mot · H4023494 · 2016-10-05 00:00:00 — serveras ungefär 3 miljoner måltider inom den offentliga sektorn. När staten ställer höga krav på djurskydd och miljö är det inte rimligt att kommuner och landsting köper in mat med sämre krav till våra skolor, sjukhus och äldreboenden. Det är möjligt att ställa höga krav på bland annat miljö och djurskydd, men det finns mer att göra. I ställs samma krav på ansvarsfull produktion vid offentlig upphandling som landets djuruppfödare måste följa. anser att borde ta efter och att det i lagen om offentlig upphandling ska bli lättare att ställa krav på hög djuromsorg och miljöhänsyn vid upphandling. vill att av all mat som upphandlas och serveras i den offentliga sektorn ska uppfylla högt ställda miljö- och djurskyddskrav. Allt kött som serveras i skolor och på äldreboenden ska ha djurskyddskrav som minst motsvarar de svenska. För är det självklart att vi ska bruka våra naturresurser utan att förbruka dem. har vi fått fler vilda djur i våra skogar. Detta ställer krav på en aktiv och bra viltförvaltning som är regionalt förankrad. Det skapar dessutom fler och nya möjligheter för nya verksamheter och jobb kring jakt och viltförvaltning. För att säkerställa en närvarande och effektiv viltförvaltning föreslår att en ny viltmyndighet inrättas. Myndigheten föreslås få i förvaltningsanslag, pengar som omprioriteras från . Civilsamhällessatsning i hela landet Samlingslokaler av olika slag utgör ofta navet för civilsamhället. De kan ta formen av bygdegårdar eller andra typer av föreningslokaler. För att ge civilsamhället i hela landet större möjligheter att frodas och bedriva sin verksamhet föreslår att stödet till samlingslokaler förstärks med utöver anvisade medel i budgetpropositionen . Tillgång till kommersiell service Tillgången till kommersiell service är en nödvändig förutsättning för livskraftiga samhällen. I landsbygdsprogrammet har därför sett till att satsningar på kommersiell service på landsbygden om genomförs. Det handlar om att ge den lokala lanthandlaren eller bensinmacken i byn stöd för att kunna finnas kvar och erbjuda bra service. Just den lokala servicen är ofta en förutsättning för att en mindre ort på landsbygden ska kunna fungera. är därför stolt över att i regeringsställning ha medverkat till att öka stödet till kommersiell service. I regeringsställning tillsatte också en utredning för att analysera hur den kommersiella servicen ska kunna garanteras i hela landet. Utredningen presenterade sitt betänkande . [210] avsatte i budgetmotionen för genomförande av utredningens förslag. Vidare bör det utredas hur lanthandlare enklare ska kunna bli ombud för tjänster som vanligtvis tillhandahålls av statliga bolag. Systembolaget är ett sådant exempel, där ett enkelt system för att göra lanthandlare till lagerhållande ombud, kombinerat med möjligheten att ta ut ett högre pris än Systembolaget, skulle kunna förbättra lanthandlarnas ekonomi. För att erbjuda invånare och besökare en attraktiv livsmiljö måste det bli enklare för företagare och privatpersoner att omvandla idéer till verklighet. På samma sätt som vi måste underlätta för gårdsförsäljning av alkoholdrycker och annan verksamhet på landsbygden måste det även bli enklare att ordna kulturevenemang, försäljning av mat och dryck och annan verksamhet som bidrar till ett mer dynamiskt gatuliv i staden. En levande besöksnäring kräver att det är lätt att starta och driva företag. Många verksamheter startar på deltid eller . Att tid och energi kan läggas på att utveckla affärsidén, snarare än att fylla i blanketter, är centralt. förslag om ingångsföretag fyller här en mycket viktig funktion. vill också att företagslokaler på landsbygden ska undantas från kravet på bygglov vid uppförande av till exempel gårdsbutiker och lokaler för Bed and Breakfast. är kravet på bygglov slopat vid uppförande av byggnader kopplade till landsbygdsföretagande, men då många gårdar diversifierar sin verksamhet till flera grenar bör detta undantag utökas även till andra näringsverksamheter knutna till landsbygden. På samma sätt som det är självklart att människor i stor utsträckning ska få behålla frukterna av sitt eget arbete bör regioner som bidrar med värdefull produktion få behålla delar av detta värde. Det måste löna sig för kommuner och regioner att förbättra sitt företagsklimat, göra produktiva investeringar och upplåta mark åt viktig infrastruktur och produktion. vill därför utreda hur ett antal skatter ska kunna regionaliseras. I ett första steg är det rimligt att fastighetsskatten på elproducerande fastigheter regionaliseras för att återbörda en del av värdet från den klimatsmarta energiproduktionen till berörda regioner. Regionala skattebaser får inte urholka möjligheten till utjämning av skillnader som uppkommer till följd av att olika regioner har olika förutsättningar. Med ett ökat inslag av regionala skattebaser skulle dock bilden av vilka regioner som bidrar respektive får bidrag ändras, då det skulle synliggöra de stora värden som produceras i många av kommuner och regioner men som beskattas nationellt. Nära och kostnadseffektiva myndigheter har präglats av en smygcentralisering av myndigheter och offentlig service. Värt att notera är att offentliga jobb centraliserats i högre takt än privata företag och att centraliseringen inte verkar kunna förklaras av att befolkningen flyttat. [212] Det offentliga är alltså drivande i centraliseringen. Denna centralisering är problematisk av främst tre skäl. För det första innebär en retirerande offentlig service att den kommersiella servicen riskerar att försvinna. För det andra får personer på mindre orter och landsbygden inte del av den service de är med och finansierar. Och för det tredje innebär en centralisering till centrala lägen i storstäderna att utgifterna för den statliga förvaltningen i allmänhet, och för lokalkostnaderna i synnerhet, ökar kraftigt. Omlokalisering för ökad effektivitet De totala lokalkostnaderna för de statliga myndigheterna uppgick till . [213] Det är 4 miljarder, eller , mer än 2006. Hyran per kvadratmeter har ökat med och står för majoriteten av kostnadsökningen. Lokalarean har ökat i och , men minskat i övriga landet. Kvadratmeterhyran är högre i än i övriga landet. För myndighetsgruppen Central förvaltning är kostnaden ungefär dubbelt så hög i som i övriga landet. Den regionala fördelningen av myndigheternas lokalisering är skev. , där av befolkningen bor, står för av lokalarean och av kostnaderna. [214] Myndigheterna i övriga landet utanför storstäderna, där av befolkningen bor, står för av lokalarean och av kostnaderna. som detta bidrar till högre kostnader tränger det också ut tillgängliga fastigheter för privat näringsliv och bostäder i storstäderna. Regeringen har låtit utreda myndigheternas lokalisering. [215] Utredningen bekräftar att offentliga jobb har centraliserats, men tyvärr presenteras inga konkreta förslag på åtgärder för att vända utvecklingen. anser att myndigheter i huvudsak ska finnas där verksamheten kan bedrivas på det bästa och mest kostnadseffektiva sättet. Därutöver är myndigheternas service till medborgarna, samt möjligheten till synergieffekter när myndigheter samlokaliseras, viktig vid lokaliseringsbeslut. En rimlig utgångspunkt är att myndigheternas lokalisering bör spegla befolkningens. I många andra tjänstebranscher med liknande profil på sina anställda är kontor belagda utanför storstäderna av kostnadsskäl. Reformerat system för pris- och löneomräkning Systemet för pris- och löneomräkning (PLO) räknar automatiskt upp anslagen till de statliga myndigheterna. Systemet är tänkt att kompensera för ökade lönekostnader, lokalkostnader samt övriga förvaltningskostnader. Vid omräkningen används separata index för prisutvecklingen inom de tre nämnda kostnadsgrupperna. Lokalhyror som inte omförhandlas under det kommande budgetåret räknas i pris- och löneomräkningen om med ett index som motsvarar av den årliga förändringen av konsumentprisindex före det aktuella budgetåret. Omräkningen för hyresavtal som kan omförhandlas bygger på hyresutvecklingen i det aktuella området från det att avtalet tecknades eller senast hade kunnat tecknas om. Systemet innebär alltså att myndigheter belägna på orter där hyrorna stiger snabbt kompenseras för detta. Det minskar myndigheternas incitament att kontinuerligt se över sin lokalisering. Värt att notera är också att myndigheternas lokalyta per anställd varierar förhållandevis kraftigt, vilket indikerar att det finns en effektiviseringspotential. För att stärka myndigheternas kostnadskontroll föreslår på lång sikt tre förändringar av systemet. För det första bör uppräkningen av anslagen till följd av lokalkostnader enbart räknas upp av KPI, alternativt med hyresutvecklingen i de rikthyresområden som ligger utanför storstäderna. Det skulle innebära att myndigheter i städer utsätts för ett besparingstryck som ger dem incitament att omlokalisera till orter med lägre lokalkostnader. För det andra föreslår att rikthyrorna i sänks. Det innebär att myndigheter i får mindre anslagsökningar och därmed ges incitament att omlokalisera till områden med lägre hyreskostnader. För det tredje bör den uppräkning som följer av dessa två reformer schablonmässigt sänkas för att ytterligare öka kostnadskontrollen och bidra med finansiering till viktiga jobbskapande reformer. I denna budgetmotion föreslår , som första steg, dels att rikthyran i sänks, dels att den allmänna PLO-uppräkningen minskas . Dessa två reformer väntas innebära en offentligfinansiell besparing på . Från riktade till generella statsbidrag Ansvaret för en stor del av de viktigaste politiska frågorna ligger på kommuner och landsting. Det gäller till exempel skolan, sjukvården och kollektivtrafiken. Om ska fungera måste kommuner och landsting ges förutsättningar att fungera. Politiker på nationell nivå är dock benägna att försöka detaljstyra lokalpolitiken. Inte sällan sker det med ädla motiv, men ofta resulterar det i förslag om riktade statsbidrag, som bakbinder den lokala nivån. Det kan ibland vara motiverat med riktade statsbidrag. Att ge ett temporärt extrastöd till kommuner som tagit emot många flyktingar kan exempelvis vara nödvändigt. Alltför ofta är dock riktade statsbidrag ett sätt för nationella politiker att maximera antalet utspel, snarare än att maximera kvaliteten i den kommunala verksamheten. Det lapptäcke av riktade statsbidrag som skapats ökar byråkratin och minskar förutsägbarheten för lokalpolitiker. Det stora antalet riktade statsbidrag missgynnar också särskilt landets mindre kommuner, som har sämre förutsättningar att avsätta resurser för att hantera ansökningar, utvärderingar och andra processer som ofta kopplas till de riktade statsbidragen. På skolområdet är det exempelvis de så kallade glesbygdskommunerna som tar del av lägst andel statsbidrag och får lägst summa bidrag per elev. [218] Inte heller är det de kommuner som har störst behov som får del av de riktade statsbidragen. Antalet riktade statsbidrag till kommunerna är många. [220] 2016 förväntas de tillsammans uppgå till , vilket kan jämföras med den förväntade nivån på de generella statsbidragen till kommunerna på . Bland de riktade statsbidragen finns några satsningar, exempelvis för att förbättra integrationen, som är rimliga att rikta specifikt till de kommuner som behöver dem. Det finns dock ett stort antal satsningar på angelägna områden, exempelvis skolan, som inte behöver detaljstyras via riktade statsbidrag. Avslutningsvis finns även sådant som staten inte borde lägga pengar på överhuvudtaget, som exempelvis ineffektiva arbetsmarknadspolitiska program samt bostadssubventioner. När många nyanlända blir kommuninvånare behöver kommunerna i ännu högre grad göra egna prioriteringar för att hantera situationen lokalt. arbetar därför efter principen att riktade statsbidrag i så stor utsträckning som möjligt ska omvandlas till generella statsbidrag. Det skapar också ett ökat utrymme för effektivisering. Mot bakgrund av detta står bakom förslaget att permanenta den tillfälliga höjningen av generella statsbidrag som genomfördes inom ramen för migrationsöverenskommelsen, motsvarande ett årligt tillskott om 10 miljarder till kommunerna. Därtill avvisar ett antal riktade statsbidrag och höjer istället de generella statsbidragen med ytterligare , till totalt i ökade generella statsbidrag. För en mer utförlig beskrivning av förslag kring de riktade och generella statsbidragen, se kapitel 20.25. 9.3 Världens grönaste städer Städer är kommersiella och kulturella centrum i den svenska ekonomin. De är nav kring vilka innovation och utveckling sker. Städer erbjuder människor möjligheten att bo tätt och möjliggör en effektiv och klimatvänlig kollektivtrafik. Städer är således också klimatsmarta. En politik för gröna städer är en politik för ekonomisk utveckling och grön omställning. Städernas utmaningar är i mångt och mycket ett destillat av hela samhällets utmaningar. Där finns en tudelning på arbetsmarknaden, som ofta också avspeglas i en tudelning på bostadsmarknaden. Inte sällan går denna tudelning mellan inner- och ytterstad. Att verka för att myndigheter och andra offentliga institutioner lokaliseras till alla delar av städerna är därför viktigt både i den lokala och nationella politiken. Att bygga en blandad stad, där hyresrätter, bostadsrätter, arbetsplatser samt offentlig och kommersiell service finns i samma områden är också viktigt för att bygga en hållbar stad. Bostadsbristen är det största hotet mot de svenska städernas tillväxt. En reformerad bostadspolitik, som främjar nybyggnation och avreglerar hyresmarknaden, är därför särskilt viktig för städernas utveckling. Riksintressen och länsstyrelsernas makt måste ses över i syfte att underlätta bostadsbyggande, då ett stort antal bostäder stoppas på grund av olika riksintressen. Att förändra bullerreglerna är också viktigt för att möjliggöra byggande vid kollektivtrafiknära lägen i städer. Möjligheten att inrätta zoner i vilka nationella planregler sätts på undantag bör också prövas. Många städer har en vilja att gå före i miljö- och klimatarbetet, men förhindras av nationella regelverk. Att kunna lösa lokala miljöproblem lokalt är avgörande för att skapa världens grönaste städer. För att ge de svenska städerna större möjlighet att gå före i klimatarbetet bör deras lokala makt stärkas. Det gäller framförallt makten över det egna gatuutrymmet och trafikregleringar, men också andra regler som formuleras nationellt och som förhindrar en hållbar stadsutveckling. Det bör exempelvis vara möjligt för städer att reservera parkeringsplatser för miljöbilar. finns möjlighet att införa särskilda miljözoner för tung trafik. Detta bör ändras till att också omfatta lätt trafik och persontrafik. En sådan miljözon ska kunna införas där det finns lokala luftkvalitetsproblem eller särskilda problem med buller. Miljözonen skulle kunna reglera att endast fordon som uppfyller vissa krav på utsläpp och buller får framföras inom zonen. Detta skulle leda till att lokala problem med luftkvalitet kan lösas och skapa förutsättningar för ökat bostadsbyggande. Städer bör också få makten att införa dubbdäcksavgifter. Ett annat exempel på makt som bör decentraliseras gäller beslutanderätten över trängselskatter. Såväl beslut om huruvida trängselskatter ska införas som hur avgifterna ska utformas och vad intäkterna ska användas till ska fattas lokalt. Dessutom bör städer få större makt att själva sätta bötesbelopp för nedskräpning samt organisera kontrollen av att sådan inte förekommer. Att bygga ut kollektivtrafiken så att beroendet av bilen minskar är viktigt för att minska både trängsel och utsläpp. Trängseln innebär stora samhällsekonomiska kostnader och att bygga ut kollektivtrafiken är därför viktigt både för städers tillväxt och för miljö och klimat. Olika sätt att främja kollektivtrafikresandet är därför viktigt att se över. Det kan exempelvis röra reseavdragets utformning samt förmånsbeskattningen av kollektivtrafikresor. Möjligheten till miljövänlig båtpendling i städer som exempelvis och stärks också av förslag om att befria mindre elfartyg från energiskatt. Därtill är det viktigt att cykeln får en mer framträdande plats som kommunikationsmedel i den nationella infrastrukturpolitiken. Att uppmuntra småföretagande och entreprenörskap är avgörande för att möjliggöra en levande stadsmiljö. förslag om ingångsföretag och regelförenklingar är här viktiga − både för att skapa fler jobb men också för att möjliggöra för en mer levande stadsmiljö. 10 Migration och integration 10.1 En ansvarsfull migrationspolitik migrationspolitik grundar sig på övertygelsen att möjligheten att söka asyl är en förutsättning för att kunna erbjuda människor skydd för sina grundläggande fri- och rättigheter. värnar därför rätten att söka asyl. är vi beredda att ta ansvar, föreslå handlingskraftiga reformer och förhandla med andra partier för att få till stånd breda överenskommelser. Jobbintegrationen måste förbättras väsentligt och kostnaderna för mottagandet minska kraftigt. För att förbättra jobbintegrationen krävs en företagarpolitik som inte bestraffar och krånglar till. Det behövs en arbetsmarknad som inte stänger ute. Det behövs en mer effektiv offentlig sektor som inte fångar nyanlända i byråkrati utan i stället stöttar och hjälper människor att snabbt kunna skaffa sig en egen försörjning. Det är av största vikt att alla som kommer till får möjlighet att på riktigt komma in i det svenska samhället. Vägen till detta går genom arbetsmarknaden och möjligheten att komma i arbete. Vi behöver kraftigt sänka kostnaderna för mottagandet. Om vi ska kunna stå fast vid rätten att söka asyl måste vi också förmå att upprätta en fungerande kostnadskontroll över upphandling av boenden och andra utbetalningar, vilket inte varit fallet. Man ska ha rätt att söka asyl, men inte en naturlig rätt till alla gemensamt finansierade välfärdsförmåner. integrationspolitik har djupa brister och står inför sina största prövningar . För att ska klara av den akuta situationen behövs snabba och effektiva reformer som förbättrar vår mottagningskapacitet. får inte fokus på akuta åtgärder hindra det mer långsiktiga arbetet med att förbättra integrationen, och de problem vi står inför just nu får inte stå i vägen för en långsiktigt optimistisk syn på vad människor kan bidra med − oavsett om de är födda i eller i ett annat land. Ett historiskt stort mottagande kräver att vi genomför strukturreformer som möjliggör att de nyanlända kan ta sina första steg ut på den svenska arbets- och bostadsmarknaden. Då stärks den svenska ekonomin, motsättningarna minskar och vi kan behålla vår öppenhet mot omvärlden. Fortsatt ansvar för svensk migrationspolitik sökte över 160 000 människor asyl i . Det var en situation som saknar motstycke i modern svensk historia. Bara tog emot sammanlagt 126 000 asylsökande varav nästan 30 000 var ensamkommande barn och ungdomar. Det skapade en mycket ansträngd situation där ansvariga myndigheter, kommuner och frivilliga krafter sattes under stor press. Det blev uppenbart att system inte var förberedda på ett så stort mottagande. Det är tydligt att de system vi har i för mottagande och integration kräver ordentliga reformer. har varit öppet för samarbete och även föreslagit handlingskraftiga reformer för att klara av de utmaningar ställts inför. Mottagandet måste fokuseras på att hjälpa människor in i samhället, in i skola och i arbete, inte på att maximera deras tillgång till alla potentiella transfereringar inom den svenska välfärdsstaten. När regeringen bjöd in till blocköverskridande samtal höll vi i en konstruktiv linje för att ta ansvar för breda uppgörelser om viktiga frågor. Vi deltog i och bidrog till den enda migrationsuppgörelse som slutits över blockgränsen sedan valet . Regeringen och allianspartierna kom överens om ett antal åtgärder för att få ordning och reda i mottagandet, bättre etablering och dämpade kostnadsökningar. fick igenom viktiga förhandlingssegrar, såsom en utvidgning av RUT-avdraget, fler YA-jobb och fler lagliga vägar. Andra delar av migrationsöverenskommelsen innebar för svårare åtgärder, som till exempel en övergång till fler tillfälliga uppehållstillstånd och ökade försörjningskrav för anhöriginvandring. Vi fick dock in viktiga undantag från skärpningarna, till exempel att barn och barnfamiljer fortsatt skulle få permanenta uppehållstillstånd. Efter uppgörelsen har regeringen genomfört kraftiga begränsningar av möjligheten att söka asyl i . Det är förslag som inte bara begränsar öppenheten och försämrar för asylsökande och gränsregioner. De gör också mottagandet dyrare och mer byråkratiskt och riskerar att bli kontraproduktiva när det gäller integrationen. står bakom uppgörelsen vi slöt . Vi kommer också att fortsätta att delta i diskussioner om regeringen kallar till sådana. Vi är alltid beredda att samarbeta brett för att nå ytterligare överenskommelser. behöver breda uppgörelser om migrationspolitiken, för att stärka mottagandekapaciteten och förbättra integrationen, för att korta handläggningstiderna och få ned kostnaderna och för att bibehålla öppenheten på ett långsiktigt hållbart sätt. EU - behov av ökat samarbete Mer än 65 miljoner människor befinner sig på flykt runt om i världen. De flesta befinner sig i konflikternas närområden. Situationen är mycket svår för de människor som flyr och söker sig till på farliga vägar, i synnerhet när allt fler länder stänger sina gränser för dem. har länge pekat på behovet av att EU tar ett betydligt större, gemensamt, ansvar för flyktingsituationen. Bara så kan vi få till ett mer solidariskt mottagande och erbjuda skydd till fler i EU. Det har EU misslyckats med. De system som var tänkta att hantera migrationsströmmarna har i hög grad fallerat eller övergivits. Det har i sin tur lett till en ohållbar situation. har tagit ett stort ansvar för att erbjuda människor på flykt en . EU som helhet, och andra rika länder i världen, har dock inte tagit sitt ansvar. Diagram 31 Antal asylsökande per 1 000 invånare Källa: (2016b). 2015 sökte 1 321 600 människor asyl i EU. [222] Om dessa hade fördelats jämnt i EU hade det motsvarat drygt 25 300 asylsökande i , det vill säga 2,6 flyktingar per 1 000 invånare. En sådan situation hade varit oproblematisk för såväl som resten av EU att hantera. Om det fanns en politisk vilja inom EU att fördela flyktingarna mer jämnt hade migrationen kunnat hanteras på ett ordnat och ansvarsfullt sätt. Det är beklagligt att så ännu inte har skett. vill se ett intensifierat samarbete i EU för att hantera migrationen. Mekanismer för omfördelning av flyktingar måste komma på plats. värnar de öppna inre gränser som EU och Schengen medfört. De är viktiga, inte minst för handel och ekonomisk tillväxt. Öppna inre gränser kräver att EU i högre grad tar kontroll över sina yttre gränser, som asylrätten värnas. Det är en förutsättning för att kunna garantera ett ordnat mottagande till unionen som helhet. Det bristfälliga mottagandet har utvecklats till en av stora samhällsutmaningar. Det behövs genomgripande reformer för att garantera att öppenheten mot omvärlden kan värnas och att alla som får uppehållstillstånd i på ett snabbt och effektivt sätt kan bli en del av samhället. Diagram 32 Sysselsättningsgap 2015 Källa: (2016d). Det krävs ett betydande reformarbete för att undvika ett kraftigt växande utanförskap och beta av det som redan vuxit fram. För detta krävs en ny arbetslinje i migrations- och integrationspolitiken som undanröjer byråkratiska hinder och trösklarna in på arbetsmarknaden. Det är nödvändigt för att nyanlända snabbare ska komma in på arbetsmarknaden, få en bostad och bli en del av samhället. Svensk arbetsmarknad är tudelad. Särskilt nyanlända och personer med kort utbildning är arbetslösa i högre grad än andra. har också EU:s lägsta andel enkla jobb. Dessa två fenomen - svårigheterna för nyanlända och personer med kort utbildning att få in en fot på arbetsmarknaden och bristen på enkla jobb - hänger ihop.