvärdigheten, rättssäkerheten och stävja betygsinflationen vill vi att nationella prov ska digitaliseras och rättas av fristående examinatorer. Det är varken rättssäkert eller likvärdigt att lärare rättar sina egna elevers nationella prov, eftersom de har en personlig relation till eleverna och förväntningar som bygger på tidigare resultat. Vidare bör proven ske kontinuerligt under skolåren för ökat fokus på elevens kunskapsprogression. Översyn av kösystem till skolor Det är inte rimligt att behöva stå i kö från födseln för att vara säker på en plats. Det missgynnar speciellt nyanlända elever och elever från socioekonomiskt svaga familjer som inte tidigt gör ett aktivt val av skola. visar forskning att föräldrar som har råd flyttar närmare de bra skolorna när en strikt närhetsprincip råder. Vi behöver därför se över kösystemet för att göra skolan mer likvärdig. Skolinspektionen bör fokusera på skolor med sämre resultat Alla elever har rätt till en bra skola. vill därför utveckla de skolor som inte levererar tillräckliga resultat istället för att lägga kraften på huvudmannaskapet. Det finns både fristående och kommunala skolor som är bra och sådana som är dåliga. och Skolinspektionen behöver stärka kvalitén i tillsyn och utveckling av dessa. Istället för att som lägga större delen av resurserna på att inspektera alla skolor lika mycket, bör den nationella inspektionen ställas om så att skolor med goda resultat och få kända problem inspekteras mer sällan, medan skolor med sämre resultat och större svårigheter bör inspekteras oftare och grundligare. Det kommer att ge ett bättre nyttjande av Skolinspektionen. Hög kvalitet i förskolan Varje barn ska bli mött där det står har förskolan en egen läroplan, vilket tydligt visar förskolans pedagogiska ansvar. Förskolan behöver därför ges de bästa förutsättningarna för att lyckas med sitt uppdrag. Barn som inte har lika lätt att lära ska få hjälp och stöd att utveckla sina kunskaper som barn som har lätt för sig ska få utmaningar och stöd att utvecklas. vill se en reformering av systemet med maxtaxa i förskolan. Inkomsttaket i maxtaxan bör höjas för att ge större frihet åt kommunerna att bestämma över avgiftsnivåerna för hushåll med högre inkomster. Därmed skapas utrymme för satsningar på ökad kvalitet, såsom förbättrade öppettider, inklusive ”nattis”, förstärkt personalbemanning, mindre barngrupper och mer pedagogik. Likt i skolan råder det i förskolan brist på utbildad personal. För att stärka kvalitén på förskolans verksamhet och öka förskolläraryrkets attraktivitet bör även förskollärarna omfattas av förstelärarreformen. En opartisk bedömning – oavsett huvudman Friskolornas etablering har lett till ökad konkurrens, något vi anser leda till högre kvalité. För familjerna har fristående förskolor inneburit ökade möjligheter att välja en förskola utifrån egna önskemål, exempelvis inriktning eller pedagogik. Det har även medfört en ökad rörlighet för lärarna. Grund- och gymnasieskola kontrolleras av Skolinspektionen. Men förskolor är kommunens ansvar, som i sin tur kontrolleras av Skolinspektionen. Den fria konkurrensen är viktig och förskolan måste oavsett huvudman, få en opartisk bedömning. vill därför att tillsynen av förskolor ses över så att lika förutsättningar råder oavsett huvudman. Avgörande för att elever ska kunna uppnå goda resultat i skolan är deras psykiska och fysiska hälsa. Här kan skolan och samhället bidra genom både att mer tid läggs på idrott och hälsa och att arbetsformer ses över. Studier visar att daglig fysisk aktivitet förbättrar elevernas fysiska och psykiska hälsa samt har positiva effekter på lärandet. Därför anser att idrottsundervisningen i bör utökas. vil verka för att det ställs högre krav på kommunernas skolhälsovård och elevhälsoteam. Det är angeläget att tillgången på skolsköterskor, skolläkare, kuratorer och psykologer är god. anser därför att det behövs en ökad samverkan mellan skolhälsovården, barnavården, barn- och ungdomspsykiatrin, ungdomsmottagningen och socialförvaltningen. i (C) Per Lodenius (C)