mot · H4021196 · 2016-10-04 00:00:00 — Ordning och reda på arbetsmarknaden 4Nationell handlingsplan mot skattefusk, svartjobb och social dumpning 5Individuell redovisning av skatter och arbetsgivaravgifter 6Tydligare villkor för F-skatt 7.2Utredningen om nya utstationeringsregler 7.3Förändringar på EU-nivå krävs 7.3.2Juridiskt bindande socialt protokoll 7.3.3Permanent skydd för den svenska kollektivavtalsmodellen 8Förbättrade regler för utländska företag som verkar i 8.1Utvidga systemet med anmälningsplikt 8.2Utred inkomstskattelagens bestämmelser om fast driftsställe 9Arbetskraftsinvandring från länder utanför EU/EES och 10Bättre regelverk kring subventionerade anställningar 10.1Maxgräns för antalet subventionerade anställningar per arbetsgivare 10.2Arbetsförmedlingens skyldighet att genomföra samråd med facklig organisation inför anvisning till arbetsplatsförlagd insats 10.3Skärpt för- och efterhandskontroll av arbetsgivare som tar emot subventioner 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör anta en nationell handlingsplan mot skattefusk, svartjobb och social dumpning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ska krävas flera uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett tidsbegränsat godkännande av F-skatt bör införas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör fortsätta verka för att förändra utstationeringsdirektivet i syfte att säkerställa att direktivets regler tolkas som ett golv för löne- och anställningsvillkor, inte som ett tak, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör fortsätta verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om permanent skydd för den svenska kollektivavtalsmodellen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att systemet med anmälningsskyldighet för utländska företag som utstationerar arbetstagare till bör utvidgas så att även köparna omfattas av sanktionsansvaret, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör utredas om inkomstskattelagens bestämmelser om fast driftsställe är ändamålsenligt utformade för att täcka in utländska företag som i stor omfattning verkar i , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas en maxgräns för hur många eller hur stor andel anställda med subventionerad lön som en och samma arbetsgivare får ta emot, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör förtydliga för Arbetsförmedlingen att myndigheten ska genomföra samråd med facklig organisation inför varje arbetsplatsförlagd anvisning, även vad gäller nystartsjobb, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör förtydliga för Arbetsförmedlingen att den fackliga organisationens yttrande alltid noga bör övervägas i myndighetens beslut om arbetsplatsförlagd anvisning, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge Arbetsförmedlingen i uppdrag att tydliggöra sina rutiner vad gäller för- och efterhandskontroll av arbetsgivare som tar emot subventioner, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör göra det möjligt för myndigheter och journalister att granska vilka företag som tar emot statliga lönesubventioner, som skyddet för den enskildes integritet säkras, och detta tillkännager för regeringen. anser att alla som arbetar i ska ha rätt till de löner och arbetsvillkor som regleras i lagar och kollektivavtal – oavsett om man är bosatt i eller arbetar tillfälligt här. är det inte så. En stor grupp arbetstagare, främst från EU och tredjeland, men även personer med subventionerade anställningar, har lägre löner och sämre villkor än andra arbetstagare på svensk arbetsmarknad. dumpar löner och anställningsvillkor genom att kringgå eller missbruka regelverket på den svenska arbetsmarknaden. Detta undergräver såväl lönearbetarnas rättigheter som seriösa företags möjligheter till konkurrens på lika villkor. I förlängningen går stat och kommun miste om skatteintäkter och den gemensamma välfärden hotas av medborgarnas minskade tilltro till skattesystemet. Oordning på arbetsmarknaden får således stora konsekvenser för alla – löntagare, arbetsgivare och det omgivande samhället. Skattefusk, svartjobb och social dumpning måste därför bekämpas systematiskt och konsekvent. I denna motion lägger vi fram ett antal förslag för att få en bättre ordning och reda på arbetsmarknaden – förslag som syftar till att dels minska utrymmet för fusk och oegentligheter, dels stärka fackens möjligheter att ta till vara löntagarnas intressen. 4 Nationell handlingsplan mot skattefusk, svartjobb och social dumpning Den borgerliga regeringen visade aldrig något seriöst intresse för att bekämpa skattefusk, svartjobb och social dumpning. Tvärtom underlättade den i praktiken fusk och utnyttjande av arbetskraft genom exempelvis ändrade regler för F-skattsedlar, avregleringen av arbetskraftsinvandringen och sänkta krav på företag som tar emot lönesubventioner från Arbetsförmedlingen. Även det man valde att inte göra pekar i samma riktning. Det kanske mest flagranta exemplet är då man inte tog strid för den svenska kollektivavtalsmodellen då Lavaldomen föll i . anser att kampen mot skattefusk, svartjobb och social dumpning måste ges en hög prioritet och att det inte saknas beprövade metoder om bara den politiska viljan finns. Den nuvarande regeringen har visat prov på sådan vilja och har vidtagit ett antal åtgärder i rätt riktning. För att komma till rätta med problemen krävs dock ett bredare angreppssätt. har lagt fram förslag till om att regeringen bör anta en nationell handlingsplan mot skattefusk, svartjobb och social dumpning. har avstyrkt vårt förslag, senast med motiveringen att det pågår ett aktivt arbete på flera fronter som är inriktat på att komma till rätta med alla former av skattefusk och svartarbete. Utskottet lyfter fram ett antal åtgärder som regeringen och vidtagit (2015/16:SkU20). välkomnar det arbete som pågår och de åtgärder som vidtagits, men vidhåller att det krävs en samlad, nationell handlingsplan för att komma till rätta med skattefusk, svartjobb och social dumpning. Vi väljer därför att lägga fram vårt förslag på nytt. Regeringen bör anta en nationell handlingsplan mot skattefusk, svartjobb och social dumpning. Planen bör sträcka sig med tydliga prioriteringar och delmål och omfatta flera myndigheter med uppdrag att samverka inbördes och med arbetsmarknadens parter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Individuell redovisning av skatter och arbetsgivaravgifter redovisar företag skatter och arbetsgivaravgifter i en klumpsumma utan att det går att direkt härleda vilka anställda som avses och inte heller hur många anställda som inbetalningen avser. Genom att koppla inbetalningarna till enskilda individer försvåras fusk och ohederlig hantering. Den anställda kan på detta sätt också få möjlighet att kontrollera att hens skatter och avgifter betalas in på ett korrekt sätt. I utredningen ”Månadsuppgifter – snabbt och enkelt” (SOU 2011:40) presenterades ett förslag med innebörden att arbetsgivare ska redovisa utbetalningar och skatteavdrag per individ och månad. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med ett förslag med den innebörden. Den förra regeringen underlät trots detta att vidta några åtgärder med anledning av tillkännagivandet. har drivit kravet om individuell redovisning av skatter och avgifter och vi noterar att utskottet uttalade att man förväntar sig att regeringen ska återkomma med ett sådant förslag. presenterade regeringen tio åtgärder i arbetet mot skatteflykt, skatteundandragande och penningtvätt, däribland att vidta ytterligare åtgärder mot inhemskt skattefusk. En av de åtgärder som regeringen har sagt sig vilja införa är en skyldighet om att redovisa utbetald ersättning för arbete på individnivå i en arbetsgivardeklaration, i stället för bara en gång i en kontrolluppgift. Regeringen har erhållit ett förslag om utformning från och har meddelat att den planerar en proposition i detta ärende . välkomnar detta och utgår från att förslaget förverkligas. 6 Tydligare villkor för F-skatt har lagt fram förslag till om att skapa tydligare villkor för F-skatt. har dock avstyrkt våra förslag, senast med hänvisning till bl.a. bedömning (2015/16:SkU20). Vi delar inte utskottets ställningstagande och väljer därför att återigen lägga fram våra förslag på detta område. Reglerna för F-skatt förändrades vid ingång. Bland annat utvidgades näringsbegreppet i syfte att fler skulle kunna beviljas F-skatt. Förändringarna innebär att det numera är tillräckligt att uppdragstagaren har en enda uppdragsgivare. Denna uppdragsgivare kan dessutom vara personens tidigare arbetsgivare. utvärderade förändringarna av näringsbegreppet. I utvärderingen är det tydligt att anser att det finns en strävan bland många arbetsgivare att använda sig av personer med F-skatt i stället för att anställa i syfte att undvika att ta sitt arbetsgivaransvar. anser att det ska krävas mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt. På så sätt vill vi värna arbetstagarbegreppet och arbetsrätten. Kravet på fler än en uppdragsgivare skulle minska risken för att arbetsgivare tvingar anställda att starta företag enbart i syfte att sänka sina arbetskraftskostnader. har framfört det här kravet tidigare, senast . Vi fick då medhåll från skatteutskottet som anförde att ett regelverk som beaktade antalet uppdragsgivare är ett bra mått på huruvida en person med F-skatt är beroende av sina uppdragsgivare och om någons uppdrag innebär ”inordning i dennes verksamhet”, som lagen uttrycker det. Något lagförslag med den innebörden har dock ännu inte presenterats. Vad som ovan anförts om att det ska krävas flera uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det är viktigt att framhålla F-skattens roll som skydd för den enskilde konsumenten. Den som anlitar en uppdragstagare med F-skatt behöver inte göra något skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter på ersättningen. Om en oseriös uppdragstagare blir godkänd för F-skatt kan detta utnyttjas i syfte att försvåra upptäckten av svartarbete. gäller ett godkännande av F-skatt tills vidare. Som ett försök att begränsa fusk bör ett tidsbegränsat godkännande av F-skatt införas. Tidsbegränsningen ska avse såväl obegränsat som begränsat skattskyldiga. Kretsen som omfattas bör begränsas till de uppdragstagare som understiger en viss summa i debiterad skatt. Vad som ovan anförs om tidsbegränsad F-skatt bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Alla som arbetar i ska garanteras rimliga löne- och arbetsvillkor oavsett om man är bosatt i eller arbetar tillfälligt här. är det viktigaste instrumentet för att uppnå detta. Dess grundläggande funktion är att förhindra osund konkurrens. Arbetstagare ska inte tvingas tävla om arbetstillfällen genom att bjuda under varandra ifråga om lön och arbetsvillkor. ska inte konkurreras ut av företag som pressar priser genom oacceptabla löner och villkor för arbetstagarna. Förhandlingsrätten, konflikträtten och rätten att fritt teckna kollektivavtal utgör grundläggande mänskliga rättigheter och är en förutsättning för att det svenska kollektivavtalssystemet ska kunna fungera och stärkas. Lavaldom innebar ett hårt slag mot ovan nämnda grundläggande rättigheter och därmed även mot det svenska kollektivavtalssystemet. Lavaldomen skapade en motsättning mellan om fri rörlighet och svensk lagstiftning om konflikträtt. Den fria rörligheten för tjänster överordnades grundläggande fackliga rättigheter. I stället för att värna vår kollektivavtalsmodell reagerade högerregeringen tämligen omgående med att tillsätta en utredning i syfte att anpassa svensk lagstiftning till tolkning. Det resulterade i ändringar av den svenska lagstiftningen, den s.k. lex , som på flera punkter går längre i inskränkningen av de fackliga rättigheterna än vad krävde. Efter att lex införts i svensk lag har det blivit alltmer uppenbart att tolkning i m.fl. domar också står i konflikt med kärnkonvention om förenings- och förhandlingsrätt. godtar inte inskränkningar av konflikträtten av handelsskäl, vilket är vad lex innebär. har slagit fast att de inskränkningar i konflikträtten som är en följd av tolkning i m.fl. domar, utgör en otillåten inskränkning av grundläggande mänskliga och fackliga rättigheter. Detta eftersom konflikträtten inte får inskränkas genom att en stridsåtgärds proportionalitet vägs mot en idé om fri etablering eller fri rörlighet för tjänster. Även EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna har tillkommit efter lex Lavals tillkomst. I denna finns bestämmelser av vikt för fackliga rättigheter och för utstationerade arbetstagares rättigheter och arbetsvillkor. Artikel 12 om mötes- och föreningsfrihet, artikel 15.3 om rätt till lika villkor för tredjelandsmedborgare som utstationeras från ett EU-land till ett annat, artikel 21 om icke-diskriminering, artikel 28 om förhandlingsrätt och rätt till kollektiva åtgärder och artikel 31 om rättvisa arbetsförhållanden är av särskilt intresse. Artikel 11 i om de mänskliga rättigheterna skyddar föreningsrätten. har skärpt sin praxis och betonar att rätten till kollektiva förhandlingar och konflikträtten skyddas av artikel 11 och att medlemsländernas möjlighet att inskränka konflikträtten är mycket begränsad. är också bundet av sociala stadga. Artikel 5 i denna skyddar föreningsrätten, artikel 6 rätten att vidta fackliga stridsåtgärder och artikel 19 rätten till skydd för migrerande arbetstagare och deras familjer inklusive likabehandling avseende lön, anställnings- och arbetsvillkor. för sociala rättigheter övervakar att staterna lever upp till sina åtaganden enligt stadgan. Kommittén riktade skarp kritik mot lex . Bakgrunden är en anmälan från LO och TCO. Kommittén har grundligt behandlat frågan och ger LO och TCO rätt på i princip alla viktiga punkter. Fackliga rättigheter är grundläggande och går före de EU-regler som har anförts som skäl till lex . Kommittén slår fast att lagstiftningen bryter mot fyra artiklar i den europeiska sociala stadgan. Vi är i en situation där vår kollektivavtalsmodell undermineras och där inte lever upp till sina internationella åtaganden när det gäller grundläggande fackliga rättigheter. har vid upprepade tillfällen krävt att nuvarande lagstiftning ska ändras i syfte att stärka kollektivavtalens ställning och värna de grundläggande fackliga rättigheterna. har avstyrkt våra motioner, senast med hänvisning till två utredningar som då ännu inte lämnat sina betänkanden: och Utredningen om nya utstationeringsregler (2014/15:AU4). presenterade bägge utredningarna sina betänkanden. I det följande beskriver vi kortfattat vår syn på dessa utredningar. Vi lägger även fram förslag på vad vi anser behöver göras för att ska leva upp till våra internationella åtaganden när det gäller grundläggande fackliga rättigheter. presenterade sitt betänkande Översyn av lex (SOU 2015:83). Betänkandet innehåller förslag på lagändringar som, om de genomförs, skulle innebära verkliga framsteg jämfört med nuvarande lagstiftning. Lagförslagen ligger inom ramen för och tar bort vissa av de alltför långtgående inskränkningarna av de grundläggande fackliga rättigheterna som nuvarande lagstiftning innebär. Tyvärr har det handlingsutrymme som finns inom inte utnyttjats till fullo av kommittén. hade gärna sett mer offensiva förslag från kommittén, men vi står ändå bakom betänkandet då helheten innebär att viktiga steg i rätt riktning tas. Betänkandet har remitterats och bereds inom . Vi ser fram emot regeringens proposition och kommer att utveckla vår ståndpunkt ytterligare när propositionen ska behandlas i . Vi vill i sammanhanget framhålla att det grundläggande problemet, motsättningen mellan och övriga internationella åtaganden gällande grundläggande fackliga rättigheter, inte har kunnat lösas inom ramen för arbete. Orsaken till det är att utredningsdirektiven inte fångat in förpliktelser gentemot och . har påpekat detta tidigare och lagt fram förslag till om tilläggsdirektiv till som beaktar samtliga internationella åtaganden inom området. Vi har dock inte fått gehör för detta hos riksdagsmajoriteten. För att kunna lösa det grundläggande problemet krävs förändringar på EU-nivå, vilket i sin tur kräver både tydligare intentionsförklaringar och ett mer resolut agerande från regeringens sida. 7.2 Utredningen om nya utstationeringsregler Parallellt med arbete har en särskild utredare haft i uppdrag att föreslå hur och rådets direktiv /67/EU om tillämpning av utstationeringsdirektivet (tillämpningsdirektivet), ska genomföras i svensk rätt (dir. 2014:91). Utredningen antog namnet Utredningen om nya utstationeringsregler. fick utredningen ett utvidgat uppdrag. Utredningen skulle nu även lämna de författningsförslag som behövs för att anpassa svensk rätt till tillämpningsdirektivet när det gäller dels förbättrad tillgång till information om kollektivavtalsvillkor, dels införande av ett entreprenörsansvar. Utredningen gavs även i uppdrag att utvärdera den faktiska tillämpningen av bestämmelserna om uppgift att tillhandahålla information och arbetstagarorganisationernas skyldighet att lämna in kollektivavtalsvillkor till (dir. 2014:150). presenterade utredningen två betänkanden, Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I (SOU 2015:13) och Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II (SOU 2015:38). Betänkandena har remitterats och bereds inom . remitterade en departementspromemoria med vissa, från utredningen delvis avvikande, förslag avseende genomförande av tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet (Ds 2016:6). Promemorian bereds inom . Regeringens avsikt är att lämna förslag om ett entreprenörsansvar för arbetstagares löner i bygg- och anläggningsbranschen. Vi ser fram emot regeringens proposition och kommer att utveckla vår ståndpunkt närmare när propositionen ska behandlas i . 7.3 Förändringar på EU-nivå krävs Mot bakgrund av att det grundläggande problemet, motsättningen mellan och övriga internationella åtaganden gällande grundläggande fackliga rättigheter, inte har kunnat lösas inom ramen för ovanstående utredningar menar vi att det krävs förändringar på EU-nivå. Här har regeringen ett särskilt ansvar. Om regeringen menar allvar med att vilja ha ordning och reda på svensk arbetsmarknad och värna den svenska arbetsmarknadsmodellen krävs handling på EU-nivå. Regeringen har bedrivit ett aktivt påverkansarbete på EU-nivå i syfte att få till stånd en revidering av utstationeringsdirektivet. Målet för regeringen har varit att utländska arbetstagare så långt det är möjligt ska likabehandlas med inhemsk arbetskraft, särskilt vad avser grundläggande arbets- och anställningsvillkor inom ramen för utstationeringsdirektivets område, med respekt för den fria rörligheten. Därtill har regeringen, tillsammans med likasinnade regeringar i andra EU-länder, bedrivit ett långsiktigt arbete för att införa ett socialt protokoll på EU-nivå. välkomnar regeringens arbete på detta område. Vi förutsätter att regeringen arbetar vidare på EU-nivå i syfte att stärka kollektivavtalens ställning, motverka social dumpning och åstadkomma ordning och reda på svensk arbetsmarknad. Vi har tre konkreta förslag på vad som behöver göras. När EU:s utstationeringsdirektiv antogs av och ministerrådet fanns en bred enighet om att direktivet skulle utgöra en lägsta nivå, ett golv, för de löne- och anställningsvillkor som kan krävas i ett värdland. har, i motsats till detta, i sina domar tolkat direktivet som ett tak – domstolen har angivit en högsta nivå för vilka villkor som kan krävas av ett gästande företag. Denna tolkning innebär att utstationerad arbetskraft riskerar att utsättas för diskriminering och att det uppstår en press nedåt mot lägre löner och sämre anställningsvillkor. uppmanade den dåvarande högerregeringen att ta initiativ på EU-nivå när det gäller utstationeringsdirektivet i syfte att säkerställa att direktivets regler tolkas som ett golv för löne- och anställningsvillkor som kan krävas, inte som ett tak. Direktivet måste även ta större hänsyn till EU:s medlemsländers olika sätt att organisera relationerna på arbetsmarknaden. Högerregeringen hörsammade dock inte uppmaning. Den nuvarande regeringen har en annan inställning i frågan och viktiga steg har tagits för att förändra nuvarande villkor för utstationerad arbetskraft. presenterade ett förslag till ändring av utstationeringsdirektivet. Kommissionens förslag innehåller bland annat förslag till ändringar avseende medlemsstaternas kompetens att fastställa ersättningar, nivåer på ersättning till utstationerade arbetstagare, tydliggörande av krav på transparens men också införande av vissa tidsgränser i förhållande till utstationering. LO, TCO och har i en gemensam kommentar framhållit att förslaget är i behov av viktiga förtydliganden. De fackliga centralorganisationerna har därför lagt fram ett antal ändringsförslag som de anser att regeringen bör driva i det fortsatta lagstiftningsarbetet på europeisk nivå. gav elva medlemsländer förslag till reviderat utstationeringsdirektiv s.k. gult kort och krävde att det skulle stoppas. Dessa medlemsländer anser inte att EU ska fatta beslut om villkor för utstationerad arbetskraft, utan att sådana beslut ska tas på nationell nivå så nära medborgarna som möjligt med hänvisning till subsidiaritetsprincipen. har avvisat de elva medlemsländernas krav. anser att dess förslag till reviderat utstationeringsdirektiv är i linje med subsidiaritetsprincipen. Kommissionens förslag till ändring av utstationeringsdirektivet ligger därmed fast. återupptas de avbrutna förhandlingarna mellan och ministerrådet. Regeringen är positiv till kommissionens förslag. förutsätter att regeringen, i den fortsatta processen, tar fasta på LO, TCO och Sacos ändringsförslag och intensifierar sitt påverkansarbete i syfte att förändra utstationeringsdirektivet. Regeringen bör fortsätta verka för att förändra utstationeringsdirektivet i syfte att säkerställa att direktivets regler tolkas som ett golv för löne- och anställningsvillkor, inte som ett tak. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7.3.2 Juridiskt bindande socialt protokoll Mänskliga rättigheter, däribland de grundläggande fackliga rättigheterna, måste få ett bättre skydd inom EU. Ekonomiska intressen ska aldrig kunna överordnas mänskliga rättigheter. bör därför kräva att EU i sitt fördrag ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter, såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal, gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen. Under /13 riktade en riksdagsmajoritet ett tillkännagivande till regeringen om att bör kräva att EU ska anta ett socialt protokoll (2012/13: AU5). Högerregeringen valde dock att inte agera i enlighet med tillkännagivande. Den nuvarande regeringen har ett annat förhållningssätt och bedriver ett långsiktigt arbete för att stärka arbetstagares rättigheter och kollektivavtalens ställning på EU-nivå. En del i det arbetet är att påverka vad som ska ingå i den europeiska pelaren för sociala rättigheter.