mot · H4023494 · 2016-10-05 00:00:00 — Det är dock ofta omöjligt för innovativ personal att hinna med att ta sin idé vidare till verklighet. Med den snabba teknikutveckling som sker finns stora möjligheter till smarta och innovativa lösningar på vardagliga utmaningar inom vården. Ett innovationsfrämjande arbetsklimat bidrar inte bara till nya affärsidéer utan kan även stimulera så kallade intraprenörer, innovatörer inom verksamheten, som får möjlighet att göra verklighet av sina idéer och bidra till vardagliga förbättrande åtgärder. vill stärka arbetet med att uppmuntra vardagsnära innovationer inom offentlig sektor och avsätter därför för detta. Pengarna bör bland annat användas för att se över om det är möjligt att inrätta innovationscheckar som möjliggör för personal, särskilt kvinnor, med innovativa idéer att utveckla dessa. Nätverk för kvinnors företagande har organisationen arbetat med att bland annat öka kvinnors deltagande inom företagande och ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Detta är också något som genomförts i gränsöverskridande samarbeten för att modellen ska spridas också till andra länder. Denna verksamhet har ett underifrånperspektiv och arbetet sker huvudsakligen via de regionala centra som finns över hela landet. För att arbetet ska kunna bedrivas mer kraftfullt och med långsiktighet i fokus har sittande regeringar, under de som föreningen varit aktiv, stöttat med årliga resurstillskott. Uppdraget har fortsatt med driftsbidrag ända fram till sista , då regeringen utan egentlig förvarning tog bort denna finansiering. Till skillnad från regeringen anser att Winnet ska fortsätta att vara en viktig del av det fortsatta arbetet för ökad jämställdhet. För detta syfte vill ge i uppdrag att åter fördela öronmärkta , som ska gå till resurscentra, till Winnet att administrera istället för, som regeringen vill, regionerna. Parallellt behöver verksamheten utvärderas och effektiviseras, men det är av högsta vikt att nätverken återetableras så att uppbyggd kunskap och kompetens inte går förlorad. 7.4 Arbetsmarknadspolitik med fokus på jobb Trösklarna till den svenska arbetsmarknaden är för höga. En strikt arbetsrätt, höga ingångslöner och få enkla jobb gör det svårare för ungdomar och nyanlända att få sitt första jobb. [85] En dåligt fungerande matchning äventyrar företagens kompetensförsörjning. Illa utformade trygghetssystem leder till högre arbetslöshet, inlåsning och mindre trygghet. Allt detta måste ändras om fler ska ges chansen att få ett jobb. Arbetstagare som vill arbeta och företagare som vill anställa måste snabbt kunna hitta varandra. Det är en förutsättning för att arbetslösheten ska kunna minska och svenska företags kompetensförsörjning säkras. Ett sätt att illustrera behovet av förbättrad matchning är att studera den så kallade Beveridgekurvan. När det finns många lediga platser väntas arbetslösheten generellt sjunka. Vad diagram 24 visar är att sedan finanskrisen har matchningen försämrats. [86] Det finns ett stort antal lediga platser, men arbetslösheten har inte minskat i den grad som skulle kunna förväntats. Om inte arbetslösheten pressas ner riskerar den att permanentas, vilket vore ett svek särskilt för de 350 000 personer som är öppet arbetslösa eller deltagare i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Not: Kurvan visar hur antalet lediga platser, som andel av arbetskraften, förhåller sig till arbetslösheten. Källa: (2016c). som använder Arbetsförmedlingen för att rekrytera sjunker stadigt och hälften av företagen som försökt rekrytera via Arbetsförmedlingen uppger att det fungerat dåligt. [88] En försvinnande liten del av småföretagen väljer att vända sig till Arbetsförmedlingen. [89] Allmänhetens förtroende för Arbetsförmedlingen är också mycket lågt. [90] Till stor del är detta politikens fel. Myndighetens olika, och ibland motstridiga, roller skapar osäkerhet och ineffektivitet. Arbetslösa tvingas in i program och åtgärder som jobbskaparna ratar. Det är dåligt för de jobbsökande, som får svårare att hitta ett arbete. Det är dåligt för företagen, som får svårare att hitta rätt arbetskraft. Det är dåligt för skattebetalarna, som inte får valuta för sina pengar. Och det är dåligt för Arbetsförmedlingens anställda, som ålagts omöjliga arbetsuppgifter. Det finns ett antal länder som prövat olika system med offentligt finansierade, men privat organiserade, förmedlingsaktörer. Det kanske mest välkända exemplet är . [92] Där placeras arbetssökande i olika kategorier, beroende på hur långt från arbetsmarknaden de bedöms stå. Fristående förmedlare ges sedan en ersättning, som bygger på denna kategorisering och som till stor del är prestationsbaserad. De arbetssökande kan välja mellan olika regionala förmedlare. Förmedlingsaktörerna utvärderas kontinuerligt och ges betyg som underlättar vid framtida upphandlingar och bidrar till ökad information om olika aktörers effektivitet. system har varit en viktig bidragande orsak till att arbetslösheten mer än halverats och kostnaderna för arbetsförmedling minskat. Systemet har också gradvis fått brett stöd från hela det politiska spektret. Liknande möjligheter att välja arbetsförmedlare har införts i kommun, och inom ramen för trygghetsorganisationerna TSL och TRR. vill, med inspiration från bland annat , införa en jobbfixarpeng. Det är en peng som följer den arbetssökande till den förmedling som hen själv finner bäst lämpad i att erbjuda hjälpa att finna varaktig sysselsättning. Aktören kan vara ideell, privat eller . Utbetalningen av jobbfixarpengen sker i tre steg: vid inskrivning, jobb och varaktighet i jobb. Pengens storlek baseras på vilka behov och förutsättningar den arbetssökande har. Det innebär att ju svårare den enskilde bedöms ha att få ett jobb, desto högre ersättning erbjuds förmedlingsaktören. För denna bedömning ansvarar Arbetsförmedlingen genom så kallad profilering. Merparten av jobbfixarpengen betalas ut i omgångar först när den arbetssökande befinner sig i varaktig sysselsättning. Det ger såväl arbetssökande som förmedlingsaktörer rätt incitament och minskar risken för fusk. De fristående arbetsförmedlarnas förmåga att få arbetssökande i jobb ska utvärderas kontinuerligt och redovisas i en offentlig ranking. Detta för att synliggöra och underlätta för arbetssökande och arbetsgivare att välja och välja bort. Arbetsförmedlingen ansvarar för att certifiera de fristående arbetsförmedlarna. Lågpresterande och oseriösa aktörer bör kontinuerligt ratas under certifieringsprocessen. Genom att släppa in nya krafter kan dessa specialisera och anpassa sig bättre till de arbetssökandes och arbetsgivares behov. Nya aktörer får möjlighet att vinna både arbetssökandes och arbetsgivares förtroende. Den kontrollerande och den arbetsförmedlande rollen skiljs åt, så att uppdragen blir mer renodlade. föreslår att denna reform förbereds genom att ett regionalt pilotprojekt inrättas i . Detta projekt väntas innebära en offentligfinansiell kostnad om , vilket finansieras genom omprioriteringar från Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag. [93] Därefter bör jobbfixarpengen dock helt ersätta Arbetsförmedlingens egna förmedlingsinsatser. Kombinationen av arbete och utbildning har visat sig vara ett effektivt sätt att minska ungdomsarbetslösheten. och Alliansregeringen införde mot bakgrund av detta YA-jobb (Yrkesintroduktionsanställningar), som låter ungdomar arbeta som de utbildas och handleds på arbetsplatsen. YA-jobben sjösattes dock med omfattande brister. För det första ställdes krav på kollektivavtal, trots att av landets småföretag saknar kollektivavtal. [94] För det andra exkluderades nyanlända, långtidsarbetslösa och andra som har behov av att lära på jobbet. För det tredje blev reglerna för krångliga. Exempelvis krävs en färdig gymnasieutbildning inom handel och administration för att få ta del av YA-jobben inom handeln. [95] Och för det fjärde var informationen otillräcklig. Socialdemokraternas traineejobb är en dåligt utformad variant på samma tema. Deras vallöfte om 32 000 traineejobb är brutet och Arbetsförmedlingens senaste bedömning, byggd på ganska optimistiska antaganden, är i stället att knappt 8 000 traineejobb kan komma till stånd. [97] Prognosen har reviderats ned kraftigt. Ytterligare nedrevideringar skulle inte förvåna. hade enbart 125 traineejobb skapats. [98] Traineejobb i offentlig sektor subventioneras , medan privata jobb enbart subventioneras . Dessutom får enbart offentliga arbetsgivare handledarstöd. Dessa skillnader bidrar till att göra systemet onödigt krångligt och gynnar godtyckligt jobb inom offentlig sektor. Regeringens traineejobb är också för dyra. För en person som anställs i offentlig sektor betalar den enskilde arbetsgivaren , medan det offentliga spenderar på subventioner. [99] Därtill kommer offentliga utgifter för den anställdes utbildning och studiestöd. Det är ett orimligt dyrt sätt att få människor att framstå som sysselsatta. Traineejobben har också krav på att såväl Arbetsförmedlingen som facket ska godkänna en anställning. Risken är överhängande att systemet blir stelbent och byråkratiskt. föreslår därför att traineejobben avskaffas och att utvecklade YA-jobb, lärlingsjobb, utgör ett sammanhållet system för att möjliggöra kombinationen av arbete, utbildning och handledning. Detta väntas medföra en offentligfinansiell besparing om . har i förhandlingar med Alliansen och regeringen fått igenom att YA-jobben ska utvidgas och även göras tillgängliga för nyanlända och småföretag utan kollektivavtal. Det är en viktig reform. Men mer kan och måste göras. Det är anmärkningsvärt att regeringen visat prov på saktfärdighet i arbetet med att implementera de överenskomna förbättringarna av YA-jobben. Inte minst slopandet av kravet på kollektivavtal borde ha hunnit genomföras. har föreslagit att traineejobben avskaffas och att YA-jobben utvecklas till lärlingsjobb. Lärlingsjobben bör rikta sig till hela arbetsmarknaden och behandla privata och offentliga arbetsgivare lika. De bör erbjudas till arbetslösa ungdomar, nyanlända samt långtidsarbetslösa i behov av omskolning eller återuppbyggnad av sin kompetens. Alla som behöver lära på jobbet för att komma in på svensk arbetsmarknad ska få den möjligheten. Lärlingsjobben ska i mesta möjliga mån undvika branschspecifika detaljregleringar, som hämmat utvecklingen av YA-jobben, och den stelbenta arbetsmarknadsprövning som präglar traineejobben. De är alltså rakare, enklare och effektivare än såväl YA-jobb som traineetjänster. Färre och enklare arbetsmarknadspolitiska program En välfungerande arbetsmarknadspolitik bidrar till att underlätta för arbetssökande att komma i arbete och minskar eventuella flaskhalsar på arbetsmarknaden. Det kan göras på ett antal olika sätt, bland annat genom att hjälpa arbetslösa att söka jobb, öka arbetssökandes anställningsbarhet genom utbildning och stötta företag som anställer personer som står långt från arbetsmarknaden. Svensk arbetsmarknadspolitik tar stora resurser i anspråk. Effektiviteten är dock sällan tillfredsställande. vill se färre, enklare och mer effektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De resurser som sparas genom sådana reformer bör i stället användas för att finansiera jobbskapande reformer. Diagram 25 Utgifter för aktiv arbetsmarknadspolitik 2014 Källa: (2016c). Tabell 8 Subventionerade anställningar i 1−2 ggr reguljär arbetsgivaravgift Ungdomar (& nyanlända) Skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare () Färre och enklare subventionerade anställningar Syftet med anställningsstöd är att kompensera för vissa arbetssökandes lägre, alternativt osäkra, produktivitet. Ungefär vart femte företag med anställda hade minst en pågående lönesubvention. [102] hade i genomsnitt cirka 137 000 personer något av de tillgängliga anställningsstöden. Givet omfattningen på stöden och den offentligfinansiella kostnaden för dem är det viktigt att programmen fungerar effektivt. I tabell 8 listas de huvudsakliga subventionerade anställningar som existerar inom den svenska arbetsmarknadspolitiken. De varierar i subventionsgrad, tid och målgrupp. Men många av dem överlappar också varandra. Subventionerade anställningars effektivitet varierar beroende på utformning. Ett generellt mönster är dock att subventionerade anställningar som riktas till personer som står långt från arbetsmarknaden kan vara förhållandevis effektiva. [103] De flesta subventionerade anställningar har dock ganska höga undanträngningseffekter, i bemärkelsen att jobben som skapas i många fall hade tillkommit även utan subvention. Det finns ett antal sätt som dagens system kan bli bättre. För det första är kännedomen om stöden låg bland företagen. [105] Av företag som anmäler lediga platser till Arbetsförmedlingen uppger att de inte känner till stöden särskilt väl eller att de inte känner till dem alls. av företagen uppger att de känner till stöden mycket väl. För det andra varierar stöden vad gäller graden av administration och krångel. Instegsjobben, som ställer krav på utbildning, försäkringar och liknande, bedöms exempelvis vara krångligare och innebära mer administration än nystartsjobben. Och för det tredje finns det tecken på att väldigt fokuserade stödformer riskerar att stigmatisera de personer som är berättigade till stöden, vilket i sin tur kan motverka stödens eventuella positiva effekter. Nystartsjobben, som generellt medför en subvention motsvarande två arbetsgivaravgifter som en person varit arbetslös, är den typ av subventionerade anställning som förefaller fungera bäst. Det är också det anställningsstöd som är enklast. Det är därtill en rättighet för långtidsarbetslösa, varför eventuella problem med stigmatisering till följd av snäv fokusering kan antas vara mindre. För att effektivisera systemet med anställningsstöd bör antalet stödformer minska och reglerna för de individuella stödformerna förenklas. föreslår att nystartsjobben utvecklas och ersätter följande anställningsstöd: Fyra olika typer av subventionerade anställningar, inklusive dagens nystartsjobb, blir därmed till ett, enkelt anställningsstöd. Nystartsjobb har i hög grad trängt undan instegsjobb, vilket indikerar att någon större justering av nystartsjobben för att passa även instegsjobbare troligen inte behövs. För att passa även personer som har rätt till särskilt anställningsstöd, som berättigar till en subvention om av lönekostnaden samt ett handledarstöd om 50−150 kronor per dag, kan dock en viss justering behövas. För en lön om berättigar särskilt anställningsstöd till en total subvention om av lönekostnaden. [108] Stödet lämnas . Särskilt anställningsstöd berättigar alltså till en högre subvention, men , jämfört med nystartsjobb. Efter en period med särskilt anställningsstöd är deltagaren dock berättigad till nystartsjobb. Subventionsgraden för personer som varit arbetslösa väldigt länge bör därför höjas något, jämfört med nystartsjobbens nuvarande nivå. föreslår att personer som varit arbetslösa bör berättiga till en subvention om en arbetsgivaravgift. Personer som varit arbetslösa 2−3 år bör berättiga till en subvention om två arbetsgivaravgifter. Och personer som varit arbetslösa för att därefter berättiga till en subvention om två arbetsgivaravgifter. Det skapar viss symmetri visavi dagens system, där en period med hög subvention inom ramen för särskilt anställningsstöd ofta följs av en period med nystartsjobb. [109] accepterar också regeringens förslag om att nystartsjobb maximalt ska kunna innehas . Den offentligfinansiella effekten av förslaget redovisas i nästkommande avsnitt. Ytterligare en dimension i vilken anställningsstöden varierar är lönenivåerna som subventioneras. Subventionerna tar sig olika uttryck. Vissa beräknas som en andel av den totala lönekostnaden, andra som en andel av bruttolönen. Vissa har explicita lönetak, medan andra har begränsningar vad gäller maximal subvention per dag. Alla har dock ett lönetak: en lön över vilken subventionen är . Tabell 9 Explicita och implicita lönetak Skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare () Källa: Egna beräkningar. Lägst lönetak har lönebidrag, OSA, trygghetsanställning och utvecklingsanställning: . Högst lönetak har extratjänsterna: . Den del av lönen som överstiger denna nivå berättigar inte till ytterligare subvention. För låga lönetak innebär att subventionen som andel av lönekostnaden minskar, vilket riskerar att göra subventionen verkningslös. För höga lönetak innebär att även höga löner subventioneras, vilket betyder att subventionen riktas mot anställda som uppenbarligen har en relativt hög produktivitet och därmed kan antas stå relativt nära den reguljära arbetsmarknaden. Höga lönetak för program som riktas mot personer som står långt ifrån arbetsmarknaden gör också att ersättningen till den enskilde kan bli högre om en person lyckas vara arbetslös . Det kan exempelvis vara fallet med extratjänsterna. Att premiera lång arbetslöshetstid är inte uppenbart klokt. Skilda lönetak för olika program bör kunna motiveras, exempelvis genom att skild subventionstid eller målgrupp motiverar skilda subventionstak. Så är inte fallet . Det är troligt att olika typer av arbetslösa kan behöva olika mycket stöd. Det är dock enklare och effektivare att reglera detta via skilda subventionsgrader, snarare än via skilda lönetak. vill införa enhetliga subventionstak för alla arbetsmarknadspolitiska program. Detta tak bör sättas till . Förslaget innebär att stödet riktas främst mot personer som står längre från arbetsmarknaden. Personer som har nedsatt arbetsförmåga till följd av en funktionsnedsättning ges ett högre lönetak än , medan personer i andra program ges ett något lägre lönetak. Arbetsförmedlingen har påtalat att det faktum att lönetaket skiljer sig mellan lönestöd och nystartsjobb gör att personer med en funktionsnedsättning ofta anställs på nystartsjobb i stället för de anställningsformer som egentligen riktas mot dessa grupper. [111] Enhetliga lönetak löser denna typ av problem. Värt att notera är att tidigare sänkningar av lönetaket för nystartsjobb inte bedömts ha lett till färre jobb, men haft en något dämpande effekt på lönerna. [112] Den sänkning som nu föreslår är större, men skulle volymerna påverkas är det bättre att motverka detta genom höjd subventionsgrad än genom att subventionera höga löner. Förslaget innebär, precis som dagens regelverk, att löner utöver lönetaket tillåts. Lönetaket innebär enbart att den del av lönen som överstiger taket inte subventioneras. Förslagen att slå ihop instegsjobb och särskilt anställningsstöd med nystartsjobb samt att harmonisera lönetaken leder till en besparing om 2017 och på . Enklare och bättre stöd för personer med en funktionsnedsättning Personer med en funktionsnedsättning som påverkar deras arbetsförmåga negativt har generellt en utsatt ställning på arbetsmarknaden. Arbetslösheten för denna grupp är högre än för befolkningen som helhet och sysselsättningen är lägre. [114] Gruppen har också klart längre arbetslöshetstider än andra. [115] Av de ungdomar som har en funktionsnedsättning får färre slutbetyg från gymnasiet och fler får svårare att etablera sig på arbetsmarknaden. finns främst fyra anställningsstöd riktade till personer med nedsatt arbetsförmåga till följd av en funktionsnedsättning eller dylikt: lönebidrag, OSA, trygghetsanställning och utvecklingsanställning. [117] är också en viktig arbetsgivare för många människor med en funktionsnedsättning. Därtill finns ett antal andra stöd ämnade att underlätta för personer med en funktionsnedsättning, som exempelvis stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen och stöd till personligt biträde. 2016 väntas nästan 80 000 personer ha något av de anställningsstöd som riktar sig till människor med en funktionsnedsättning. [118] Den offentligfinansiella kostnaden för dessa program väntas uppgå till . De utvärderingar av dessa program som finns tyder på positiva effekter såväl vad gäller inkomst som sysselsättning. [119] Inlåsningseffekter finns dock i relativt hög utsträckning. Som nämndes i föregående avsnitt föreslår att lönetaken i de aktuella anställningsstöden höjs, något som tidigare efterfrågats av arbetsgivare. [120] Ytterligare förbättringar och förenklingar är dock möjliga. Skillnaderna mellan de fyra anställningsstöden är förhållandevis små. En tidigare utredning föreslog att stödformerna skulle slås ihop och inordnas under följande två teman: utveckling och trygghet. anser att förslaget om att slå ihop stöden är rimligt. En funktionsnedsättning kan variera i typ, omfattning, påverkan på arbetsutbud och långvarighet. Stöd riktade till personer med en funktionsnedsättning bör därför variera i omfattning, beroende på grad av nedsatt arbetsförmåga, och tid, beroende på den enskildes möjlighet att utveckla en ökad arbetsförmåga. De fyra existerande anställningsstöden föreslås därför ersättas av lönestöd för utveckling och lönestöd för trygghet. Lönestöd för utveckling bör ges , maximalt , och innehålla individuellt anpassade utvecklingsinsatser. Omprövning bör kunna ske i syfte att gradvis minska subventionsgraden i takt med att arbetsförmågan stärks. För personer som direkt, genom profilering, eller med lönestöd för utveckling bedöms ha ett mer långsiktigt stöd, bör lönestöd för trygghet erbjudas. Stödet bör ges för att garantera förutsägbarhet och en ökad trygghet för den enskilde. Omprövning bör också ske mer sällan, men minst . Kombinerat med förslaget om högre lönetak för dessa anställningar skulle systemet bli enklare, mer transparent och innebära mer stöd för den enskilde. Fungerande matchning även för de som står långt från arbetsmarknaden Antalet inskrivna arbetslösa med kortare utbildning än grundskola uppgick till 53 000 personer. [122] 63 000 hade enbart grundskoleutbildning. 73 000 av de som var öppet arbetslösa eller deltagare i arbetsmarknadspolitiska program hade varit utan arbete . [123] 23 000 personer deltog i sysselsättningsfasen eller hade en extratjänst. Dessa personer utgör en mycket stor utmaning. Regeringar av olika kulörer har försökt att konstruera fungerande program för de personer som står allra längst från arbetsmarknaden. Resultaten av dessa försök har generellt varit nedslående. Plusjobb har ersatts av sysselsättningsfasen, som i sin tur nu ersatts av extratjänster. Här krävs politiskt nytänkande och kraftfulla reformer för att stötta dem som behöver det mest. Socialdemokraterna lovade inför valet att 20 000 extratjänster skulle skapas i syfte att kunna avveckla sysselsättningsfasen inom jobb- och utvecklingsgarantin. [124] har tillväxttakten av extratjänster varit en djup besvikelse. fanns 1 087 extratjänster. Extratjänsterna är reserverade för följande offentligt finansierade verksamheter: Myndigheter som utövar offentliga befogenheter Extratjänsterna innebär att en arbetsgivare ges en subvention motsvarande av lönekostnaden, dock maximalt per dag. Därtill utbetalas ett handledarstöd om per dag. Extratjänsten omfattar högst av heltid. Övrig tid förväntas den anställde söka jobb. Subventionstaket om implicerar att löner subventioneras till . [126] Att anställa en person till eller mindre innebär därför att arbetsgivaren ges ett bidrag om . Arbetsgivaren förväntas tillhandahålla kollektivavtalsenliga försäkringar. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att den redan höga kostnaden för extratjänsterna ska öka än mer. Dels ska extratjänsterna omfatta mer tid per person och dels ska handledarstödet öka. Att öka kostnaderna för Arbetsförmedlingens dyraste åtgärd än mer, trots att åtgärden varit en besvikelse, är inte ansvarsfullt. Det faktum att extratjänsterna nu också ska tillgängliggöras för nyanlända vittnar om att regeringen gett upp på nyanländas jobbintegration. Att från dag ett ge nyanlända en arbetsmarknadsåtgärd med subvention vittnar om att regeringen helt saknar ambitionen att lösa problemet med jobbintegration på den reguljära arbetsmarknaden. Trots att regeringen använt extratjänsterna som ett slagträ i debatten om sysselsättningsfasen finns ett antal slående likheter mellan programmen.