mot · H4023382 · 2016-10-05 00:00:00 — I ljuset av den ökade oron i närområde och det faktum att incidenter i numera tillhör vardagen behöver öka sin tröskelförmåga. Därför är det viktigt att till exempel förslagen att anskaffa fler JAS Gripen E och ytterligare en ny ubåt blir verklighet. Förmågan till långräckviddig bekämpning är dessutom viktig och skulle även lägga en ny förmåga till försvarets existerande verktyg. har också fattat beslut om att tillgång till långräckviddiga bekämpningssystem ska vara en prioriterad materielfråga under kommande mandatperioder. Det ger möjligheten att slå mot en eventuell angripares fasta anläggningar och på så sätt försvaga anfallskraften mot . Vapensystemen kan användas på flygplan och fartyg och det svenska JAS Gripen-systemet har redan testats för att kunna bära så kallade kryssningsrobotar. Robotarna kan anskaffas av såväl europeiska som amerikanska leverantörer. Behovet tydliggörs också av Försvarsmaktens bedömning att trots de satsningar som görs på försvaret så minskar Försvarsmaktens operativa förmåga relativt den utveckling vi ser i närområdet, den trenden blir än tydligare bortom 2020. arbetar en utredning som analyserar hur styrningen av materielinvesteringarna kan bli bättre. En viktig del i det arbetet är att se över upphandlingskompetensen för att undvika de förseningar som drabbat stora svenska upphandlingar som till exempel . I ett andra steg kommer ytterligare en materielutredning fokusera på hur försvarets långsiktiga utmaningar bortom 2020 ska hanteras. Svenska militära internationella insatser kommer fortsatt att vara betydelsefulla. Genom dem skapar vi fred och säkerhet på plats där de görs, men de är även centrala för säkerhet. Säkerhet i samverkan med andra är en central del även när det gäller internationella insatser. Sönderfallet i och visar på hur vilken säkerhetsrisk kollapsade stater utgör för både regionen och som bas för terrorister som utför dåd i andra delar av världen. Det är därför viktigt att och andra länder även fortsatt har ett starkt internationellt militärt engagemang för fred, säkerhet och stabilitet. Vi måste också ha en helhetssyn på insatserna där nödvändiga frågor om vad vi vill uppnå och hur vi ser på långsiktigheten i insatserna måste ställas. bidrar till två internationella insatser som syftar till att motverka sönderfall, radikalisering i och . Dels det svenska underrättelseförbandet inom ramen för FN-insatsen Minusma i , dels den svenska utbildningsinsatsen i inom ramen för koalitionen mot Isil/Daish. borde ytterligare kunna prioritera de svenska insatserna i kampen mot den globala terrorismen. Terrorismen utgör ett stort hot mot såväl stater som individer och ytterst mot de värderingar som vårt samhälle vilar på. ser vi fruktansvärda scener från många delar av världen med urskillningslöst våld som oftast drabbar oskyldiga civila. Dagens terrorism består i stor utsträckning av internationella, våldsfrämjande nätverk där det i allmänhet finns ett bakomliggande syfte av religiös eller politisk karaktär. Islamistiska har länge varit det främsta exemplet på ett sådant nätverk. har dock Isil/Daish etablerat sig som det terrornätverk som drar till sig flest anhängare. I samband med de militära framgångarna i , och även , har Isil/Daish kunnat erövra värdefulla resurser som jordbruksmark och oljekällor. I de områden som kontrolleras av Isil/Daish har strikta sharialagar införts och civilbefolkningen lider svårt under det hårda styret. Kvinnorna är särskilt utsatta genom att Isil/Daish använder sig av systematiskt sexuellt våld. Isil/Daishs framgångar och synliga profil har även gjort att andra terrororganisationer som Boko Haram har anslutit sig, och Isil/Daish lockar även många så kallade terrorresenärer från andra länder. Dagens informationsteknik och sociala medier underlättar för terroristorganisationer att sprida sina idéer och sitt budskap över hela världen. Den nya tekniken har förstärkt den globala effekten av icke-demokratiska och våldsinspirerande budskap. har terrorn slagit hårt mot en rad städer i och våra grannländer. Kampen mot den internationella terrorismen är något som angår oss alla. På Isil/Daish-kontrollerat område pågår institutionaliserade kränkningar av de mänskliga rättigheterna och ett brutalt våld av sällan skådat slag. Detta berör även oss här i av moraliska, humanitära och medmänskliga skäl, men också av nationella säkerhetsskäl. Det ställer nya krav på åtgärder både här hemma, i EU och i världen Terrorismen utgör ett stort hot mot såväl stater som individer och ytterst mot de värderingar som vårt samhälle vilar på. Arbetet med att motverka terrorism måste bedrivas både på plats där den uppstår och gentemot de medlemmar och sympatisörer som återfinns i andra delar av världen. Fokus här är att se på vilka instrument som kan användas på den utrikespolitiska arenan. Det handlar till exempel om att använda biståndsmedel, skapa opinion eller samarbeta med andra stater för att motverka uppkomsten av terror. Terrorismen är också en starkt bidragande faktor till den ökade flyktingströmmen. De länder där terrorism är mest utbrett är också de som har de största flyktingströmmarna. En ökad radikalisering bland extrema grupper utmanar tryggheten i vårt samhälle. Exemplen på EU-medborgare som reser, utför och deltar i terroristhandlingar eller terroristträning i exempelvis och är flera. EU måste reagera med tydlighet och konsekvens mot dem som återvänder. FN och EU är centrala aktörer i kampen mot Isil/Daish. Vi måste nu accelerera implementeringen av de redan överenskomna strategierna och fokusera arbetet på både FN och EU-nivå. Det är viktigt att det som görs är samordnat mellan interna och externa dimensioner och mellan institutionernas och medlemsstaternas insatser. EU:s myndigheter måste arbeta mer aktivt utanför gränser och förstärka arbetet med kapacitetshöjande insatser. Det är fundamentalt att stoppa de finansiella flödena till Isil/Daish. Mer måste göras för att stoppa inflödet av kapital. Det är därför positivt att lade fram en åtgärdsplan mot finansiering av terrorism. Mycket ansvar ligger nu också på medlemsstaterna själva att ta fram nationell lagstiftning som kan stoppa finansiering av terrorism. För att bekämpa grogrunden för terrorism bör svenska biståndsmedel i högre utsträckning användas för att hjälpa de länder som är i farozonen att glida ner i sönderfall och instabilitet. Biståndet ska riktas till att bygga demokrati, institutioner och rättsstat, men även stödja företagande och det civila samhället. Erfarenheter visar att bistånd som riktar sig till kvinnor är särskilt effektivt för att sänka våldsnivån i mottagarländerna. Att ge kvinnor tillgång till utbildning, möjlighet att driva företag och delta i samhällsliv och politik är både en rättighetsfråga och en bra investering i en fredligare framtid. För att kunna möta risker och hot ska ha en god krisberedskap. Vi ska ha en både bred och uthållig förmåga att kunna hantera dagens och framtidens utmaningar. Inte minst det förändrade klimatet kommer att ställa höga krav på den svenska krisberedskapen. Det är viktigt att vi lär oss av tidigare kriser och använder de lärdomarna för att bättre kunna möta nya kriser. Förmågan till nationell krishantering vid större kriser kommer att vara central. Krisberedskapen i fred utgör också grunden för ett väl fungerande totalförsvar i händelse av kris och konflikt. Utöver att lära oss av de kriser som drabbat finns det även ett behov av att kunna se på krisberedskapen i ett större perspektiv. Det vill säga, att kunna börja med att definiera vad vi betraktar som mest skyddsvärt och utforma organisationen utifrån detta. En nationell svensk säkerhetsstrategi måste vara tydlig när det gäller att prioritera vad som är viktigt. Hårda prioriteringar krävs för att de resurser som står till buds i krisberedskapen ska kunna användas på bästa sätt. På samma sätt som Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har utformat en plan för att utveckla och stärka totalförsvaret skulle motsvarande arbete behöva göras när det gäller krisberedskapen. Ett första steg bör vara att ge Statskontoret i uppdrag att brett utvärdera den svenska krisberedskapen samt de relevanta myndigheternas beslutskedjor. Denna utvärdering ska fungera som ett underlag i den kommande Försvarsberedningens arbete. I takt med att omvärldsläget har blivit allt mer osäkert har allmänheten mer och mer fått upp ögonen för att även enskilda medborgare måste ta ansvar för sin egen säkerhet och beredskap. När det gäller denna fråga finns mycket arbete att göra. behöver bli bättre på att skapa en krismedvetenhet och informera befolkningen hur man som enskild individ förväntas förbereda sig om en kris skulle inträffa. Det finns en stor potential att utveckla samarbetet mellan Försvarsmakten och andra myndigheter, inte minst polisen, för att stärka krisberedskap. Försvarsmakten har värdefulla resurser och kompetenser som skulle kunna komma till användning i krisberedskapen. Hemvärnet skulle till exempel i högre utsträckning kunna bistå med skydd av objekt, trafikreglering och bevakning för att underlätta för polisen vid krissituationer. Därför bör det göras en översyn av hur Försvarsmakten och polisen kan samordna sina resurser på ett bättre sätt. Frågan skulle även kunna behandlas av Försvarsberedningen som en del i ett bredare uppdrag. Flödessäkerhet är en viktig del i den svenska krisberedskapen. Det gäller allt från energi och livsmedel till elektronisk kommunikation och drivmedel. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har ett viktigt ansvar i att analysera hoten mot olika flöden och föreslå förbättringar. Den av Försvarsberedningen föreslagna utredningen om ambitioner avseende säkerhet för samhällsviktig infrastruktur och försörjningssäkerhet vid extraordinära händelser måste komma till stånd.