mot · H4021200 · 2016-10-04 00:00:00 — sökte över 1,3 miljoner människor asyl i ett EU-land. EU:s befolkning uppgick till över 508 miljoner människor. Om alla som sökte asyl i EU stannar i unionen skulle det innebära en befolkningsökning på . Om ansvaret för asylmottagandet hade fördelats jämnt mellan EU:s stater, utifrån nuvarande befolkning skulle ha tagit emot drygt 25 000 människor. 1,3 miljoner är onekligen många människor. Särskilt om vi tänker på alla dessa 1,3 miljoner individuella människoöden och hur allvarlig situationen är på de platser som dessa människor flyr ifrån. Det är dock långt ifrån ett ohanterligt antal människor och EU:s oförmåga att hantera höstens situation visar snarare med all önskvärd tydlighet att EU:s asylsystem inte fungerar och att den politiska viljan att möta utmaningarna saknades. De initiativ som tagits inom unionen ger ingen större anledning till tillförsikt. åtog sig EU:s stater att omplacera och vidarebosätta 160 000 människor med klart behov av internationellt skydd från länder som var extra belastade, framför allt och . I skrivande stund har färre än 4 000 av dessa människor omplacerats, vilket tydligt visar på att viljan att agera saknas hos unionens medlemsstater. Som svar på att ett stort antal människor sökte sig till har producerat flera lagförslag . Alla syftar de till att försämra möjligheterna för flyktingar att ta sig till . Dublinförordningen har uppdateras, förordningen om Eurodac har omarbetas och en ny förordning om den Europeiska unionens byrå för asylfrågor har lagts fram. Dessutom har förslag på förordningar om vidarebosättning, asylförfarande och normer för internationellt skydd samt ett direktiv om mottagande tagits fram. I de lagförslag som kommissionen producerat uttrycks ambitionen att motverka asylshopping och sekundära förflyttningar genomgående. Att kommissionen använder ett sådant språk för att beskriva situationen för människor på flykt är ett tydligt tecken på normaliseringen av rasismen i . EU:s flyktingpolitik är i stort behov av reformer men i stället för de förslag som kommissionen nu lägger fram bör de införa lagliga vägar att söka sig till . Att öka de lagliga vägarna skulle både göra resan mycket säkrare och billigare för de människor som tvingas fly, som migrationen skulle bli mycket mer ordnad. förslag på hur lagliga vägar till skulle kunna garanteras presenteras längre fram i denna motion. Dublinförordningen styr vilket land som är ansvarigt för att behandla en asylsökandes ansökan. Dublinsystemet kollapsade när antalet människor som sökte sig till ökade . Principen att de länder som har gräns mot de delar av världen som människor flyr ifrån ska ta hela ansvaret för människor på flykt visade sig ohållbar. Detta var för de allra flesta uppenbart efter rapporter om brister i de grekiska asylprocesserna, belastade lokalsamhällen i den grekiska övärlden och i södra . ska Dublinsystemet reformeras genom förslaget till ny förordning under namnet IV. En reform behövs, men i där rasism och populism växer i råder stora tvivel på om reformerna kommer att gå i rätt riktning. Förslaget till ny Dublinförordning innebär bl.a. att asylansökan ska prövas i det första asylland eller säkra tredje land som den asylsökande passerat på vägen till det land där hen lämnar in sin asylansökan. I kombination med EU:s ambitioner att ta fram en tvingande lista på säkra länder och där inkludera bl.a. innebär detta att väldigt få människor kommer att kunna få sin asylansökan prövad i ett EU-land. Förslaget innehåller också en mekanism för vidarebosättning som ser till att de stater som tar emot ett stor antal asylsökande, i första hand och , ska kunna avlastas när mottagandet har nått en viss gräns. Att ansvaret fördelas jämnare är bra men hur det ska gå till i praktiken mot bakgrund av oförmågan att hantera vidarebosättningen är oklart. Den tillfälliga lagen blir permanent presenterade kommissionen fyra lagförslag. Bland dessa förslag finns tre förordningar och ett direktiv. Syftet med förslagen är att harmonisera asylsystemen i unionen. En harmonisering behövs men det är tydligt att den föreslagna harmoniseringen går i helt fel riktning. Förordningar är tvingande EU-lagstiftning och genom förordningen om normer för internationellt skydd, som kommissionen lagt fram, kommer den miniminivå som regeringen anpassat de svenska asylreglerna till genom lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheterna att få uppehållstillstånd i att bli en tvingande nivå. Det är att likställa med att den tillfälliga lagen blir permanent. Asylförfarandet ska bli enhetligt med snabbare asylprocesser och påskyndade förfaranden i vissa fall, när ansökan anses uppenbart ogrundad. Åldersbedömningar ska bli obligatoriska och en tvingande lista på säkra länder ska tas fram. En ny förordning om vidarebosättning finns också med bland förslagen. Att öka möjligheterna till vidarebosättning är bra, fler lagliga vägar behövs. Det finns dock öppningar i detta förslag för att vidarebosättningsmekanismerna kan användas i förhandlingar kring avtal likt det som EU ingått med , dvs. att EU erbjuder sig att ta emot ett visst antal personer genom vidarebosättning i utbyte mot att ett land ser till att inga andra flyktingar tar sig till . Regeringen bör verka för att bromsa den negativa utvecklingen inom EU:s asylpolitik och rösta emot dessa förslag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Avtal för att stoppa människor på flykt ingick EU ett avtal med om hur de människor som flyr via och tar sig till ska hanteras. Från ska de få möjlighet att söka asyl men endast i . De som inte söker asyl skickas tillbaka till , så även de som får avslag på sin ansökan eller saknar ID-handlingar. För varje syrier som sänds tillbaka till ska en annan syrier föras vidare till ett EU-land. EU har satt en gräns för hur många som kan föras vidare in i unionen, 72 000 syriska flyktingar. Gränsen kan komma att ses över. Flyktingar av övriga nationaliteter kommer inte att föras vidare till EU. Uppgörelsen innebär även att turkiska medborgare ska undantas från EU:s visumkrav, samt en nystart för ansökan om EU-medlemskap. Dessutom kommer EU att bidra ekonomiskt till mottagandet av flyktingar i . är mycket kritiskt till avtalet. är inget säkert tredjeland. Man ger inte flyktingstatus åt icke-europeiska flyktingar och flera rapporter vittnar om undermåliga asylprocesser samt att man skickat tillbaka flyktingar till krigets och andra länder. Det har även kommit rapporter om att turkiska gränsvakter beskjutit syrier som försökt ta sig in i landet. Som konsekvens av att vägen mellan och har stängts har allt fler människor på flykt tvingats göra den ännu längre och farligare resan mellan och . Erdoğans har tagit flera betydande steg i auktoritär riktning. Rapporterna om grova kränkningar av mänskliga rättigheter, inskränkt yttrandefrihet och ett växande förtryck av landets kurder avlöser varandra. Efter det misslyckade kuppförsöket har förtrycket av oppositionella ökat. Regimen har massarresterat över 40 000 människor, däribland flera journalister, jurister och lärare. Inskränkningarna av yttrande- och tryckfriheten har ökat. ska som enskilt land och som medlem i EU verka för att lever upp till sina internationella åtaganden om att skydda pressfriheten och påskynda en förändring av det turkiska rättssystemet till ett system baserat på rättssäkerhet och mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är starkt kritiskt till uppgörelsen mellan och . Vi menar att den bryter mot asylrätten och legitimerar president kamp mot pressfrihet och övergrepp på den kurdiska befolkningen. Rapporterna från gränsen mellan och visar också att när stänger sin gräns får det ytterligare konsekvenser. har även börjat stänga sin. Regeringen bör verka för att avtalet mellan och sägs upp. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. höjs flera röster för att EU bör teckna ett liknande avtal med , ett land i konflikt som saknar en legitim regering och där olika områden kontrolleras av olika väpnade grupper, bl.a. Daish. Amnesty har larmat om hur landets kustbevakning slagit, skjutit och övergivit flyktingar i båtar vid sina ”räddningsaktioner”. rapporter vittnar även om hur tortyr, sexuellt våld och rättsövergrepp är vanligt förekommande i de häkten där förvarar asylsökande som försökt ta sig till . Regeringen bör verka för att överenskommelser liknande EU:s avtal med inte sluts med andra stater. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har dessutom föreslagit att EU borde villkora sitt bistånd till med att de tar emot de flyktingar som inte beviljas asyl i , trots att på inget sätt kan beskrivas som ett säkert land. Det går dessutom helt emot principerna om hur bistånd ska bedrivas. Kommissionen har också föreslagit en blandning av främjande och tvingande åtgärder för att få andra stater, framför allt i , att hindra migranter från att ta sig mot . Även om ambitionerna att färre människor ska tvingas fly kan anses välkomna får det helt fel effekter om fokus läggs på att hindra människor att röra sig. Regeringen bör slå fast att bistånd aldrig ska användas som påtryckningsmedel för att hindra människor från att fly. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I syfte att hantera den migration som når EU:s yttre gränser har EU skapat Frontex, en byrå för yttre gränskontroll, som bl.a. organiserar patrullering och övervakning av den afrikanska och centrala . De alltmer avancerade övervakningssystem som används har fått till följd att fler väljer längre och farligare vägar. Tusentals människor har omkommit under flykten till . Frontex mandat har i allt väsentligt varit inriktat på att skydda EU:s gränser och saknat en explicit mekanism för att tillförsäkra skydd för asylsökande eller andra utsatta grupper. Frontex har därför haft ödesdigra effekter för EU:s politik för mottagande av flyktingar och andra skyddsbehövande. Den fria rörligheten i EU utvecklas på bekostnad av den fria rörligheten i EU:s grannstater. pressas att införa en hårdare politik för att bekämpa migration, baserad på den europeiska modellen med gränskontroller, kriminalisering, frihetsberövande och utvisning. EU:s gränskontroll förläggs på detta sätt på tredje länders sjöterritorium. I praktiken stämplar EU en individ som ”irreguljär migrant” redan innan hen lämnar sitt land och kommer in på EU-territorium. Dessa ”förebyggande aktioner” tar ingen hänsyn till att personen kan vara potentiell asylsökande eller flykting. Detta förhandsantagande om ”illegalitet” och förebyggande gränskontroll omöjliggör ett fullständigt respekterande av mänskliga rättigheter och tillträde till en reguljär asylprocess med en individuell bedömning av asylärendet som föreskrivs i flyktingkonventionen. Enligt Frontexförordningen ska grundläggande mänskliga rättigheter och asylrätten respekteras i verksamheten liksom skyldigheten att bistå dem som befinner sig i sjönöd. Tyvärr saknas effektiva övervakningsmekanismer beträffande Frontex iakttagande av dessa skyldigheter. En rapport till påpekar att Frontex måste respektera och skydda de mänskliga rättigheterna, en skyldighet som blir än viktigare i och med Frontex nya gränsbevakningssystem Eurosur . Bland de problem rapporten pekar på finns avsaknaden av system som gör det möjligt för att granska Frontex och för migranter som anser sig ha blivit felaktigt behandlade att framföra sina klagomål. tog beslut om en ny förordning om europeiskt gräns- och kustbevakningssystem. har förordningen även godkänts av ministerrådet. Förordningen innebär delvis att Frontex ersätts av den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, som kommer att ha långt större befogenheter, mer resurser samt så stor personalstyrka som Frontex. Den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån ska sättas in när ett EU-land utsätts för ett stort migrationstryck eller annan påfrestning. I en tidigare version av förslaget skulle detta kunna göras mot landets uttryckliga vilja. har skrivningen lättats upp en del. Om det finns kvalificerad majoritet bland medlemsländerna att låta den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån gå in i ett EU-land och landet inte samtycker, har medlemsländerna rätt att stänga sina inre gränser mot landet. Detta inne gräns- och kustbevakningsbyrån kommer också att kunna gå in i EU-länder om övriga länder anser att återvändandet av flyktingar inte fungerar tillräckligt bra. Den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån kommer också att finnas på plats i tredjeland, exempelvis i , för att hjälpa landet att stänga sina gränser. är djupt kritiskt mot utvecklingen av den europeiska gräns- och , att EU bygger ännu högre murar, militariserar och externaliserar gränserna. Som konsekvens kommer vi snart att ha en överstatlig gränspolis som finns till för att stoppa människor från att ta sig till , för att vi ska rädda den inre rörligheten. Detta sker på bekostnad av att människor som flyr från krig och konflikt inte kan ta sig hit. Regeringen bör verka för att den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån avvecklas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Fram till att den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån är avvecklad bör regeringen skyndsamt verka för att inriktningen av dess verksamhet ändras på ett djupgående sätt så att både asylrätten och skyldigheten att bistå skeppsbrutna respekteras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Konflikter, förtryck och oroshärdar i närområde resulterar i att människor söker sig till för ett liv i säkerhet och trygghet. I stället för att välkomna de människor som söker vårt skydd har och EU tagit flera steg för att göra det svårare för människor på flykt att komma till kontinenten. Resultaten av EU:s politik syns på , i de överfulla grekiska lägren där flyktingar låses in och på gränsen mellan och , där turkiska gränsvakter skjuter ned syriska flyktingbarn. Det är så flykten slutar när alternativen står mellan att stanna kvar i kriget och förtrycket eller att ta sig förbi ”Fästning ” hinder och murar. Därför behövs lagliga vägar in i , för att människor på flykt ska kunna få en trygg och säker resa till ett nytt liv i trygghet på världens rikaste och mest välmående kontinent. Att regeringen har tillsatt en utredning för att analysera förutsättningarna för att skapa lagliga vägar för att söka asyl i EU är välkommet. Uppdraget ska redovisas . kommer miljontals människor tvingas på flykt och tusentals att drunkna i . Lagliga vägar måste införas . Visumkrav riktade mot länder där det pågår krig eller omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter är en viktig del av EU:s utestängningspolitik mot flyktingar och andra skyddsbehövande. Detta är ett allvarligt hot mot asylrätten. Regeringen bör därför inom EU verka för att korta ner listan över visumpliktiga länder och för att visumkrav inte ska användas för att stänga ute flyktingar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. går det inte att söka asyl i från utlandet. Ett exempel som belyst detta är de tolkar som arbetat för den svenska styrkan i och som sökt asyl i . De fick avslag på sina ansökningar eftersom de inte befann sig i . Det är också i det närmaste omöjligt att ta sig till för att söka asyl för den som inte kan betala betydande penningsummor till människosmugglare. För att möjliggöra asylansökningar från utlandet bör svenska beskickningar få utfärda visum till skyddsbehövande antingen när dessa befinner sig i hemlandet eller i tredjeland. Det finns dock flera svåra praktiska problem med asylvisum. Avsaknad av en svensk ambassad i flyktingens hemland är ett problem som delvis skulle kunna åtgärdas genom ett samarbete med andra länders ambassader, exempelvis våra nordiska grannländers. Ett sådant samarbete skulle också kunna omfatta möjligheterna att ansöka om familjeåterförening. Andra problem är risker för den asylsökande att besöka ambassaden som ofta kan stå under bevakning, problem med sekretessen gentemot lokalanställd personal vid ambassaden, rädsla att berätta om sina asylskäl medan man finns kvar i sitt hemland, svårigheter att skaffa medicinsk bevisning om eventuella tortyrskador, frånvaro av möjlighet till advokathjälp, osv. menar att utfärdande av asylvisum, som komplement till det traditionella sättet att söka asyl, bör ses som en viktig möjlighet att skapa lagliga vägar att söka skydd undan förföljelse. Hur proceduren för dessa viseringar bör utformas för att undanröja de risker och problem som ovan angivits bör ses över. Regeringen bör med hänvisning till ovanstående tillsätta en utredning med uppgift att lägga fram förslag om en procedur för utfärdande av asylvisum. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Transportörsansvaret innebär att exempelvis flygbolag är skyldiga att betala återresan och eventuellt uppehälle för en person som saknar pass eller tillstånd, och som kommit till destinationslandet med hjälp av flygbolaget. Det kan leda till böter för flygbolaget. Artikel 26 i och direktiv /51/EG innebär ett transportörsansvar vid alla resor till . Genom transportörsansvaret tvingas flygbolagen att vägra transportera alla personer som saknar giltiga identitetshandlingar och/eller visum, i de fall det krävs för inresa, eftersom de får stå för alla kostnader i de fall deras passagerare ansöker om asyl och får avslag. I praktiken hindrar transportörsansvaret således asylsökande från att ta sig in till Schengenområdet med t.ex. flyg. Konsekvensen av transportörsansvaret är att flyktingar tvingas vända sig till smugglare med sjöovärdiga båtar över , med livet som insats. Regeringen bör inom EU verka för att transportörsansvaret avskaffas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Kvotflyktingar är flyktingar som via får vidarebosätta sig i något av de 27 länder i världen, varav är ett, som tar emot kvotflyktingar. Flyktingarna väljs ut av UNHCR och varje land väljer självt hur många det vill ta emot. Kvotflyktingar bedöms vara särskilt utsatta för förföljelse p.g.a. ras, nationalitet eller annan utsatt samhällsgrupp och flygs ofta direkt från krisområdenas närhet till vidarebosättningslandet. tar emot mellan 1 700 och 1 900 kvotflyktingar . Kvotflyktingar är den enda grupp som får permanent uppehållstillstånd enligt den tillfälliga lagen och en av få lagliga vägar till . Regeringen har aviserat att antalet kvotflyktingar som tar emot kommer att öka till 3 2017 och till 5 000 . Legalisera smuggling utan vinstsyfte Som en följd av att det blivit allt svårare för människor på flykt att ta sig in i , efter införandet av gräns- och id-kontroller har allt fler fall av flyktingsmuggling uppmärksammats. har över 50 ärenden lett till åtal . Det är mer än det totala antalet , trots att endast halva året nu har gått. Det går också att jämföra med 14 ärenden . är också unikt för att endast en liten andel av ärendena handlar om människosmuggling i vinstsyfte. I stället rör det sig om släktingar som hjälper varandra, eller någon som bor i och hjälper en familjemedlem att komma hit för att söka asyl. Flera av dem som misstänks för smuggling har uppgett humanitära skäl bakom sina ageranden. Människosmuggling är straffbart och regleras i utlänningslagen 20 kap. 8 § och omfattar bl.a. situationer där någon hjälper en flykting att komma in i eller passera genom . Lagstiftningen skiljer sig åt när det gäller att gömma flyktingar och att hjälpa någon att söka asyl. Att gömma en flykting utan vinstsyfte är inte straffbart men att hjälpa en flykting att åtnjuta sin rätt att söka asyl kan leda till straff mellan böter och fängelse , detta oavsett om det funnits ett vinstsyfte eller ej. Rättsläget är dock oklart och olika domstolar hanterar dessa fall på olika sätt. Två snarlika fall där personer hjälpt familjemedlemmar över gränsen fick olika utslag i respektive Ystads tingsrätter. I ledde åtalet till fällande dom men i friades den tilltalade med hänvisning till skrivningar om rätten till familjeliv. I finns en möjlighet till ett s.k. humanitärt undantag som medger straffrihet för personer som hjälper flyktingar av ren medmänsklighet. Ett undantag som valt att inte använda. anser det märkligt att det är straffbart att hjälpa en människa att söka asyl och få sina rättigheter tillgodosedda. Regeringen bör återkomma med förslag på lagändring som gör det lagligt att transportera flyktingar i och till om det görs utan vinstsyfte. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Utvidga rätten till familjeåterförening En av få lagliga vägar till går genom familjeåterförening. Genom lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i har den vägen begränsats avsevärt. Om fler familjer på flykt skulle tillåtas att återförenas, skulle det innebära att många människor slapp ta den livsfarliga vägen över . Att få bo ihop med sin familj är en mänsklig rättighet som har starkt skydd i internationella konventioner. vill se en utvidgning av rätten till familjeåterförening. Principen om familjens enhet fastslogs första gången , i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. Att familjen har rätt till samhällets och statens skydd har fastslagits i flera konventioner om mänskliga rättigheter. Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter ska ett barns ansökan om familjeåterförening behandlas på ett positivt, humant och snabbt sätt, dessutom ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barnet. Detta har införlivats i EU:s familjeåterföreningsdirektiv (2003/86/EG) som har implementerat i sin lagstiftning. Den del av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i som får störst konsekvenser för människor på flykt, asylsökande och nyanlända är inskränkningarna i rätten till familjeåterförening. Endast de som beviljas asyl som flyktingar får denna rätt enligt lagen. är mest restriktivt i EU när det gäller beviljande av asyl som flykting. av de syrier och av de irakier som beviljats asyl i har fått flyktingstatus. Det går att jämföra med EU-snittet på respektive . De föreslagna förändringarna kommer alltså att innebära omfattande inskränkningar i rätten till familjeåterförening. finns stora brister i hur denna rättighet efterlevs. För att få rätt att återförenas med en familjemedlem som har fått uppehållstillstånd i måste den som är kvar i sitt hemland intervjuas vid en svensk ambassad. Den svenska ambassaden i har reducerad verksamhet och viserings- och migrationsfrågor hanteras av ambassaderna i grannländerna. kunde syrier resa till utan visum, men införde visumkrav för syrier. Handläggningstiderna är långa och i många fall avslås ansökan. Resan till är dyr och farlig. Flera rapporter om hur syrier har beskjutits vid gränsen till har kommit . Andra länder som syrier kan ta sig till för att ansöka om familjeåterförening är , , eller . Det är nästintill omöjligt att få inresevisum som syrier till dessa länder, vilket i praktiken innebär att rätten till familjeåterförening inskränks för många syrier. Att ge syrier möjlighet att ansöka om familjeåterförening vid ambassader i länder de kan ta sig till eller att göra ansökan helt elektronisk är två sätt att säkerställa att rätten till familjeåterförening respekteras. Dessa alternativ och ytterligare sätt bör undersökas. Regeringen bör återkomma med förslag på hur rätten till familjeåterförening kan stärkas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Dublinförordningen fastslår vilken stat som ska pröva en asylansökan från en person som befinner sig i en Dublinstat (EU-stat eller , , eller ). Om den sökande har familj (make/maka och/eller minderåriga barn) som beviljats skydd eller befinner sig i asylprocessen i en annan Dublinstat ska det landet även pröva den sökandes asylansökan. Omkring 60 000 flyktingar är fast i grekiska flyktingläger efter att grannländerna och stora delar av övriga stängt sina gränser. Många av dem har familj i som beviljats skydd eller befinner sig i asylprocessen, och har därmed rätt att återförenas med dem.