mot · H4022973 · 2016-10-05 00:00:00 — De myndigheter, främst högskolorna, som i nästa steg snabbt får uppdraget att validera och komplettera dessa kompetenser ska ha resurser och personal som möjliggör en snabb process. Snabbare validering av utländsk kompetens kan bland annat ske genom bättre information på digitala medier och genom att i högre grad involvera universitet och högskolor. I den mån det handlar om yrken som kräver legitimationer behöver också handläggningen av sådana ske snabbare än . Möjligheten att använda EU:s gemensamma regelverk som standard för validering av utländska sjukvårdsutbildningar bör undersökas. Liknande metoder behöver också utarbetas för att bättre validera andra eftergymnasiala utbildningar än de på universitetsnivå. Parallellt med att valideringen görs fordras också tät kontakt med arbetsgivare och arbetsmarknad. Det viktiga med valideringen är att klarlägga vad en människa kan och behärskar, inte att på detaljnivå undersöka skillnaderna mellan svenska och utländska universitets- och högskolekurser. Många personer som kommer till har någon form av vårdutbildning. förväntas behovet av personal att öka inom svensk hälso- och sjukvård generellt. Långa valideringsprocesser för personer från tredjeland hindrar dock landsting, kommuner och företag från att möta arbetskraftsbristen. Möjligheterna till kostnadsbesparingar är betydande med snabbare validering. skulle kunna spara mycket stora resurser om genomsnittstiden det tar för tredjelandsläkare att få ett arbete förkortas. Det är möjligt att hitta kvalificerad vårdpersonal snabbt genom att fråga personer om de har någon vårdutbildning under den hälsoundersökning som de flesta asylsökanden genomgår. Så har man framgångsrikt arbetat i exempelvis läns landsting. vill därför stärka möjligheterna för personer att arbeta som exempelvis vårdbiträden medan de lär sig svenska, till exempel genom att låta dem handledas av anställda som talar samma språk. Skola för nyanlända barn Friskolor ska ha samma möjligheter som kommunala skolor att ta emot asylsökande och nyanlända elever. Kommuner ska i större grad kunna placera elever i andra skolor än de närliggande. I kombination med detta ska distansstöd för elever på deras modersmål utvecklas. Vi vill se tillfälliga regellättnader för bland annat skollokaler. För äldre ensamkommande bör det finnas en snabb väg in på yrkesutbildningar utan gymnasieexamen, alternativt med examen på engelska för de som kan det språket. har en stor och ökande brist på lärare. Lärarbristen har förvärrats ytterligare då flyktingmottagandet har inneburit att 71 000 fler elever tillkommit . Om alla lärare ska vara behöriga kommer bristen inom tio års tid uppgå till 65 000 lärare enligt aktuella siffror från SCB. För att lösa lärarbristen, både , måste kravet på lärarlegitimation tillfälligt slopas. Förutom att pensionerade lärare ska lockas tillbaka till skolan bör obehöriga lärare som arbetar inom skolan tillfälligt få dispens att sätta betyg. Den senare gruppen kan omfatta både lärare utbildade vid svenska högskolor men som saknar lärarlegitimation och vissa utrikesfödda med uppehållstillstånd som har varit lärare i sina hemländer och som kan nyttjas för hemspråksundervisning eller ämnesundervisning av elever med samma modersmål. föreslår därför att kravet på lärarlegitimation tillfälligt slopas för pensionerade lärare och obehöriga lärare. Det finns lärarkompetens bland de som kommer till och den bör tas tillvara. Dessa lärare skulle kunna undervisa elever som talar samma språk och vid sidan av det få kompletterande utbildning och valideras. För att ytterligare möta det akut förhöjda behovet av pedagoger i skolan så kan pensionerade lärare och lärarstudenter användas som resurs. Många kommuner vittnar om att den stora belastningen för kommunen inte är ekonomin utan pressen som sätts på medarbetare som tvingas göra mer med mindre. Läraryrket är ett av de mest utsatta i form av stress och arbetsbelastning. För att göra det möjligt för lärare att vara lärare som kan ägna sig åt sitt pedagogiska uppdrag föreslår i likhet med att det införs lärarassistenter. Denna nya yrkesgrupp ska ägna sig åt att stödja lärare i det kringarbete som inte är undervisning: Blankett- och informationshantering, administration, assistens kring teknik, förberedande av undervisningslokaler med mera. föreslår att det införs lärarassistenter för att frigöra tid för lärare att undervisa. Bristen på lärare i allmänhet och på modersmålslärare i synnerhet, är ett stort problem. Genom att tillåta fjärrundervisning på entreprenad i alla relevanta ämnen kan kompetens delas över hela landet. Fler lärare måste ha kunskap i att undervisa nyanlända elever. Ett , som en del i det nationella som tidigare föreslagit skulle kunna skapa förutsättningar för utveckling och högre kvalitet i skolors undervisning av nyanlända elever. står av skolorna för en tredjedel av alla nyanlända elever. Vissa skolor tar inte emot en enda. Det är inte hållbart. Ansvaret måste delas och kunskaper måste utbytas. Bristen på lärare i allmänhet och på modersmålslärare i synnerhet är ett stort problem. Att göra som regeringen och inrätta en försöksverksamhet i några enstaka ämnen och tillåta fjärrundervisning på entreprenad i modersmål och studiehandledning först räcker inte. har velat tillåta fjärrundervisning på entreprenad i alla relevanta ämnen för att avhjälpa lärarbristen. För att kompetens ska kunna delas över hela landet och göras tillgänglig för fler, bör därför en försöksverksamhet för fjärrundervisning i alla relevanta ämnen omgående inrättas. Vidare bör möjligheten till distansundervisning undersökas (distansundervisning är pedagogisk undervisning där eleven arbetar med av lärare framtagna uppgifter på egen hand). Distansundervisning innebär inte att föräldrar ska kunna undervisa sina barn hemma, utan ska vara ett komplement och användas när inga andra alternativ är möjliga. Utgångspunkten ska alltid vara att eleven ska ingå i ordinarie skolverksamhet. Det finns emellertid ett korrespondensgymnasium i , med riksintag, vilket har undantagits förbudet av distansundervisning. vill att försöksverksamhet med fjärrundervisning i alla relevanta ämnen införs omgående och att förbudet mot distansundervisning avskaffas för grund- och gymnasieskolan. och kommunerna går i många fall på knäna. Den stora mängden asylsökande satte ytterligare press på en redan hårt prövad socialtjänst. I synnerhet har mottagandet av ensamkommande barn inneburit stora utmaningar för många kommuner. Det krävs kraftigt kapacitetshöjande, kostnadsbesparande och regelkrångelskapande åtgärder. Ensamkommande barn som kommer till har rätt att få en god man, som i förälders ställe ska bestämma i frågor runt barnet, personliga som rättsliga och ekonomiska. Uppdraget är tillfälligt tills beslut om uppehållstillstånd eller avvisning meddelas. Lagen om gode män är dock, liksom många andra regler kring ensamkommande barn, utformad när det kom några hundra ensamkommande . Det har länge funnits kapacitetsbrister för gode män och med en mycket kraftig ökning av ensamkommande är behovet större . Det är svårt att rekrytera och i vissa kommuner finns det inte tillräckligt många personer. Av samma skäl finns det personer som har godmanskapet som enda sysselsättning, och kan hantera ett mycket stort antal barn. Ofta fungerar det bra, men både krav och vägledning brister. I stället borde de ensamkommande barnen få en professionell företrädare med specialkompetens utsedd. Den personen ska sedan följa barnet fram till beslut. SKL konstaterar att ett liknande system används i , där en socionom med rätt utbildning kan ta hand om ett tjugotal barn och rutinerna är inarbetade. Det finns även goda erfarenheter av mer professionaliserade system från och . Det skulle innebära ett mer modernt system som ger det enskilda barnet den hjälp det behöver på ett mer rättssäkert sätt. infördes krav på socionomexamen eller annan relevant högskoleutbildning för anställda i barn- och ungdomsvården med vissa myndighetsuppgifter. Mot bakgrund av det tryck som ställs på landets olika socialförvaltningar i spåren av flyktingkrisen är det omöjligt för många kommuner att uppfylla lagens krav. Bristen på socionomer att handlägga ärenden drabbar alla inblandade: Unga som blir föremål för orimligt långa utredningar, stora delar av yrkesgruppen som lider av en alarmerande dålig arbetsmiljö och kommunerna som har svårt att uppfylla vad som förväntas av dem då socionomer slutar, sjukskrivs eller helt enkelt undviker att söka sig till kommunala förvaltningar. Kravet på socionom/ högskoleexamen bör ersättas med krav på lämplig kompetens och erfarenhet. föreslår att kommunernas socialnämnder beviljas dispens från kravet att enbart anställa myndighetsutövande personal med socionom- eller annan högskoleexamen. Vid mottagandet och utredningen av ensamkommande barn intervjuas ofta samma ungdom på exakt samma sätt av flera olika personer. Flera handläggare på , flera socialsekreterare, kontaktpersoner på boendet, det offentliga biträdet, god man, lärare på skolan. Det är ineffektivt och tidsödande både för den enskilde asylsökande och för det svenska mottagandet. föreslår därför att mindre känsliga person- och utredningsuppgifter ska kunna delas mellan myndigheter, så att allting inte måste handhas vid varje steg i utredningen. Att effektivisera och minska behovet av ytterligare tid med betalda tjänstemän, utredare, gode män och tolkar kan innebära betydande kostnadsbesparingar. föreslår att det i utlänningsdatalagen slås fast att mindre känsliga person- och utredningsuppgifter kring ensamkommande ska kunna delas mellan myndigheter. är enligt socialtjänstlagen skyldig att tillhandahålla en utbildning som behövs för dem som nämnden avser att anlita för vård av barn i familjehem eller jourhem. Kravet är en välmenande, men orealistisk, pålaga för redan pressade socialförvaltningar. Även Kommuner och Landsting bedömer att det i den rådande situationen ska vara möjligt för att göra undantag från kravet att tillhandhålla utbildning till familjehem, dels genom att i varje enskilt fall bedöma behovet, dels genom att genomföra utbildningen stegvis utifrån bedömt behov. vill att det i socialtjänstlagen ges möjlighet för kommunernas socialnämnder att göra undantag från kravet att tillhandahålla utbildning för familjehem. Ensamkommande barn har rätt till viss utrustning som de gode männen ska ansöka om på en särskild blankett där allting måste specificeras. Plagg för plagg, ned till minsta lilla strumpa. Utöver bidrag för kläder ansöker man om bidrag för busskort, utrustning för skolgymnastik med mera. Varje ansökan ska innehålla en motivering till varför barnet behöver detta. Vid träffar med gode män har det framkommit att de i flera fall fått olika mycket pengar efter handläggning. Detta trots att de har fyllt i blanketten likadant, att deras barn bor på samma boende och att barnen inte har några tillgångar. Flera gode män säger att skillnaderna har ökat markant . Detta leder till stor och onödig administration då olika handläggare måste pröva varje fall för sig, trots att det rör sig om områden som skulle kunna schabloniseras. Det leder också till frustration, avundsjuka och konflikter bland barnen, som trots lika förutsättningar behandlas olika. Det här skulle kunna lösas genom att schablonisera beloppet. Då skulle man frigöra handläggares tid i , förenkla de gode männens arbete och minska konflikter mellan ensamkommande barn. Den som exempelvis får rätt till hemtjänst blir beviljad en specifik insats efter biståndsbedömning. En del kommuner har dock börjat titta på modeller som går ut på hemtjänst utan biståndsbedömning. Ett exempel är , där den enskilde kan vända sig direkt till utföraren – privat eller offentlig – för att få en viss insats. är dock stämt vid vite för att ha beviljat insatser utan biståndsbeslut. Erfarenheterna visar att arbetsmetoden med förenklade biståndsbedömningar är samhällsekonomiskt effektiv eftersom det minskar kostnaderna för administration vid biståndsbeslut. Kommunens erfarenhet är att ingen äldre efterfrågar mer hemtjänst än vad man faktiskt behöver. Trots detta är modellen formellt sett inte tillåten. Det behöver finnas möjlighet att ge lättillgängligt stöd och individuella insatser utan biståndsbedömning. På detta sätt frigörs tid för de mest behövande barnen som far illa, barn som ska placeras i familjehem, stödboende eller HVB. föreslår att socialtjänstlagen förändras för att möjliggöra hemtjänst utan biståndsbedömning för kommuner som så vill. Enligt gällande regler får bara en tandläkare inom utföra behandlingar på asylsökande personer. Detta trots att drygt hälften av tandvården i bedrivs i privat regi. Denna godtyckliga begränsning innebär ett onödigt högt tryck på Folktandvården som tvingas prioritera mellan vanliga kunder och asylsökande som privatpraktiserande tandläkare har ledig kapacitet. vill att privattandvården ska ges möjlighet att behandla asylsökande patienter och därigenom öka utbudet av tandläkare. Första linjen i asylmottagandet är just kommuner. Det är på asylboenden, i familjehem, på förskolor och grundskolor, sfi, vårdcentraler och HVB-hem mottagandet sker i praktiken. Många kommuner och landsting har en pressad situation och kämpar mot kostnadsökningar, stelbenta regler och fyrkantiga byråkratier för att kunna uppfylla vad som förväntas och krävs av dem. Kommunpolitiker oavsett partifärg vittnar om stressade och slutkörda medarbetare inom skola, vård och omsorg. Långsiktigt avgörs kommunernas möjligheter att integrera nya invånare till stor del av allmänna ekonomiska utveckling, de lokala arbetsmarknaderna, sjuk- och arbetslöshetstal och antalet bofasta skattebetalare. I ett mer perspektiv hänger möjligheterna till mottagande och integration till stor del på de regler, föreskrifter och lagar som styr hur kommunerna får lösa sina uppgifter. Möjligheterna för kommuner och landsting att uppfylla sina åtaganden gentemot sina invånare, bofasta som asylsökande, kan och måste, underlättas. Situationen kräver konkreta och genomförbara reformer för att minska krångel, banta byråkratier och kapa kostnader i kommunerna. har föreslagit ett antal större reformer för att minska kostnaderna, öka mottagningskapaciteten, korta vägen till jobb och värna rätten att söka asyl. Systemet för kostnadsersättning till kommunerna vid flyktingmottagande är krångligt och otillräckligt. Detta systemfel minskar kommunernas förtroende för mottagandet och för . Därför behövs reformer som gör att ersättningssystemet lever upp till sina syften: att kommunerna får full kompensation för de kostnader som är kopplade till asylboenden, kommunplaceringar och anhöriga. roll bör renodlas till att omfatta själva asylansökan. På så vis skapas förutsättningar för att korta handläggningstider och stärka kompetensen hos handläggarna. Parallellt överförs medel för uppdraget att ta emot asylsökande och nyanlända, från och Arbetsförmedlingen till kommunsektorn. Ersättningen till kommunerna måste givetvis utformas så att den täcker kostnaderna för kommunsektorns åtaganden. Varje människa måste kunna bidra efter förmåga och få förutsättningar att vara delaktig i samhällslivet. Civilsamhället är ofta snabbt på plats när det uppstår behov av organiserat samarbete mellan människor. Inte minst nu när vi har en situation i omvärlden som gör att många människor söker skydd här. har vi nu en regering i som vill slopa avdragsrätten för bidrag till ideella organisationer. Vi vill ha kvar denna avdragsrätt. Vi vill förbättra möjligheterna för det civila samhället att göra samhällsinsatser. Ett sätt är bättre kunskap om de utmaningar som finns i samhället. Här kan det offentliga bli bättre på att bjuda in det civila samhället för samtal och samverkan. Det måste också finnas tillgång till samlingslokaler till rimlig kostnad även i städer för att möjliggöra denna typ av aktiviteter. Därför behöver det offentliga på alla nivåer bli bättre på att tillgängliggöra sina lokaler för föreningslivet på tider de annars är outnyttjade. Vi kan också se att det finns hinder i systemen för exempelvis asylboenden. Vi vill alltid se till individen, oavsett om personen ifråga har fått ett personnummer eller inte och oavsett om den personen troligen kommer att få stanna i eller inte. Vi vill att den enskilda människan ska få utvecklas genom bland annat samröre med det civila samhället. Det handlar om mänsklig bildning, inte bara utbildning. krävs personnummer på deltagarna i en studiecirkel för att vara bidragsgrundande för studieförbunden. Detta vill vi ändra på. Då kommer fler människor få tillgång till det studieförbunden kan erbjuda. Ta lärdom av internationella och inhemska erfarenheter av civilsamhällets betydelse för integrationen. Flytta pengar från Arbetsförmedlingen till föreningar och frivilliga nätverk. De medel som finns att söka för verksamhet med exempelvis flyktingguider behöver breddas så det blir enklare att utveckla nya metoder och på ett bättre sätt erbjuda nyanlända ett nätverk i sitt nya hemland.