mot · H4023428 · 2016-10-05 00:00:00 — Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning anvisar anslagen inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning enligt förslaget i tabell 1 i motionen. Utgiftsområde 2 omfattar politiken för finansmarknaden och den statliga förvaltningspolitiken. Inom finansmarknadspolitiken är det fortsatt centralt att minska risken för att det finansiella systemet drabbas av allvarliga problem. Liberalerna vill se ett stabilt finansiellt system som präglas av högt förtroende med väl fungerande marknader som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjänster som det finns ett högt skydd för konsumenter. Det finns i dessa perspektiv särskilda skäl att överväga vidare åtgärder för att dämpa hushållens skuldsättning. I årets budgetmotion föreslår Liberalerna därför en nedtrappning av ränteavdragen. Liberalerna välkomnar ett allt närmare europeiskt samarbete på detta område. har vi sett en snabb utveckling där det i EU etablerats en gemensam tillsynsmekanism för banker, en gemensam resolutionsmekanism för banker och en gemensam resolutionsfond. bör inte ställa sig utanför, utan söka medlemskap i denna så kallade bankunion. Liberalerna har tidigare föreslagit att myndigheten ska få en stärkt finansiering och ett utvidgat uppdrag. Detta står vi fast vid. Myndigheten har i uppgift att oberoende granska regeringens politik, dess budgetpropositioner och regeringens ekonomiska bedömningar. Vår erfarenhet är att rådet ger nödvändig stadga åt den finanspolitiska debatten. har dock gett uttryck för att myndighetens tilldelade anslag inte ger möjlighet till en uthållig och oberoende verksamhet av tillräckligt hög kvalitet. Av det skälet föreslår Liberalerna att anslag 1:6 stärks med . föreslår vi också att rådets uppdrag utvidgas. Det är rimligt att myndigheten, åtminstone översiktligt, granskar och utvärderar oppositionspartiernas ekonomiska politik med hänseende till effekterna för de offentliga finanserna, sysselsättningen och fördelningspolitiken. har som mål att stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden genom finansiell folkbildning. Det är i grunden bra. Komplexa finansiella produkter och asymmetrisk tillgång till information för säljare respektive köpare gör att konsumenter utsätts för risker på finansmarknadsområdet, särskilt då förmedlare och rådgivare får provision från dem som säljer produkterna. Det är därför viktigt att stärka konsumentmakten genom insatser för att höja den generella kunskapsnivån om finansiella produkter och vilka rättigheter och skyldigheter som följer med deltagande på finansmarknaderna. Regeringens föreslagna anslagsökning för denna verksamhet är dock alltför generös med hänsyn taget till statsfinansernas tillstånd. Liberalerna avvisar därför anslagsökningen, med resultatet att anslag 1:11 minskas med . Den statliga förvaltningspolitiken ska bedrivas så att den svenska offentliga sektorn fortsätter att vara en av världens mest effektiva. Anslagen för myndigheternas verksamheter höjs i takt med att pris- och lönenivåerna i samhället ökar. För att ge ett ökat effektiviseringstryck och ta tillvara besparingsmöjligheter hos myndigheterna föreslår Liberalerna fortsatta reduceringar av pris- och löneomräkningen . Inom detta utgiftsområde påverkas anslag 1:1, 1:8, 1:9, 1:11, 1:12 samt 1:15. Inom detta utgiftsområde redovisas av beräkningstekniska skäl också effekter av reformer som Liberalerna föreslår och som påverkar flertalet utgiftsområden. Två sådana beräkningstekniska anslag är uppförda i Liberalernas budgetmotion avseende detta utgiftsområde. För det första är ett anslag 1:19 Lönekostnader uppsatt. Därpå redovisas en besparing om . Besparingen är hänförlig till den slopade löneskatt för äldre som Liberalerna föreslår. För det andra är ett anslag 1:20 Reducerade rikthyror uppsatt. Därpå redovisas en besparing om . Liberalerna ser flera möjligheter till fortsatt effektivisering av myndigheternas lokalförsörjning. Den allmänna inriktningen är att () bör få en starkare roll än i att styra mot kostnadseffektiva lokallösningar. ESV har bland annat föreslagit en metod för att begränsa anslagsmedlen för de myndigheter som disponerar lokaler i . Metoden innebär att rikthyran för innanför tullarna ska reduceras till av den fastställda rikthyran från och med ett visst beräkningsår. Metoden bör tillämpas vid första möjliga tillfälle att teckna om avtalet. Utgångspunkten ska vara att nya myndigheter i första hand bör lokaliseras utanför och att befintliga myndigheter i i fler fall än bör överväga alternativa placeringar i exempelvis närförorter. Det finns dock myndigheter som av olika skäl inte har möjlighet eller är lämpliga att vara lokaliserade i andra lokaler eller andra områden. Det gäller museer såsom och och myndigheter som till exempel och . Myndigheter med sådana förutsättningar föreslås utgöra undantag från beräkningsmetoden. 1 Anslagsförslag 2017 för utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning Avvikelse från regeringen (L) Vissa garanti- och medlemsavgifter