mot · H3023397 · 2016-04-27 00:00:00 — Att möjliggöra värdiga medborgarskapsceremonier och mer representativa medborgarskapsbevis är därför också en viktig del för att öka innebörden av detta. 5.1.6 Utred nullifiering av medborgarskap Medborgarskap är något som man förtjänar och inte ska kunna ljuga sig till och därför behövs en utredning för att se över medborgarskap för att se om de som fåtts på falska grunder kan upphävas, vilket kan ske genom inte tvingas göra en grundlagsändring. 5.2 Gör din plikt – kräv din rätt utgångspunkt är att välfärd finns till för svenska medborgare. Detta innebär motsatsvis att icke-medborgare generellt sett inte har samma tillgång till de svenska välfärdssystemen. I och med den senaste tidens stora tillströmning av utlänningar finner vi det därför nödvändigt att tydliggöra vad dessa nyanlända människor har att förvänta sig. Det handlar om att göra en åtskillnad mellan folk som kommer hit för att arbeta och folk som kommer hit av andra skäl. Mellanläget – att permanent befinna sig i landet utan att assimileras och bli medborgare – är inte något som ska uppmuntras på något vis, det är ovärdigt för alla parter och en helt ohållbar situation även rent ekonomiskt. Naturligtvis ska de icke-medborgare som uppehåller någon form av ekonomiskt bistånd också ha sin vistelseort i då det inte ska vara möjligt att bli försörjd av svenska staten och sedan bo i det område som man påstås flytt från. För medborgare i EU/EES-länder samt dem med ett blåkortstillstånd för arbete gäller de överenskommelser som finns på plats, det vill säga de åtnjuter i stort samma rättigheter som svenska medborgare. 5.2.1 Skattefria transfereringar och garantinivåer Det är uppenbart att de generösa bidragssystemen i har varit en viktig pullfaktor för människor som söker sig till vårt land. Detta bevisas av hur strömmarna av människor rör sig från och upp till de nordligaste länderna i , trots att de passerat flertalet säkra länder på vägen dit. En utveckling som pågått och som tilltagit rejält har sålunda lett till en kraftig ökning av det offentligas kostnad för olika typer av transfereringar. håller emellertid hårt på principen att ingen som lagligen vistas i landet ska lämnas utan mat eller tak över huvudet. Vi vill därför se en lösning där den som har uppehållstillstånd i , men av någon anledning inte arbetar, får ett behovsprövat bistånd av samma modell som det kommunala försörjningsstödet – det stöd som svenska medborgare utan andra möjligheter till inkomst är hänvisade till. Det behovsprövade biståndet ska ges till den som efter noggrann kontroll helt anses sakna tillgångar i form av eget kapital eller andra tillgångar som kan avyttras för att finansiera dennes uppehälle. Vi gör också skillnad i det att svenska medborgare kan och bör åtnjuta ett större ekonomiskt skydd bland annat av praktiska orsaker såsom att man haft hemvist på en viss plats och inte utan problem kan flytta från en viss bostad. Fullständig tillgång om erforderliga tillstånd () Ansökt om uppehållsrätt eller uppehållstillstånd i Personer med EU-blåkort (arbetskraftsinvandring) villkoren för blåkortet upprätthålls Möjlighet att kvalificera sig för inkomstrelaterade transfereringar Utlänningar utan blåkort som befinner sig i landet och arbetar ska ha arbetat motsvarande heltid för att vara berättigade till en sjukpenninggrundande inkomst och därefter bli berättigad till försäkringar kopplade till, och baserade på, tidigare inkomst, t.ex. sjukpenning, föräldrapenning och a-kassa. De har däremot inte rätt till grundnivåerna rörande dessa ersättningar. Tillgången till skattefinansierad hälso- och sjukvård, inklusive tandvård för personer som befinner sig i , beror på olika regler beroende vilken personkategori man tillhör. Grundregeln är dock alltid att ingen ska nekas akut vård på grund av bristande betalningsförmåga och att patientsäkerheten aldrig får hotas. Det är den behandlande läkaren, tandläkaren eller annan ansvarig vårdpersonal som får avgöra i det enskilda fallet vilka insatser som bör göras för att inte patientsäkerheten ska hotas. hälsovård bygger på att vi gemensamt finansierar den via skattsedeln. Detta innebär således att vården är dimensionerad för de människor som i första hand bor här. Självfallet hade vi, om vi kunnat, erbjudit alla personer samma typ av vård oavsett deras status. Vi har också den djupaste förståelse för att människor som arbetar inom vårdyrket vill hjälpa alla som kommer för att söka vård. Det är dock vår uppgift att som politiker vara varsamma med de begränsade resurser som svenska folket anförtror oss att fördela. För svenska medborgare gäller ovillkorligen samma villkor, det vill säga full tillgång till svensk sjukvård där våra nationella lagar och regler tillämpas. Detta gäller även i stor utsträckning för EU-medborgare och personer som har ett arbetstillstånd i form av ett gällande blåkort samt barn till personer som har ett giltigt uppehållstillstånd. Avseende vuxna med TUT/PUT gäller fri tillgång till akutvård samt vård som inte kan anstå. För att få tillgång till fullständig vård kan man kvalificera sig genom att ha arbetat motsvarande heltid , eller genom att teckna en försäkring eller betala själv via lån. För asylsökande vuxna och barn erbjuds akut vård – resterande vårdinsatser ska finansieras på egen hand genom försäkring eller lån. Avseende illegala utlänningar gäller enbart tillgång till akut vård, dock med fullt betalningsansvar. Fullständig vård om erforderliga tillstånd () Ansökt om uppehållsrätt eller uppehållstillstånd i Personer med EU-blåkort (arbetskraftsinvandring) villkoren för blåkortet upprätthålls Akut vård och vård som inte kan anstå Möjligt att få fullständig vård om man kvalificerar sig via arbete, tar lån eller via privat försäkring Möjligt få fullständig vård om tar lån eller privat försäkring Möjligt få fullständig vård om tar lån eller privat försäkring Akut vård, fullständigt betalningsansvar Ingen nekas p.g.a. bristande betalningsförmåga vid vårdtillfället Akut vård, fullständigt betalningsansvar Ingen nekas p.g.a. bristande betalningsförmåga vid vårdtillfället 5.4.1 i skolan kräver nytänkande och handlingskraft Hur vi lyckas hantera den tilltagande segregationen i samhället beror i hög grad på hur väl skolan fungerar. Grundskola, gymnasium och högre utbildning lotsar unga människor in i samhället och in på arbetsmarknaden. Det finns demokratiska och kulturella aspekter på utbildning som inte ska förbises, men ett fungerande utbildningssystem är också en direkt förutsättning för ett fungerande industri- och kunskapssamhälle. I en situation där stora grupper i samhället står utanför både arbetsmarknaden och det svenska samhället, ett utanförskap som dessutom tenderar att gå i arv, hamnar skolan alltså i fokus. Tyvärr är skolans nuvarande utveckling inte uppmuntrande. Svenska elevers resultat försämras drastiskt inom i stort sett varje område som över huvud taget uppmäts. Vi får färre toppstudenter, den genomsnittliga nivån sjunker och antalet elever med mycket bristfälliga kunskaper ökar. Detta framgår av PISA-undersökningar baserade på mätningar , där bland 34 länder hamnade på 28:e plats i matematik, 27:e plats läsning och 27:e plats i naturvetenskap. Och detta var alltså innan gick in i en akut migrationskris som fyller på systemet med tiotusentals elever som inte kan svenska och som inte sällan kommer från socioekonomiskt svaga familjer. Sammanfattningsvis finns stor anledning till oro för det svenska skolsystemet, som kommunernas ekonomi sätts under ytterligare stor press. I denna situation står för nytänkande och handlingskraft. Förutom att grundskola och gymnasium behöver reformeras behöver man se över utbildningsinsatserna för till exempel unga vuxna som behöver vidareutbilda sig. 5.4.2 Ny förberedelseskola för nyanlända skolungdomar Det ligger i sakens natur att nyanlända elever har specifika behov. Det gäller inte minst kunskaper i svenska, som är en förutsättning för att tillgodogöra sig annan utbildning. Nyanlända elever behöver också undervisning om svenska lagar, normer och regler, rättigheter och skyldigheter. Det är uppenbart för samtliga inblandade att dagens inslussningssystem har misslyckats kapitalt. Därför krävs en helt ny strategi på området. Till att börja med behövs en nationell läroplan för förberedelseklasser – denna bör bygga på de rekommendationer som redan utgivit. Fokus ska ligga på det svenska språket och kunskap om det svenska samhället. ska bidra till att ta fram lämpligt material och garantera att denna verksamhet fungerar likvärdigt över hela landet och att elever inte överförs till vanliga klasser innan de kan följa undervisningen. föreslår ett helt nytt system i statlig regi för att hantera nyanlända skolungdomar. Vi vill inrätta en förberedelseskola som ansvarar för nyanlända skolungdomar. Genom att avskaffa modersmålsundervisning och i stället erbjuda dessa lärare arbete i förberedelseskolan (tillsammans med behöriga lärare) kan tusentals arbetstillfällen skapas. Förberedelseskolan kommer att hysa såväl förberedelseklasser som kompletterande stödundervisning. Denna nya verksamhet kommer att ligga i egna lokaler, avskilt från skolans ordinarie verksamhet. I den ordinarie undervisningen organiseras svenskundervisningen på tre nivåer där nivån anpassas efter elevernas förutsättningar. Svenska 2 avskaffas. Nyanlända elever slussas över till ordinarie undervisning enligt följande.  Innan en elev förs över har man kontakttid i tilltänkt klass för att säkerställa att eleven kan följa med i undervisningen.  Dessutom utförs, före överflyttning, ett digitalt nationellt prov utformat av i svenska, engelska och matematik för den årskurs som ska påbörjas, för att säkerställa att eleven kan följa undervisningen. På så vis erhålls likvärdig standard i alla kommuner i stället för det godtycke som råder . Läraren i den mottagande klassen får på sätt en mer homogen grupp, vilket främjar studiero och undervisningens kvalitet.  Efter skoldagen förblir förberedelseskolan tillgänglig för de överflyttade elever som känner att de behöver extra stöd med det egna språket som referens. Detta är möjligt eftersom förberedelseskolan alltså har knutit till sig tvåspråkig personal enligt ovan. På så vis kommer överflyttade elever också i kontakt med nyanlända elever och blir en inspirationskälla för dessa. 5.4.3 Karriärtjänster för lärare Vi saknar 5 000–6 000 behöriga lärare och intresset att söka till landets lärarutbildningar är ljumt. Yrket är helt enkelt inte attraktivt på grund av en usel löneutveckling och en på många håll helt oacceptabel arbetsmiljö. Vår mest genomgripande reform innebär införande av karriärtjänster för lärare, vilket innebär kraftiga lönelyft men också större ansvar för lärare som stannar och utvecklas i yrket. Vårt förslag, som inspirerats av den framgångsrika Shanghaimodellen, utgår från en karriärstege med sex nivåer, när man alltså har ”nivå 1” när man är utexaminerad från . Varje steg kräver i sig fortbildning, erfarenhet, samt att man är beredd att axla ansvar och stödja sina kollegor. Det innebär att lärare som kommit längre utövar mentorskap gentemot mindre erfarna kollegor. Varje ny nivå berättigar till ett lönelyft på i storleksordningen , men då krävs också att man är beredd att ta sig an utmaningar. Det innebär bland annat att de mest ambitiösa lärarna kommer att uppmanas att arbeta med de klasser som mest behöver deras yrkesskicklighet. har utsatta skolor stora problem med hög personalomsättning. Med vårt förslag får elever och lärare i dessa skolor stöd av särskilt kompetenta lärare. Skolan är en plats för undervisning. Både lärare och elever har rätt till arbetsro. Elever som inte klarar av den ordinarie undervisningen placeras i jourklasser där de får hjälp av personal med särskild kompetens. Erfarenhet från utlandet visar att denna åtgärd i sig gör att de flesta elever förstår att klassrummet är till för studier. De elever som trots detta behöver särskilda insatser bör alltså få särskilt stöd. Parallellt med detta vill vi öppna upp för statligt övertagande av dysfunktionella skolor. Där så krävs tillsätter staten en särskilt erfaren skolchef som ges erforderliga befogenheter för att få ordning på hela verksamheten. 5.4.5 Åtgärda akut lärarbrist Det finns tiotusentals behöriga lärare som arbetar i näringslivet, vissa källor anger spektakulärt höga siffror. Denna grupp utgör en betydande potential när vi ska upprätthålla en fungerande skola . Det är knappast en nackdel att dessa personer har erfarenheter från arbetslivet utanför skolans värld. Vi vill alltså göra skolor till så attraktiva arbetsplatser, vad gäller löneutveckling och arbetsmiljö, att en andel av dessa lärare vill återvända. Förslagen rörande karriärtjänster kan ses som en viktig del av detta. Bristen på behöriga lärare är särskilt stor i matematik, teknik och naturvetenskapliga ämnen – här är situationen prekär. Det finns emellertid en intressant potential i form av människor med en masterexamen i matematik och tekniska eller naturvetenskapliga ämnen, det vill säga med goda ämneskunskaper. Vi vill, så länge behovet föreligger, inrätta en betald lärarutbildning där naturvetenskapligt meriterade personer erhåller för att under två terminer studera pedagogik och därigenom bli formellt behöriga att undervisa på grundskola och gymnasium. Vi vill också satsa mer på ”kringpersonal”, till exempel vaktmästare, administratörer och kuratorer, vilket gör att lärare kan fokusera på just undervisning. 5.4.6 Översyn av lärarutbildningar anser att landets lärarutbildningar ska underkastas en grundlig översyn. Enligt håller 18 av 28 lärarhögskolor i inte måttet; på många håll ersätter lärarlösa lektioner och gruppredovisningar ordinarie undervisning och riktiga examina. Detta är ett rent slöseri med unga människors tid och ett sabotage av framtida lärares utbildning. Vi måste ha höga ambitioner vad gäller lärarhögskolornas kvalitet. Vi vill lägga ner de utbildningar som inte klarar rimliga kvalitetskrav och fokusera resurserna dit de gör mest nytta. En blivande lärare ska bevisa att han eller hon klarar av yrkets teoretiska och praktiska utmaningar och olämpliga kandidater ska sållas bort på ett tidigt stadium, vilket nu genomförs i ett pilotprojekt på . Vi måste dessutom ha likvärdiga bedömningar mellan lärarhögskolorna för att säkra undervisningens kvalitet. Det innebär digitaliserad examinering som synkroniseras mellan olika lärosäten. Vi tror på en orientering mot internationellt beprövad metodik och anser generellt att vi behöver skärpa kraven på högre pedagogisk utbildning. Dessutom måste ett samordnat nationellt system för digitala hjälpmedel i skolundervisningen tas fram och implementeras. 5.4.7 Teknisk gymnasiekompetens behövs Det är målsättning att ska förbli en kunskapsekonomi och ett industriland, vilket i betydande utsträckning faller tillbaka på kompetensförsörjning. I klartext: skola och gymnasium måste utbilda tillräckligt många blivande industriarbetare, ingenjörer och annan kompetent personal. Enligt en rapport från kan vi de kommande decennierna förvänta oss ett dramatiskt underskott av unga vuxna med industrikompetens på gymnasial nivå. Vi tror att marknaden kommer att styra den kompetens som finns till ”rätt” industri, genom högre utbildning eller genom praktik ute i företagen, men att förse marknaden med gymnasial grundkompetens är en politisk fråga som kräver en långsiktig strategi. För det första tror vi att våra åtgärder vad gäller till exempel karriärtjänster för lärare kommer att förbättra grundförutsättningarna vad gäller ungas naturvetenskapliga och tekniska kompetens, men det kommer att ta tid innan detta slår igenom. Därför behövs åtgärder som ger resultat i ett kortare perspektiv. 5.4.8 Teknikcollege, teknikbrygga, lärlingsplatser och tekniksprång För det första finns redan så kallade teknikcollege som en etablerad institution. I korthet är det ett samarbete mellan gymnasieskolor och lokalt näringsliv som anpassar utbildningen till industrins behov. Verksamheten kvalitetsstämplas av en organisation, teknikcollege, som har initierats av , som i sin tur består av fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer. Det är uppfattning att teknikcollege kan utvecklas genom statlig finansiering. Vidare är det så att många ungdomar väljer gymnasieprogram som inte leder till arbete. Genom en så kallad Teknikbrygga vill vi ge dessa ungdomar en andra chans att bli anställningsbara i industrin, eller vidareutbilda sig inom teknik eller naturvetenskap. Det innebär att man under två terminer stärker sina kunskaper i teoretiska och praktiska ämnen varefter man erbjuds en termins betald praktik hos en lokal industri. De första terminerna bör styras upp i gängse regi, men staten skjuter till medel för praktikperioden. Ett annat sätt att möta företagens skriande behov av yrkeskunniga är införandet av lärlingsjobb. Den nya anställningsformen skulle möjliggöra för en arbetsgivare att anställa en ung lärling med en provanställningsperiod i stället för dagens sex där arbetsgivaravgiften är helt avskaffad. Vidare ska lärlingen också kunna anställas till av ingångslönen, givetvis i samråd med arbetsmarknadens parter. Tekniksprånget, slutligen, är en satsning där arbetsgivare tillsammans med regeringen samarbetar för att uppmuntra ungdomar att söka tekniska utbildningar. Genom tekniksprånget kan ungdomar som gått ut gymnasiet få fyra månaders betald praktik hos några av mest intressanta arbetsgivare. Detta ökar inte i sig antalet med gymnasial industrikompetens, men det förbättrar sannolikt utnyttjandet av den kompetens som finns att tillgå. Också här ser vi att konceptet kan utvecklas genom stärkt finansiering. Människor med praktisk utbildning är på många håll en bristvara på arbetsmarknaden. Det är emellertid en marknad som kräver utbildning. Det är alltid den som är mest lämpad som ska stå först i tur till en utbildningsplats eller ett arbete. Med detta sagt noterar vi emellertid att praktiska yrken kan vara en framkomlig väg in på arbetsmarknaden för människor som kommit till från ett annat land i vuxen ålder och som vid ankomsten saknar relevant akademisk utbildning. Myndigheten för analyserar arbetsmarknadens behov och avsätter därefter medel till lärosäten som anordnar de av marknaden efterfrågade utbildningarna. Detta matchningsarbete har visat sig vara mycket effektivt och av de elever som genomgått en utvald utbildning har nästan sju av tio haft arbete efter examen. Myndigheten har aviserat att den har organisatorisk kapacitet att bygga ut verksamheten, men givet dagens anslagsnivåer saknas resurser till detta. höjer därför dessa anslag, huvudsakligen på bekostnad av den nuvarande ineffektiva Arbetsförmedlingen. efterfrågar många arbetsgivare anställda med någon form av eftergymnasial utbildning, men inte nödvändigtvis en femårig universitetsutbildning. Många ungdomar vill också vidareutbilda sig men ser inte nödvändigtvis universitetsstudier som sitt förstaval. Där är de ett- och tvååriga utbildningarna som erbjuds via goda alternativ. För såväl arbetsgivare som arbetstagare är därmed utökat stöd till Myndigheten för att betrakta som positivt. Det är en satsning för bättre matchning på arbetsmarknaden och för lägre ungdomsarbetslöshet. Vi kommer därför att skapa åtminstone 5 000 nya platser på , men ser gärna ännu fler längre fram i takt med att myndigheten utvecklas. 5.5 Inkludering på arbetsmarknaden Det finns många aspekter på att känna sig inkluderad i samhället. En viktig sådan aspekt är att ha ett arbete. De ekonomiska aspekterna är uppenbara, emellertid anser vi också att arbete ger individen en känsla av deltagande, att samhället är något vi bygger upp tillsammans och som är värt att värna och vårda. Vi identifierar åtminstone tre stora problem på den svenska arbetsmarknaden. För det första har vi en växande andel människor som saknar språkkunskaper, relevant utbildning och kontaktnät för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. För det andra har vi en splittring mellan stad och landsbygd, vars arbetsmarknader går i otakt. För det tredje har vi många ungdomar som av olika skäl har svårt att ta steget till egen försörjning. Vi ser emellertid hur tidigare regeringar ständigt misslyckas på arbetsmarknadspolitikens område. Facit efter så kallade instegsjobb, etableringslotsar, traineejobb och andra kostsamma åtgärder från samhällets sida, både under vänsterregeringar och borgerliga dito, är direkt uselt, vilket genererar snedvridning och misstro på arbetsmarknaden. anser att man måste arbeta utifrån ambitionen att skapa ett stabilt samhällsfundament. Det handlar om ett samhälle där människor känner trygghet och samhörighet, där lag och ordning råder, där utbildningssystemet fungerar mycket bättre än , där industrin och övriga näringslivet har rimliga villkor, där stad och land hänger i hop och där skattesystemet ger starka drivkrafter till deltagande på arbetsmarknaden. Det handlar om att erbjuda en attraktiv arbetsmarknad för såväl akademiker och hantverkare, vårdpersonal som servicepersonal. finns det ett större segment lågutbildad okvalificerad arbetskraft. Att sänka inkomstskatten för låginkomsttagare är därför i sammanhanget en mycket viktig åtgärd. Därutöver förordar vi internationellt beprövade åtgärder som lärlingsplatser, yrkeshögskola och riktade utbildningar för att säkra till exempel industrins behov av kompetens. Men det blir från sida inga motsvarigheter till instegsjobb eller liknande, helt enkelt eftersom det är slöseri med offentliga medel och lätt ger upphov till en skev arbetsmarknad med tillhörande bidragsfusk. Vi tror inte på lönesubventioner eller skattelättnader utgående från i vilket land man är född. Vem som får ett visst arbete styrs av erfarenhet och kompetens och långsiktiga behov, vilket arbetsgivaren bäst kan avgöra i de allra flesta fall. Uppenbara fall av diskriminering beivras. Det är redan reglerat i lag, men självklart ska det också vara förbjudet att diskriminera svenskar. Detta, anser vi, är rätt väg att gå för att i slutändan befrämja inkludering av alla grupper i samhället. 5.5.1 Låga skatter i stället för låga löner Det pågår en tämligen intensiv debatt rörande de så kallade lägsta lönerna och huruvida dessa ligger på en rimlig nivå i . I korthet förespråkar allianspartierna – på lite olika sätt – att de lägsta lönerna bör sänkas. Argumentet lyder som så att flera personer, inte minst många nyanlända, som står långt ifrån arbetsmarknaden har en hypotetisk lön som ligger under lägstanivån, och att om lönerna bara sänktes tillräckligt hade dessa individer hamnat i sysselsättning i stället för utanförskap, om än till en lägre lön. Motargumentet från inte minst arbetstagarorganisationerna samt de rödgröna partierna gör i stället gällande att sänkta lägstalöner slår negativt mot samtliga löntagare och att personer riskerar att fastna i en så kallad låglönefälla. Båda argumenten får anses ha viss bärkraft. Forskningen – åtminstone för svenskt vidkommande – är minst sagt spretig. Å ena sidan finns studier som visar på risken att människor fastnar i låglönefällan, samt att denna risk är betydligt mer påtaglig för kvinnor. Andra studier visar i stället att det är huvudsakligen ungdomar som kommer ifråga för låglönejobb. I takt med att dessa åldras och ackumulerar humankapital och arbetslivserfarenhet, så avancerar de också på lönemarknaden och lämnar låglönejobben bakom sig, och så att säga lämnar plats åt nästa ålderskohort. I ett sådant fall, det vill säga, där det förvisso finns en viss andel låglönejobb, men där också lönerörligheten är hyfsat stor, är det svårt att finna argument mot förekomsten av låglönejobb vare sig på kollektiv eller individuell basis.