mot · H4022102 · 2016-10-05 00:00:00 — och har en rik historia och vackra naturmiljöer och genom att stimulera datorspelsbranschen att skapa spel som uppvisar historiska miljöer, kultur och natur i vår region, så låter vi en form av moderna kulturskapare som annars inte ryms i det kulturpolitiska fältet ta ett större ansvar. De kan dessutom förmedla svensk kultur och natur, både genom en spelupplevelse och i undervisningssyfte, till målgrupper som annars står långt ifrån det. Vi avser att politiskt och ekonomiskt stimulera en sådan utveckling, inte minst genom att se över möjligheterna till ett nytt institut som kan samordna en större och mer långsiktig insats enligt dessa intentioner. Ambitionen är att ett sådant institut även ska vara en brygga mellan svenska datorspelsbranschen och staten samt arbeta för att synliggöra de eventuella hinder som branschen möter för att utveckla sin verksamhet så att dessa hinder kan arbetas bort. De kan även hjälpa branschen att samarbeta med andra kulturella näringar och kulturområden. På så vis vill vi att institutet aktivt ska arbeta för att främja den svenska datorspelsindustrin i stort och kunna vara en stödfunktion för branschen i kultur- och näringsfrågor. Vi avsätter i den här budgeten medel till för att de ska ta fram en lämplig utformning av ett institut i samråd med berörda aktörer. Utöver det avser vi verka för att det nordiska spelsamarbetet återupptas och att det nordiska samarbetet på spelområdet utvecklas. Genom att stimulera nordiska datorspel och nordiskt innehåll främjar vi både en modern kulturell och kreativ näring som den kan förmedla vår historia på ett nytt och spännande sätt. vill att infrastrukturen för hela spelutvecklingen ska finnas i , och att vi ska vara långsiktigt världsledande. Det innebär att vi ska ha världens skickligaste programmerare, manusförfattare, grafiker och tonsättare för detta. Svenska orkestrar och konstnärer ska få uppdrag från såväl svenska som utländska spelföretag. Därför bör institutet främja att svenska kulturutövare används i svenska spelproduktioner. På så vis kan vi säkra att spelindustrin enkelt kan samarbeta och hitta nödvändig kompetens på dessa områden som det kan bidra till att konst- och kulturskapare får fler och nya inkomstkällor. Vi tror att det finns en stor potential i att utveckla nya datorspel som hämtar inspiration och tillvaratar våra folksägner och den nordiska och svenska mytologin. På samma sätt har man i andra delar av utvecklat och använt lokala sägner och symboler, vilka i sin tur blivit populära även i andra delar av världen. Mytologin är en del av historia som är välkänd och vi vill skapa nya arenor och spelplatsformer för att uppmärksamma denna. Vår tro och mytologi har fram till blivit välkända och historiska symboler för vår del av världen som lockar en bred publik. 3.1.3.4 Öppna museer i både stad och land samlade kulturarv är hela nationens gemensamma arv, glädje och ansvar. Landets historia har lämnat spår i form av kulturmiljöer, artefakter och berättelser över hela , från norr till söder. Därför är tillgången till vår historia viktig såväl på landsbygden som i storstaden och i alla små och medelstora orter däremellan. Vi ser regeringens fri-entré-reform till statliga museer som i grunden vällovlig, men alltför snäv och storstadsorienterad. Av den anledningen har presenterat ett eget förslag där vi i stället för enbart fri entré till statliga museer i storstäderna anslår medel för en fond som vi kallar Öppna museer. Det är en satsning som riktar sig till hela landet, till både statliga och regionala museer och stiftelser. Fonden ska kunna användas för att antingen delsubventionera införandet av fri entré, digitalisera eller synliggöra samlingar, utveckla kulturarvspedagogik eller för att marknadsföra och utveckla verksamheten. Kriterierna för att få beviljat stöd ska vara att tillgängliggöra museet och dess samlingar för att främja historisk förståelse. Museerna känner bäst sin verksamhet och för en del upplevs entréavgifter som ett stort hinder, för andra brist på resurser för att tillgängliggöra samlingarna på fler och nya sätt. I det här förslaget involveras museerna själva i arbetet med att tillgängliggöra våra kulturskatter och även stiftelser såsom och Ájtte (Svenskt fjäll- och samemuseum) samt länsmuseerna får möjlighet att äska medel ur fonden. I linje med att stärka tillgången till kultur i fler delar av landet anslår vi också ökade medel till , och . En avsikt med Öppna museer och de ökade anslagen till andra kulturinstitutioner är att höja ambitionsnivån i att marknadsföra, väcka intresset för och synliggöra landets natur- och kulturarv för barn, unga och nyanlända, så att hela landet rotar sig i historia och framväxt. 3.1.3.5 Hemslöjd, hantverk och folkkonst Hemslöjden samlar hantverksintresserade med skaparglädje, vittnar om traderad kunskap om material och råvaror i vår omgivning och möjliggör kunskapsöverföring, då yngre har en möjlighet att lära sig tekniker och hantverk från äldre generationer. Ett ökat intresse för hemslöjden gläder oss. För att stimulera hemslöjden skjuter vi till resurser. Detta med särskilt fokus på barn och unga för att intensifiera arbetet med att skapa intresse kring och sprida kunskap om äldre hantverksmetoder och den traditionella svenska folkkonsten. Möjligheterna att stimulera möten över generationsgränserna är i sammanhanget viktiga att främja. Information och känsla för hemslöjd och hantverk historia igenom, format av vår miljö, är också viktigt att sprida till dem med annan bakgrund som ska bli en del av det svenska majoritetssamhället och rota sig i sitt nya hemland. 3.1.4 Civilsamhället – ideell kraft ger socialt kapital 3.1.4.1 Idrott för hälsa och livskvalitet Ett av kulturpolitiska ledord är tillgänglighet. Att tillgängliggöra kultur, medier, trossamfund och fritid är en förutsättning för att främja livskvalitet och folkhälsa. En grupp som ibland kan ha sämre tillgång till detta än andra grupper är funktionsnedsatta. stöder åtgärder för att anpassa icke-statliga kulturlokaler så att de blir åtkomliga för funktionsnedsatta och anslår även extra medel för detta. Då vi är av uppfattningen att alla individer själva vet bäst vilken kulturell utövning de själva föredrar tillskjuter vi även medel till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor så att organisationer som företräder funktionsnedsatta ungdomar ska kunna äska medel för kulturella verksamheter som de själva väljer. Medlen skall kunna täcka allt från till utomhusaktiviteter av eget val. Vi anser det nu också vara dags för en större översyn av behoven för parasporten och allas tillgång till idrottsutövande. Ett led i det är att vi genom det statliga stödet till idrotten vill stimulera idrottsrörelsen att göra en nationell bedömning av ekonomiska och verksamhetsmässiga behov för att upprätta ett nationellt para-sportotek. Vi är öppna för att framöver skjuta till de resurser som parasporten efterfrågar för att på nationell nivå möjliggöra ett sportotek med den idrottsutrustning som inte sällan kan vara kostsam för den enskilde med funktionsnedsättning, men som från nationell nivå skulle kunna erbjudas att prova för allas tillgång till sport. 3.1.4.2 Trossamfund och etniska föreningar vilar på en 1 grund och har som folkkyrka och trossamfund ännu en majoritet av invånare som medlemmar. är många andra trossamfund, kristna och andra, sedan längre eller också etablerade över landet, och de samlar många medlemmar. ser i grunden positivt på trossamfundens roll och engagemang i det civila samhället och anser det vara motiverat att understödja dem. är en viktig faktor för att det allmänna stödet för offentliga bidrag till det civila samhället ska kunna upprätthållas att detta stöd fördelas på ett ansvarsfullt sätt. Tyvärr har det visat sig att våldsbejakande föreningar och organisationer som uppmanar till lagbrott och som inte ställer sig bakom demokratiska grundprinciper, såsom stödet för yttrandefrihet och mötesfrihet, män och kvinnors lika värde etcetera trots detta har kunnat erhålla skattefinansierat stöd, vilket naturligtvis är oacceptabelt. Vi menar att det är uppenbart att såväl regelverket som tillsynen måste skärpas så att våldsbejakande och icke-demokratiska organisationer inte ska kunna erhålla skattefinansierat stöd. Organisationer som fjärmar sig och sina medlemmar ifrån, snarare än närmar sig, majoritetssamhället genom att inte leva upp till kraven på demokrati och jämställdhet på ett tillfredsställande sätt bör inte finansieras med gemensamma resurser. Det gäller såväl trossamfund som organisationer bildade på etnisk grund. Regeringen har lanserat ett antiterrorpaket och som ett led av det nu också tillsatt en utredning om statens stöd och förhållande till trossamfunden. Det är något vi välkomnar och vi vill särskilt understryka behovet av att man på allvar ser över vilka organisationer som får skattefinansierat stöd, samt hur regelverk och kontroller kan skärpas, jämte fördelning av ökade resurser och bättre metoder för polisen och stöd till trossamfunden (SST) att kunna samverka och implementera detta arbete. Vägen är lång till dess att en utredning och eventuella lagförslag för eventuella nya modeller för granskning och uppföljning av trossamfunden har presenterats, som vi ser ett behov av tätare och tydligare granskning och uppföljning av trossamfund och föreningar . Därför anslår vi i denna budget ett höjt anslag till SST för att förstärka myndighetens arbete med granskning och tillsyn. tillför vi också Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) ökade anslag för en motsvarande förstärkning av deras gransknings- och utvärderingsarbete kring hur mottagare av offentligt stöd lever upp till de av staten ställda kraven och verkar i enlighet med den svenska demokratins grundfundament. 3.1.4.3 Friluftsliv för folkhälsa och omsorg om arv och miljö har ett omfattande och rikt friluftsliv. Miljoner svenskar och däribland hundratusentals barn är medlemmar i någon av de friluftsorganisationer som finns över hela landet. Många nyttjar den svenska naturen genom sportutövande, turism och rekreation. Det svenska friluftslivet fyller också en viktig funktion för att knyta ihop kultur- och naturarv och fyller en pedagogisk funktion för förståelsen att dessa ofta hänger ihop och är beroende av vår omsorg. Att synliggöra vårt samlade kultur- och naturarv är något vi sverigedemokrater ser som mycket viktigt. Vårt naturarv för oss närmare de människor som levt i, formats av och brukat detta land över seklerna, och friluftslivet kan stärka vår relation till den miljö vi vistas i under vår levnadstid: ett hem vi gemensamt delar, kännetecknar vårt land och som lämnats oss att förvalta för morgondagens medborgare. Genom att skjuta till resurser för att bevara, bruka och utveckla naturarvet och friluftslivet kan det också användas än mer som metod för att främja god folkhälsa såväl bland barn, unga, medelålders och äldre. Det kan också skapa förståelse och en känsla för landet hos nya, invandrade svenskar. Forskning visar att natur och friluftsliv har en stärkande och läkande effekt vid ohälsa och här tror vi att friluftslivet kan spela en större roll . 3.1.5 Bättre villkor för dagens kulturarbetare För är det viktigt att skapa, främja och underhålla en god infrastruktur och arbetsmarknad för kulturarbetare, konstnärer och andra verksamma i skapandet av dagens kultur. En del av det gestaltas av politiska överenskommelser i karriärväxlings- och pensionsfrågor, en annan del av att vi genom satsningar på möjliggör säkra anställningar. Ett annat sätt att underlätta vardagen och trygga osäkra arbets- och inkomstvillkor på en för många ostadig arbetsmarknad är våra ekonomiska förbättringar. Dels skattebefriar vi inkomster , vilket underlättar för låginkomsttagare och inte minst kulturarbetare med lägre inkomst, dels lindrar vi sjuklöneansvaret och sänker arbetsgivaravgifter för småföretagare, vilket torde underlätta för många verksamma inom de kulturella och kreativa näringarna. 3.1.6 Tillgängligt kulturarv – delaktighet och livskvalitet bedriver ett viktigt arbete med att vårda, samla in och visa språk- och folkminnen. Det är en brygga mellan generationers berättelser, minnen och dialekter och fyller en viktig funktion för det kollektiva minnet om svunna tider. budgeterar för att bland annat höja ambitionsnivån vad gäller arbetet med konvention om skydd för det immateriella kulturarvet och för bevarandet och levandegörandet av de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteternas kulturarv. Dessutom har vi anslagit medel för att man ska kunna finnas i hela landet och åter stärka institutets arbete och närvaro i och de nordliga länen, särskilt för att bevara och levandegöra de samiska och tornedalsfinska kulturarven. har ett stort antal museer i olika former och med olika uppdrag. Vi kan blicka ut över en flora av institutioner, aktörer och organisationer från lokal till nationell nivå som värnar, vårdar och visar vårt lands rika kulturarv. Det ska vi vara stolta över. finns det grupper som har svårt att ta del av det svenska kulturarvet. Inte minst kan det vara försvårande för personer med funktionsnedsättning såsom döva, blinda, dövblinda och teckenspråkiga. Det finns runtom i landet en rad specialmuseer, men till skillnad från våra nordiska grannländer, och , har inget nationellt offentligt finansierat kulturarvscenter där till exempel döva och syn- och hörselskadade kan ta del av en samlad kunskap och kompetens och av föremål och arkivalier som visar dessa gruppers historiska arv. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska naturligtvis i hög utsträckning vara en integrerad del i övriga museers verksamhet, men ett samlat center kunde också fungera som resurs för övriga museer. För att få en god uppfattning om behov och omfattning vill vi, som ett första steg i ett synliggörande och tillgängliggörande av kulturarvet för dessa grupper, ge ett riktat uppdrag till att samla in och bygga upp en kunskapsbas kring detta, i samråd med Forum för levande historia. Därför ökar vi anslagen till institutet i syfte att kunna tillsätta resurser för att utföra detta arbete. 3.1.7 Svenskt stöd till Internationella samiska filminstitutet Internationella samiska filminstitutet med säte i representerar samerna i , och . ger endast norska och norska ekonomiska medel till filminstitutet, som svenska samer och produktionsbolag är delaktiga i projekt och produktioner som institutet står för. har rekommenderat de nordiska länderna att samfinansiera filminstitutet, vilket vore positivt då det är en gemensam nordisk angelägenhet och institutet har en ambition att verka internationellt. Vi anser att den i mötet med övriga regeringsrepresentanter i bör argumentera för att hållning ska anammas. Till dess en sådan lösning är på plats, anser vi att regeringen bör se över vad kan göra från nationellt håll. Samisk film är dels viktig ur ett kulturellt perspektiv, dels som verktyg för att berätta och gestalta samernas ställning i samhället, samisk historia, traditioner och språk. För att ge förutsättningar för institutet att verka och utvecklas i rätt riktning är det av vikt att även tar ett ansvar för detta som en del i hela filmpolitik. Då både , och har samisk befolkning ger institutet även stora möjligheter för nordiskt samarbete på flera plan. utgör en viktig del i arbetet med att bevara och förvalta den samiska kulturen i . I sin budgetansökan ansöker Internationella samiska filminstitutet om filmbidrag på från svenska . Vi menar att det är ett ansvar kan ta och anslår därför medel öronmärkta för detta. Intentionen är att utvärdera detta anslag efterhand och vara beredda att ompröva anslaget och dess nivåer beroende på Nordiska ministerrådets eventuella samfinansiering eller andra omständigheter. 3.1.8 Kulturell och mänsklig hänsyn i dagens och morgondagens samhällsbyggnad Ett område som knyter samman vår historia med nutid och framtid är kulturmiljöer. Det är inte minst en fråga som hamnat i fokus då vattendelare som förslaget till nytt Nobelcenter fört upp kulturmiljöfrågorna till nationell debatt. Vilken hänsyn samhällsbyggnaden ska ta till omgivande bebyggelse, estetisk harmoni och medborgarförankring har diskuterats runt om i landet. Metoder som cultural planning existerar, men alltför ofta saknas det kulturella perspektivet i samhällsbyggnadsprocesser, och kommunerna saknar inte sällan professionell kulturmiljökompetens eller antikvarisk kompetens. varnar aktörer för att betydande kulturmiljöer rivs över landet och att kommunalt förtroendevalda inte alltid inser värdet av det som kan gå förlorat, även om tjänstemän informerar och förordar kulturhistorisk hänsyn. är situationen den omvända. Alldeles oavsett är tillståndet oroväckande. Kommunerna har en central roll och ett stort ansvar att inom ramen för och med hänsyn till kulturmiljölagen och samhällsbyggnaden i stort värna, vårda och inkludera kulturhistoriska byggnader och kulturmiljöer i stads- och samhällsplaneringen. Vi har aviserat att det kan bli nödvändigt att se över såväl kompetensutveckling och stöd till kommunerna, som lagstiftning för att trygga skyddet för kulturmiljöer. Landets kulturhistoriska miljöer är ett värdefullt arv, och de ska ses som en resurs och inte som ett hinder i samhällets utveckling. tar de här frågorna på allvar och ser över hur möjligheten att värna, vårda och visa dessa miljöer kan förstärkas. Som ett första steg på vägen förordar vi ett stimulansbidrag till kommuner i syfte att man i kommuner där man saknar, alternativt har behov av förstärkning, ska kunna tillsätta kulturmiljökompetens. Stat och kommun har ett ansvar som byggnadsvårdare i samhällsbygget och för dess historiska och estetiska miljöer. är ett land med över 50 så kallade no-go-zoner, vilket innebär att samhället mer eller mindre har kapitulerat. Polis, ambulans, räddningstjänst, hemtjänst och till och med kollektivtrafiken kan helt enkelt inte lösa sina uppgifter på ett normalt sätt. Det innebär givetvis en extrem påfrestning för alla de vanliga hederliga människor, påfallande ofta utrikes födda, som bor i dessa utsatta områden. Det måste betraktas som ett stort svek från samhällets och politikernas sida. Ingen ska givetvis behöva få sin bil uppbränd bara för att man bor i ett visst område. Blåljuspersonal riskerar både hälsa och liv i samband med utryckning. I den politiska debatten talas ibland lite naivt om behovet av sociala insatser, att det finns en hopplöshet som mynnar ut i stenkastning och bilbränder. Det är givetvis långt ifrån hela förklaringen. I själva verket handlar det om synnerligen grovt kriminella som driver på en ”svans” som tagit hela bostadsområden som gisslan och som avskyr polisen av den enkla anledningen att polisen stör deras verksamhet, och de som drabbas är vanliga familjer och hederliga människor, som trots den negativa situationen trots allt utgör den absoluta merparten av de boende i utsatta områden. Vår uppfattning är att samhället har lämnat dessa människor åt sitt öde, att övriga partier inte visat förståelse för problemet och att förslag om ”fler fritidsgårdar” nått vägs ände. Givetvis ifrågasätter vi inte behovet av olika sorters sociala insatser eftersom dessa områden tenderar att vara socioekonomiskt eftersatta, men alla sådana åtgärder blir i grunden verkningslösa så länge den grundläggande tryggheten inte finns där. Lösningen måste komma först i form av de rättsvårdande instanserna för att sedan följas av andra åtgärder, inte tvärtom. Samhället måste återta kontrollen över sina förlorade områden och de hederliga människor som bor där måste ges en reell chans att bli en del av det svenska samhället. Polisen lider av flera allvarliga brister varav alla inte går att lösa över . Ett problem som går att lösa tämligen omgående är dock den politiska styrningen. Polisen på marken, i synnerhet befälet, måste givetvis kunna agera i vetskapen att han eller hon har stöd av sina politiskt tillsatta chefer. Undfallenheten att beivra brott av rädslan för att ”trappa upp” en situation och riskera kritik är en återvändsgränd. Det betyder ju bara att buset har vunnit. vill återupprätta tryggheten för alla de boende som drabbas av att leva i mer eller mindre anarki och i samband med detta lyfta fram de goda och konstruktiva krafterna. 3.2.1 Straffskärpning för attacker mot blåljusverksamhet Vi föreslår ett minimistraff fängelse för attacker på blåljusverksamhet. Det är i straffskalan samma nivå som synnerligen grov misshandel, ett brott som är att likställa med våldsam störning och vandalisering av utryckningsverksamhet. Det leder till att dessa brott kommer att prioriteras av polisen och dessutom ge konsekvenser som är kännbara. 3.2.2 Återta samhällets förlorade områden Utöver skärpta straff behöver polisens befogenheter och resurser utökas. Polisen behöver ha tillgång till så kallade icke-dödliga vapen. finns det en väldigt stor lucka mellan polisens batong och det direkt dödliga tjänstevapnet, som alla poliser av naturliga skäl drar sig in i det sista för att behöva använda. Det är således hyfsat ”riskfritt” att stå på tryggt avstånd och kasta sten på polisen, trots att en stenbumling som träffar fel kan vara direkt dödlig. Polisen måste också ha direkt stöd från sina politiskt tillsatta chefer för att agera utifrån hela befogenhetsspektrat. I extrema fall, såsom vid större ordningsstörningar eller regelrätta upplopp, behöver undantagstillstånd kunna utlysas. Det är inte rimligt att polisen ska behöva ge sig in i en katt-och-råtta-lek på ligisternas premisser. Utegångsförbud, större möjligheter att kontrollera folk på gator och torg, lättare att häkta och förvara och snabbare rättsliga processer är exempel på befogenheter ett undantagstillstånd ska kunna medföra. Den tidigare nedlagda beredskapspolisen ska startas upp på nytt och kunna bidra med resursförstärkningar vid exempelvis denna typ av händelser. Jourdomstolar ska inrättas för att påföljden tydligare ska kunna knytas till det faktiska brottet. Det bör också poängteras att utvisning ska vara regel snarare än undantag i den händelse att icke-svenska medborgare gör sig skyldiga till denna sortens brottslighet. 3.2.3 Stor satsning på 3.2.3.1 7 000 nya poliser En kraftig förstärkning av inleds. Vi budgeterar för att utbilda 7 000 fler poliser fram , en 35-procentig ökning jämfört med dagens antal. Det arbete som inleddes med att öka polisens numerär från cirka 17 500 poliser till 20 000 var lovvärd. Men på grund av den snabba befolkningsökningen har antalet poliser i relation till befolkningen minskat och ökningen är snart utraderad. Fler poliser är en förutsättning för att polisen både ska kunna bekämpa den organiserade brottsligheten, stävja våldsamheterna i förorterna och finnas tillgänglig för medborgarna. Vi vill dessutom säkerställa att polisens relativa antal inte minskar : rikttalet bör vara 250 poliser per hundratusen invånare. Poliser ska efter 2022 utbildas i den takt som krävs för att säkerställa detta rikttal. Fördelen med ett sådant rikttal är en stabilitet för polisväsendet och därmed bibehåller polisen garanterat sitt relativa antal och medborgarna garanteras en fungerande och närvarande polis. Någon form av minimibemanning lokalt bör utredas så att vi inte möts av stängda polisstationer och långa inställelsetider på landsbygden. Utöver arbetet med mängdbrott, organiserad brottslighet, våldsamheter i förorterna och ökad närvaro på landsbygden bör fokus även ligga på förstärkning av gränspolisen för att hitta och av- eller utvisa illegala invandrare. 3.2.3.2 Kraftigt förbättrade arbetsvillkor För att det ska bli möjligt att kunna nyanställa så pass många poliser krävs även reformer beträffande polisens arbetsvillkor. För många poliser är arbetssituationen ansträngd. Lönerna är fortsatt relativt låga, framför allt för polisassistenter och polisinspektörer.