mot · H4021666 · 2016-10-04 00:00:00 — Tillsyn och undervisning i simning ställer sig bakom det som anförs i motionen om tillsyn och undervisning i simning och tillkännager detta för regeringen. Ungefär 10 barn i åldern 0–drunknar i . I stort sett skulle alla drunkningsolyckor bland barn kunna förebyggas med rätt åtgärder. I årskurs 4 simmar av barnen så bra att de skulle klara sig själva om de föll i vattnet från land. Detta är oacceptabelt. De svenska skolorna lever därmed inte upp till sitt ansvar att lära barnen simma. Tillsynen bör skärpas så att alla får den undervisning och kunskap de behöver för att kunna simma och klara sig i vatten i enlighet med uppställda kunskapskrav. Den långsiktiga trenden är tydlig, nämligen att antalet drunkningsolyckor minskat över åren i takt med att ordentliga satsningar gjorts. Efter trafikolyckorna är badolyckorna den vanligaste dödsorsaken bland barn. Drunkningsolyckor sker under alla årstider och såväl inomhus som utomhus. Många av dessa tragiska olyckor hade sannolikt kunnat undvikas om simundervisningen vid landets skolor varit bättre. Många föräldrar litar på att barn får den simundervisning i skolan som de behöver för att kunna bada tryggt och säkert – i synnerhet som detta finns formulerat i läroplanen. Men verkligheten ser annorlunda ut. Tillsyn och undersökningar som gjorts visar att det ser mycket olika ut från skola till skola och från kommun till kommun. Det finns tusentals barn i årskurs 5 som inte kan simma trots att det är klart uttalat i läroplanen. I kursplanen för ämnet idrott och hälsa i framgår det att simkunnighet är en baskunskap i säkerhet som varje barn i har rätt att få. Det är kommunerna och huvudmännen för de fristående skolorna som ansvarar för att kursplanen följs och således för att alla barn ges möjlighet att lära sig simma. Det skiljer sig dock åt mellan skolor i fråga om att lära ut simkunnighet till eleverna. På vissa skolor är simundervisningen direkt undermålig eller saknas helt. Tidigare undersökningar gjorda av () har visat på liknande brister i simkunskap: som exempel kan nämnas att man i dessa undersökningar konstaterade att av barnen i årskurs 1–3 inte ens kunde simma ! Många badrelaterade olyckor hade sannolikt inte skett om barnen hade fått den simundervisning de har rätt till genom skolan. De som är insatta i ämnet säger t.ex. att hälften av de tillbud som drabbar barn i svenska simhallar hade kunnat undvikas genom förebyggande åtgärder som information och utökad utbildning. Simundervisningen är fortfarande en klassfråga. Det är främst barn i låginkomstområden och områden med hög invandrartäthet som har dåliga simkunskaper. Det är samma barn som har sämst förutsättningar inom övrig utbildning. För dessa grupper är skolan den enda plats där de kan få de nödvändiga kunskaperna. Kommunerna har ansvar för att alla barn, oavsett var de bor och oavsett deras familjesituation, får den simkunskap de är garanterade genom kursplanen. Enligt läroplanen skall barn vara simkunniga i årskurs 5 (då barnen är ) – detta är på tok . Barn är aktiva på stränder och i badhus än så. I den läroplan som börjar gälla har simkunnighetsnivån höjts till årskurs 6. Detta borde tidigareläggas istället för att senareläggas. behöver kursplanen preciseras. Det finns ingen nationellt fastställd definition av simkunnighet, och det förekommer olika definitioner i olika skolor. Som exempel kan nämnas att man i tillsyn fann att av kommunerna och av de fristående skolorna inte hade någon definition av simkunnighet. SLS definition av simkunnighet motsvarar att man ska kunna falla i vattnet, få huvudet under, ta sig upp och därefter simma på djupt vatten, varav på rygg. Man ska också veta hur man hjälper någon som råkat i en nödsituation, larma, fria luftvägar och vid behov ge konstgjord andning och därefter placera den skadade i framstupa sidoläge. Denna definition grundar sig kunnande i vattensäkerhet och borde vara en rimlig miniminivå för definition av simkunnighet också i den svenska läroplanen. Barn som har dålig simkunskap utsätter sig för större risker. En bättre simundervisning kan ändra barns säkerhetstänkande. Givetvis har föräldrar ett stort ansvar när det gäller barns säkerhet vid badande, men vi kan heller aldrig acceptera att många olyckor är ett resultat av undermålig simundervisning från skolornas sida. En rimlig början är att regeringen förtydligar läroplanens mål, och bör krav ställas på landets skolor att på ett tillfredsställande sätt organisera simundervisning för sina elever. Precis som nollvisioner formuleras inom exempelvis trafiken eller i kampen mot narkotikan borde man formulera en vision inom detta område. Inga barn i ska behöva drunkna på grund av undermåliga simkunskaper. Att kunna simma är en baskunskap som alla barn har rätt till.