mot · H4022768 · 2016-10-05 00:00:00 — Det ena vinner på och kompletterar varandra. Regeringen behöver se till att den svenska linjen i säkerhetsrådet förankras parlamentariskt här hemma. Även säkerhetsrådets resolutioner är juridiskt bindande rättsakter. I regeringsformen framgår att regeringen i alla utrikesärenden av större vikt före avgörandet ska överlägga med , om det kan ske. Det är ytterst angeläget att regeringen presenterar förslag på hur de tänker sig att samråd och information från säkerhetsrådet ska ske och är öppna för en dialog om detta. står för öppenhet och transparens och det även här. För att klara den utmaning som kommer av en plats i säkerhetsrådet och kunna leverera ett bra resultat behöver FN-delegationen i ökade resurser. Platsen i säkerhetsrådet varar . Med andra ord krävs en resurssättning som håller . Regeringen måste före vi tar plats i säkerhetsrådet redogöra för sin finansiering och också klargöra vad regeringen har tänkt sig prioritera ned. skapades efter det fasor med syftet att värna de grundläggande mänskliga rättigheterna och utgöra en garant för att stater inte utvecklar lagstiftning som kränker eller inskränker sina medborgares rättigheter enligt till skydd för de mänskliga rättigheterna. De totalitära staterna hade visat att det var möjligt att i stor utsträckning inskränka, avskaffa och kränka individens rättigheter bakom en skenbart legal fasad, och det var för att försvåra och omöjliggöra för stater att begå sådana brott utan påföljder som tillkom. var en av de första staterna som undertecknade konventionen 1949, och vårt land är därmed att anse som en av grundarstaterna till . Rådets institutioner, såväl ministerrådet, den parlamentariska församlingen som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna utgör alla institutioner där är representerat och deltar. har genom decennierna verkat som partner till flera stater som önskat tillträde som medlemsstater i EU genom att aktivt biträda dessa i arbetet med att uppfylla kriterierna för medlemskap i . Det är praktiken omöjligt för ett kandidatland att bli medlem i EU utan att ha status som fullvärdig medlem av . De processer som leder till att ett land blir medlem i innebär att exempelvis i förväg uppställda krav på demokrati, rättssäkerhet, skydd för etniska, religiösa och sexuella minoriteter utvärderas och säkerställs. historia av att vara en garant och ett skydd för de mänskliga rättigheterna innebär också ett betydande ansvar för att tillse att institutionen även skall kunna förbli detta. En grundläggande förutsättning är dock att medlemsstaterna själv inte genom sitt agerande undergräver trovärdigheten hos organisationen. har debatten emellertid tyvärr alltmer kommit att handla om bristen på flera medlemsländers värnande av grundprinciperna demokrati, rättsstatens principer och mänskliga rättigheter. Vissa länder har i både ord och handling visat att de inte delar de grundläggande värderingar som står för. Därtill kommer uttryckta skepsis mot avgöranden i och kritik mot verksamhet. Denna utveckling måste brytas genom ett konsekvent agerande för att upprätthålla principerna i konventionen och deras praktiska tillämpning. finns det frågetecken för hur länder som , , , och , m.fl. uppfyller sina åtaganden. anser att det är befogat att göra invändningar mot hur samtliga de uppräknade staterna genom politiska beslut, lagstiftning, rättssystem samt sin brist på inomstatliga oberoende granskningsmekanismer tillhandahåller skydd för sina medborgare vad gäller politisk opposition. Ifråga om tillkommer frågan om den olagliga annekteringen av och krigföringen i östra , ifråga om finns allvarliga invändningar vad gäller behandlingen av etniska minoriteter och ifråga om det rättsliga arbetet i efterföljden till försöket till militärkupp samt de djupt oroväckande uttalandena kring möjligheten att återinföra dödsstraffet som gjorts av regeringsföreträdare, ifråga om gäller det ställningen för etniska minoriteter och rättssystemets integritet, ifråga om återstår frågetecken kring arbetet med korruptionsbekämpning syftande till att återställa legitimitet och förtroende för de politiska och rättsliga processerna i den ukrainska staten. Det är för oss självklart att de medlemsstater i vars agerande gentemot sina eller andra staters medborgare står i strid med statens konventionsåtagande måste möta konsekvent kritik för detta. Det åvilar regeringen genom representation i ministerrådet att tillse att inte passivt accepterar att roll undermineras eller att dess möjligheter att utöva tillsyn över medlemsstaters, observatörsstaters, kandidatländers eller partnerskapsstaters åtaganden gentemot till skydd för de mänskliga rättigheterna förhindras eller försvåras. får inte tveka när det gäller frågan om att sanktionera den som bryter mot konventionen. Det behövs därför en aktiv politik på detta område och den fordrar medverkan. måste vidare ta ett ansvar för de så kallade partnerskap för demokrati som ingås med länder som önskar en närmare förbindelse med men som ännu inte är i en sådan position att de kan anses vara berättigade till varken observatörsstatus eller status som kandidatland. Exempel på länder som beviljats sådan status är , , palestinska myndigheten och . Det finns tyvärr exempel på hur dessa stater och entiteter i skiftande grad och på olika områden ignorerar de förpliktelser som partnerskapen innebär. Vi är förespråkare av ett samarbete med stater som uppriktigt önskar dra nytta av kompetens för att vidareutveckla sina demokratiska institutioner, stärka rättssäkerhet och minska korruption. Däremot måste reagera när dess partners inte lever upp till de förutsättningar som är fastslagna i partnerskapsavtal eller söker kringgå dessa. Utan att kritiskt granska och följa upp i vilken mån partners lever upp till kraven i partnerskapsavtalen riskerar organisationens anseende att skadas och dess möjligheter att agera med trovärdighet att minska. Regeringen måste som företrädare för inta en bestämd hållning på denna punkt. strukturer bör bli föremål för kontinuerlig översyn. Flera av de mekanismer som har existerat i organisationens tillkomst har ett reformbehov och det är nödvändigt för att engagera sig i de diskussioner som pågår om hur i sitt ministerråd, i sin parlamentariska församling och i sin rättsutövning genom skall kunna förbli en primär garantera skyddet för de mänskliga rättigheterna. Regeringen har ett ansvar för att i ministerrådet aktivt driva en reformagenda och verka för förbättringar. () omfattar 57 deltagande stater och är därmed världens största säkerhetsorganisation. Organisationen bildades som Europeiska säkerhetskonferensen (ESK). övergick ESK till att bli . 1993 fick ESK ställning som regional organisation i enligt kapitel VIII. Det är det enda säkerhetspolitiska samarbetsorgan där alla europeiska stater, liksom , , och de centralasiatiska staterna, deltar på lika villkor. Med en stats deltagande i följer ett åtagande att respektera och efterleva mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. är en organisation med fokus på konfliktförebyggande, krishantering och demokratiutveckling. En grundläggande princip för verksamhet är att varaktig säkerhet förutsätter demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och en fungerande rättsstat. har en så kallad uppförandekod som är politiskt bindande för deltagande stater och som går ut på att en stats säkerhetsapparat – till exempel polisen och det militära försvaret – ska stå under effektiv demokratisk kontroll och integreras i det civila samhället. kontor för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (Odihr) ansvarar för att främja förutsättningar för demokratiska val bland deltagande stater och bistå medlemsländerna med att bygga upp och stärka demokratiska institutioner. Vi moderater anser att det är angeläget att särskilt stödjer den konfliktförebyggande verksamhet som bedrivs av Odihr, inte minst arbetet med att genomföra FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet. högkommissarie för nationella minoriteter (HCNM) har till uppgift att genom förebyggande diplomati söka identifiera och verka för en tidig lösning av etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten och relationerna mellan medlemsstater. Högkommissariens främsta verktyg är de rekommendationer som denne ger till regeringar i länder där åtgärder behövs på minoritetsområdet. Det är viktigt att följa upp hur dessa efterlevs. medierepresentant () har till uppgift att följa utvecklingen inom medierna och yttrandefrihet i hela OSSE-området och att stödja de deltagande staternas arbete att utveckla dessa områden samt att påtala när staterna bryter mot åtaganden om yttrandefrihet. Journalisters säkerhet, frihet på internet och att bekämpa ”hate speech” med bevarad yttrandefrihet. Här behöver ytterligare arbeta för frihet på nätet. har en särskild representant mot människohandel. Den särskilde representantens uppgift är att assistera deltagande stater med genomförandet av åtaganden och användningen av rekommendationerna i för bekämpande av människohandel. fyller här en viktig funktion att tillsammans med EU, MS och andra organisationer stoppa människohandel. Ytterligare ett prioriterat politikområde är arbetet med att motverka transnationella hot, hantering av gränser och internationellt polissamarbete. De ekonomiska och miljömässiga aktiviteterna syftar bland annat till att minska korruption och illegal penninghantering. Jämställdhetsarbetet utgör en viktig stödpelare för alla institutioner, fältoperationer och deltagande stater. Jämställdhetsarbetet ska vara en integrerad del av all verksamhet. arbete med att motverka kränkningar av de mänskliga rättigheterna ska syfta till att motverka politiskt agerande som kan utgöra hot mot säkerhet och demokrati bland medlemsländerna. I dagens oroliga värld fyller en viktig funktion genom sitt helhetsperspektiv. har flera tusen medarbetare utplacerade i länder och regioner som präglas av konflikt och krigshot eller befinner sig i ett återuppbyggnadsskede efter en konflikt. Fältverksamheten är störst på västra , men organisationen har verksamhet även i , och samt i och södra . Exempel på fältverksamhet är i där verkar för att den ryska aggressionen gentemot skall upphöra genom observatörer. Andra exempel på angelägna uppgifter är mission för att stärka kvinnliga politiker och erbjuda utbildning med inriktning mot konfliktlösning för unga personer i framför allt de centralasiatiska länderna. verkar aktivt för att de utdragna konflikterna på , och skall finna en lösning. Det finns också en parlamentarisk del av , Organisationen för säkerhet och samarbete i parlamentariska församling (PA). arbetar aktivt inom de områden där är verksamt i syfte att stödja de nationella parlamenten inom de dimensioner som är verksamt inom. En av PA:s viktigaste uppgifter är dess arbete med att stärka demokrati och demokratiutveckling. Flyktingsituationen rör samtliga medlemsländer inom varför har tillsatt en ad hoc-grupp i syfte att ge utarbeta ett förslag till ”best practice” i mottagandet av flyktingar och asylansökningar. ska arbeta för att motverka grundorsakerna till varför människor flyr genom att stödja fred och konfliktförebyggande insatser samt demokratiutveckling. Vi anser att det säkerhetspolitiska arbetet i dess breda perspektiv och genom internationellt samarbete med fokus på dialog, demokrati och respekt för mänskliga rättigheter utgör en viktig del i målet med att uppnå varaktig fred. Som alltid måste en organisations verksamhet kritiskt granskas ur såväl ett ekonomiskt perspektiv som innehållsmässigt. medlemsländer måste följa de grundläggande åtaganden de har åtagit sig att följa genom sitt medlemskap. Det är regeringens uppgift att inta detta förhållningssätt. , inklusive och Odhir bör kontinuerligt utvärderas. Inom de tre organisationerna pågår ett förändringsarbete för att verksamheten skall omfatta dagens utmaningar. måste aktivt engagera sig i syfte att organisationernas verksamhet skall fullfölja sina åtaganden utan att tappa fokus. internationella insatser är ett viktigt bidrag för att stärka arbetet för fred och säkerhet på oroliga platser runt om i världen. Genom att delta i internationella insatser stärker vi säkerhet och vårt säkerhetspolitiska inflytande. Det finns ingen motsättning mellan försvaret av och fredsfrämjande insatser utomlands. har sammanlagt över 100 000 svenskar deltagit i insatser i utlandsstyrkan. Veteranerna har gjort betydande insatser på platser som , , och . Nordic Battlegroup (NBG), det nordiska bidraget till EU:s stridsgruppskoncept, som har deltagit i , är en annan aspekt av internationella engagemang. Stridsgrupperna som står i beredskap halvårsvis har varit betydelsefulla för att utveckla den svenska försvarsmaktens förmåga att ge och ta emot militär hjälp genom större samövningar. Svenska militära internationella insatser kommer fortsatt att vara betydelsefulla. Det är viktigt att och andra länder även fortsatt har ett starkt internationellt militärt engagemang för fred, säkerhet och stabilitet. Vi måste också ha en helhetssyn på insatserna där nödvändiga frågor om vad vi vill uppnå och hur vi ser på långsiktigheten i insatserna måste ställas. bidrar till två internationella insatser som syftar till att motverka sönderfall, radikalisering i och . Dels det svenska underrättelseförbandet inom ramen för FN-insatsen Minusma i , dels den svenska utbildningsinsatsen i inom ramen för koalitionen mot Daish/Isil. bör fortsatt prioritera de svenska insatserna i kampen mot den globala terrorismen. Det finns ett antal utmaningar vi står inför i de internationella insatserna. Det handlar om var, i vilken kontext och med vem som ska göra internationella insatser, men även om hur vi blir bättre i samverkan mellan civila och militära delar för att skapa långsiktighet och hållbarhet. Nato är den enda organisationen med en global förmåga att genomföra krishantering. har deltagit i Natoinsatser. Det har varit värdefulla insatser som har bidragit till fred och säkerhet och där de svenska bidragen fått beröm av övriga länder. bör även i fortsättningen samverka med Nato i internationella insatser. Men det finns även ett värde i att i högre utsträckning än vad som varit fallet bidra till FN-ledda insatser. Genom att delta i dessa bidrar till att höja kompetensen i FN-insatsen och ger den en större legitimitet. deltar i den FN-ledda insatsen i . Insatsen i visade på vikten av att ha både säkerhetsskapande militär närvaro och långsiktigt utvecklingsbistånd. Utan säkerhet – ingen utveckling, utan utveckling – ingen långsiktig säkerhet. 4 Vår tids säkerhetspolitiska utmaningar utgör ett unikt område av fred, frihet, säkerhet och välstånd i världen. Grunden för denna utveckling har lagts genom samarbete och integration inom ramen för EU, Nato, och . Dessa organisationer utgör alltjämt pelarna i den europeiska säkerhetsstrukturen. Trots det har vi i närtid upplevt krig inom och mellan länder i och nya risker och hot utvecklas i takt med att tekniken och omvärlden förändras. I allt högre grad blir våra samhällen beroende av flödena av varor, information, kapital, tjänster och människor som utgör globaliseringens kärna. Vi lever i en sammanlänkad värld med stora möjligheter men också beroenden och sårbarhet som följd. Det medför nya och genomgripande konsekvenser för vår säkerhet. Vi måste trygga dessa flöden genom internationellt samarbete och en stark global infrastruktur. Men vi måste också vara förberedda på och kunna hantera att händelser bortom har större säkerhetspolitisk återverkan i vår egen del av världen i takt med att världen krymper. 4.2 Flykting- och migrationsströmmar Inte sedan har så många människor varit på flykt som . Syrienkrisen som till en början bedömdes vara en del av den arabiska våren ser nu ut att ha permanentats och miljoner människor är på flykt från inbördeskriget och Isil/Daishs terror. Många av de flyktingkatastrofer som utspelat sig i olika delar av har resulterat i permanenta flyktingläger där människor tvingas stanna i brist på andra alternativ. I med närliggande länder plågas oliktänkande delar av befolkningarna av Boko Harams framfart. I har våld präglat landet och kristna milismän förföljer muslimer, vilket har gett upphov till stora flyktingströmmar. I flera länder i ser vi nu också kriser som blommar upp på nytt av lugn. I blir många grupper av människor förföljda och lever under en stor hotbild från Islamiska staten. De tvingas på flykt av hänsynslösa terrorister. I har gamla konflikter blossat upp, civila kommer i kläm mellan olika extremistiska grupper och det finns en stor risk att inbördeskrig är nära förestående. Läget i blir allt svårare för som går. Från utgår också de allra flesta båtar över för flyktingar i jakt på ett bättre liv i . De globala miljöutmaningarna och klimatförändringarna utgör ett av de allvarligaste hoten mot människors säkerhet och levnadsvillkor runt om i världen. bottnar en stor andel av världens konflikter i miljörelaterade faktorer, och den snabba befolkningstillväxten i kombination med klimatförändringar riskerar att leda till ytterligare spänningar med nya konflikter och ökade flyktingströmmar som följd. Migrationspolitiken på europeisk nivå är intimt kopplad till andra sakpolitiska områden, såsom säkerhetspolitik och biståndspolitik. anser att det är mycket angeläget att bejaka detta synsätt när migrationspolitik formas på såväl europeisk som nationell nivå. vill också understryka att de mycket stora utmaningar som och EU står inför avseende migrationsströmmar orsakade av exempelvis väpnade konflikter, etnisk och social oro, befolkningstillväxt och olika typer av klimatproblem gör det nödvändigt att ständigt utveckla nya metoder för att göra oss mindre sårbara inför migrationsrörelser som i riskerar att skapa politisk oro och orsaka spänningar i såväl det europeiska samarbetet som i EU:s relation med sitt närområde och partners. Vi vill uppmana regeringen att intensifiera arbetet på detta område och att sträva efter holistiska ansatser såväl inom EU som bilateralt för att förebygga och lösa potentiella och existerade problem. 4.3 Miljö och klimat De globala miljöutmaningarna och klimatförändringarna påverkar oss alla och utgör ett av de allvarligaste hoten mot människors säkerhet och levnadsvillkor runt om i världen. Miljö och klimat är satt under hårt tryck på grund av föroreningar, överutnyttjande och exploatering. Därmed riskeras människors livsbetingelser som tillgången till mat, ren luft och dricksvatten. Ett förändrat klimat innebär bland annat att översvämningar, värmeböljor, torka och orkaner kommer att bli vanligare. Därtill väntas stigande vattennivåer och ökenutbredning. Detta kan i sin tur äventyra livsmedelsförsörjning, ekonomisk utveckling och i förlängningen medföra allvarliga säkerhetsrisker. bottnar en stor andel av världens konflikter i miljörelaterade faktorer och den snabba befolkningstillväxten i kombination med klimatförändringar riskerar att leda till ytterligare spänningar med nya konflikter och ökade flyktingströmmar som följd. Vi ska utgå från principer som pris på utsläpp, handel, stark äganderätt och fungerande marknadsekonomi för att komma tillrätta med klimat- och miljöutmaningarna. Klimatförändringens påfrestningar drabbar redan fattiga länder med bristande kapacitet att anpassa samhället efter klimatförändringens effekter särskilt hårt. Därför måste en mer hållbar global utveckling påskyndas och användandet av fossila bränslen upphöra. EU:s medlemsländer har ett alldeles för stort beroende av fossila bränslen, vilket utgör cirka två tredjedelar av deras energianvändning. Energibehovet inom EU bedöms öka kraftigt under de närmaste två till tre decennierna. Detta riskerar skada miljön samt skapa ett ohälsosamt beroendeförhållande till ett antal leverantörsländer som begränsar EU:s utrikespolitiska handlingsfrihet. Att utveckla en gemensam energimarknad med minskad användning av fossila bränslen är därför centralt för EU:s utrikes- och miljöpolitik. Det är mycket positivt att världens länder lyckades enas om ett globalt klimatavtal i . Det är ett historiskt klimatavtal där länderna har förbundit sig att hålla den globala medeltemperaturen väl under två grader, och göra ansträngningar för att medeltemperaturen inte ska öka mer än . Det visar på att världens länder nu gemensamt är redo att ta ansvar. Dock finns mycket kvar att önska av avtalet. De nationella klimatplanerna som länderna lämnade in inför mötet i , där de redogör för vilka åtgärder de är beredda att genomföra, är långt ifrån tillräckligt ambitiösa för att nå det gemensamma målet. I kommande förhandlingar gäller det därför att sätta press på länderna att agera och uppdatera sina planer för att göra dem realistiska och förenliga med det gemensamma målet. krävs ett fördjupat internationellt samarbete kring utmaningen att anpassa oss till klimatförändringarnas konsekvenser i FN och i andra internationella organisationer däribland EU. Här kan ett svenskt klimatanpassat biståndsarbete också spela en viktig roll. Vi behöver ett mer holistiskt och inte nationalistiskt klimatperspektiv genom att exempelvis använda kostnadseffektiva klimatåtgärder i andra länder. Koncentrationen av växthusgaser i atmosfären stiger i en allt snabbare takt, vilket leder till klimatförändringar med potentiellt mycket allvarliga konsekvenser. Därför är det angeläget att världens länder tillsammans anstränger sig för att begränsa utsläppen och temperaturökningen till en så låg nivå som möjligt för att därmed undvika de mest allvarliga konsekvenserna. Effekterna av klimatförändringarna är väldigt varierade. Ofta slår klimatförändringarna särskilt hårt mot fattiga länder som inte har särskilt stor skuld till klimatförändringarna. När jordens medeltemperatur stiger, nederbörden förändras, glaciärer smälter och havsnivåer höjs påverkas våra ekosystem i grunden och således våra livsbetingelser. Konkret innebär detta bland annat förändrade förutsättningar för livsmedelsproduktion och tillgång till färskvatten. Utifrån ett säkerhetspolitiskt perspektiv är det viktigt med bra klimatscenarier som kan ge en bild av hur klimatförändringarna kommer att påverka olika regioner. Det är en förutsättning för att tidigt kunna göra anpassningsåtgärder. Användningen av fossil energi bär globalt inte sina egna kostnader. Vi måste hålla principen om att förorenaren ska betala (Polluter Pays Principle, PPP) som självklar och verka för att fler länder sätter pris på utsläpp genom exempelvis koldioxidskatt eller utsläppshandelsystem. I den bästa av världar skulle det finnas ett enhetligt globalt pris på utsläpp. Dit är vägen oerhört lång, men som steg på vägen bör verka för att olika handelssystem länkas samman. Att sätta pris på utsläpp är inte bara principiellt riktigt utan också det effektivaste sättet att sänka utsläppen och driva på teknikutveckling. Sambandet mellan klimatförändringar och konflikter är starkt. Klimatförändringar riskerar att leda till allvarliga bristsituationer. Det riskerar i sin tur att leda till konflikter och stora migrationsströmmar. Konflikter orsakas dock sällan av en enskild händelse eller faktor utan i regel av en rad faktorer som samspelar. Klimatförändringar väntas särskilt ha en förstärkande effekt genom att påverka andra väl kända konfliktdrivande faktorer såsom fattigdom. För miljön och klimatet behövs mer politik byggd på liberala principer. Vi behöver globalt bättre fungerade marknader, pris på utsläpp, en starkare äganderätt, mer handel, och vi behöver bekämpa fattigdom och bidra till att skapa robusta samhällen. Exempel på verktyg för att bidra till detta är att agera som ett föregångsland, forskning, internationellt samarbete och bistånd. Vi behöver också omfamna modern teknik. Livsmedelsbehovet kommer sannolikt att fördubblas , och utmaningen att producera mat på ett hållbart sätt och ha tillgång till drickbart vatten är redan betydande. Resursfrågor blir i större utsträckning säkerhetsfrågor.