mot · H4023494 · 2016-10-05 00:00:00 — Mer mark och mindre väntan Alliansens arbete med instansordning och handläggningstider av överklaganden har gett resultat. Men precis som med regelförenklingsarbetet måste mer göras för att ytterligare förkorta handläggningstiderna, inklusive de kommunala. Därför vill att bygglovsprövningar begränsas . Därtill bör den enskildes rätt vid prövningar av bygglov stärkas genom ett införande av omvänd bevisbörda så att myndigheten får ansvaret att påvisa att ett ärende strider mot lagstiftningen, i stället för att den enskilde ska bevisa att vad hen gör är tillåtet. En faktor som kraftigt driver upp tiden för produktion av bostäder är de många och långa överklagandeprocesser som alltid uppstår. Detta har kritiserats av flertalet instanser och förvärrar bostadskrisen. Därför vill att ska tas bort som första instans för överklaganden. Sakägarkretsen vid ett överklagande bör också begränsas till att endast omfatta de som är direkt berörda. Markpolitiken för tillgång till ny mark man kan bygga på är framför allt kommunernas ansvar, men även staten har en roll. Staten bör i ägardirektiv ge i uppdrag till statliga företag att inventera sitt markinnehav i syfte att få fram mer byggbar mark. ska inte heller kunna stå obebyggd . För att undvika detta ska tydligare uppföljningar av de markanvisningar som finns göras av kommunerna. Nej till ineffektiva subventioner De bostadssubventioner, kombinerade med hårt reglerade krav och stopp i regelförenklingsarbetet, som regeringen nu genomför är fel väg att gå. Subventionerna avvecklades då de inte förmådde öka nybyggnationen utan istället bidrog till högre kostnader. Antingen kommer byggandet inte bli av, då det trots subventionerna inte är lönsamt på grund av de omfattande regleringarna. Eller så kommer byggande att genomföras till högre kostnad, på skattebetalarnas bekostnad. Vi riskerar också att få en byggbroms då pågående projekt avstannar och omstruktureras för att anpassas till de nya regelverken. Det bör noteras att subventionen per kvadratmeter är som störst i de största städerna, och som minst i resten av . Det är ytterligare ett exempel på hur regeringens politik aktivt bidrar till centralisering. Stärk det lokala inflytandet med förändrat strandskydd Strandskyddsreglerna är i många delar av landet ett hinder för byggandet. Många kommuner vittnar om att möjligheterna att skapa attraktivitet begränsas på grund av ett stelbent strandskydd. Att värna viktiga strandmiljöer, allemansrätten och människors tillgång till naturen är för en självklarhet, men det måste också finnas en bättre avvägning mellan bevarande och utveckling. Som strandskyddet är utformat och tolkas ställer det alltför ofta upp oöverstigliga hinder för utveckling av den lokala miljön, både i glesbygd och stadsområden. Därför anser att strandskyddslagstiftningen bör förändras i syfte att öka det kommunala inflytandet och möjliggöra ökad bebyggelse i strandnära områden. Behov av bostäder, utveckling, jobb och verksamheter måste ges en roll i bedömningar av begränsningar i strandskyddet. Det ska vara möjligt att bygga och bedriva verksamhet även strandnära. Fler områden bör kunna pekas ut som så kallade LIS-områden, Landsbygdsutveckling i strandnära lägen. Även på andra områden bör balansen mellan naturskydd och byggande ses över. Tillsammans med Alliansen vill att kommunala naturreservat endast ska kunna instiftas efter ansökan hos regeringen. Bostäder står för av energiförbrukning. [258] En minskad energianvändning spelar en viktig roll för en minskad klimatpåverkan, tryggad energiförsörjning och ökad teknisk utveckling. Det är därför viktigt att såväl nya byggnader som det befintliga beståndet blir mer energieffektivt. För att möjliggöra detta behövs hårdare krav på energieffektivitet. Om ska alla offentliga byggnader vara nära-nollenergibyggnader och ska alla byggnader ha denna höga energiprestanda. Kravet på uppförande av nära-nollenergibyggnader utgår från ett EU-direktiv om byggnaders energiprestanda där alla medlemsstater i EU ska göra en motsvarande definition. bör här ta tillfället i akt och skärpa byggreglerna och se till att den handlingsplan och de inriktningsmål som ställs är i linje med vad byggbranschen anser sig klara av. De nordiska länderna bör eftersträva att ha samma definition av nära-noll för att kunna ha en ökad samverkan och konkurrens över gränserna, för att på så vis åstadkomma ett ökat byggande. Vid nybyggnation måste energieffektiviteten öka när det gäller både byggnadsmaterial och energiförbrukning. Ett sätt att uppnå betydligt bättre energieffektivitet är att bygga så kallade passivhus, vilket är välisolerade byggnader som till stor del värms upp genom den spillvärme som alstras av apparater och mänsklig aktivitet i byggnaden. ska vara ett föregångsland i miljöarbetet och i arbetet med att minska klimatpåverkan. Därför bör nya energieffektiva lösningar användas vid nybyggnation och renoveringar för att kunna reducera energiförbrukningen. 12.2 Bättre utnyttjande av det befintliga beståndet Den låga nybyggnationen är inte det enda skälet till den rådande bostadsbristen. Ett i vissa fall större problem är det ineffektiva utnyttjandet av det redan existerande bostadsbeståndet. [259] Det är detta ineffektiva utnyttjande som leder till de största välfärdsförlusterna på hyresmarknaden. har ungefär lika många bostäder per invånare som 1990. Ändå anses bostadsbrist råda. Bland annat anser det omöjligt att enbart bygga bort bostadsbristen. Det behövs även åtgärder som möjliggör ett bättre användande av det befintliga bostadsbeståndet. Ett led i detta är att främja nya upplåtelseformer såsom kooperativ hyresrätt och tillskapandet av ägarlägenheter också i befintligt bestånd. Därtill bör möjligheten till andrahandsuthyrning förbättras. och Alliansen har redan gjort viktiga reformer på detta område. anser dock att ytterligare reformer behövs. Bostadsrättsinnehavare bör få större möjligheter att hyra ut sin lägenhet , utan att bostadsrättsföreningen ska kunna stoppa det. Avslutningsvis krävs också fungerande flyttkedjor, som säkerställer att människor har möjlighet att bo på ett ändamålsenligt sätt under olika faser i livet. En av de absolut viktigaste åtgärderna för att förbättra allokeringen av befintliga bostäder är en reformering av det nuvarande förhandlingssystemet på hyresmarknaden. Hyresregleringar skapar både godtyckliga fördelningseffekter och ineffektiv bostadsanvändning. Hyresgästens ställning och inflytande ska värnas, men inriktningen måste vara att möjliggöra större variationer i hyresnivåerna. vill successivt införa en friare hyressättning med starkare koppling till bostäders marknadsvärde och anpassat till bostadsmarknadens tillväxt. När presumtionshyror, det vill säga fasta förhandlade hyror för nybyggda fastigheter, infördes av Alliansen innebar det en möjlighet att bygga fler lägenheter eftersom det gav en större frihet att sätta hyran efter efterfrågan, men det behövs ytterligare steg för att få ned köer och öka marknadsmässigheten i hyressättningen. är reglerna för andrahandsuthyrning av bostadsrätter betydligt mer generösa. Det finns dock fortfarande mer att göra. vill underlätta andrahandsuthyrning ytterligare, bland annat genom att ta bort bostadsrätters veto mot andrahandsuthyrning och att tillåta friare hyressättning även för andrahandsuthyrning av såväl hyresrätter som bostadsrätter. Bostadsrättsinnehavarens ställning måste stärkas så att fler får tillåtelse att hyra ut sin bostad i andra hand. Ett effektivt motverkande av segregation Det är värt att notera att ett av målen som ofta lyfts till försvar för hyresregleringen är att minska segregation och skapa en mer inkluderande bostadsmarknad. Men reglerade hyror är ineffektiva och kanske till och med kontraproduktiva för det syftet. Man kan jämföra segregationen i hyresmarknaden och bostadsmarknaden för en fingervisning av hur de reglerade hyrorna påverkar boendesammansättningen. I hyresbeståndet är boendesegregation med avseende på inkomst något lägre än i bostadsrätter, men i gengäld är det i hyresbeståndet en avsevärt större segregation än bostadsrätter med avseende på var man är född, var ens föräldrar är födda och på ens ålder. [261] De som främst gynnas av hyresregleringen är de som bor i eftertraktade lägenheter, vilket oftast är personer med relativt höga inkomster och/eller kontaktnät, medan boende i mindre eftertraktade områden inte tjänar på hyresregleringen på samma sätt. De reglerade hyrorna har alltså en regressiv fördelningsprofil. Ökad rörlighet och bättre fungerande flyttkedjor kräver ekonomiska incitament för detta. Här spelar reglerna för uppskov en stor roll. Alliansen har tidigare föreslagit att taket för uppskov bör tas bort. På bör uppskovsreglerna och reavinstbeskattningen reformeras inom ramen för en bredare översyn av skatterna för att köpa, äga och sälja sin bostad. Unga möter stora problem med att komma in på bostadsmarknaden på grund av de höga priserna på bostäder, de höga kraven på kontantinsats samt de långa kötiderna på hyresmarknaden. Detta bidrar till problem för unga att söka arbete och att bilda familj. Det borde i högre utsträckning bli möjligt för bland annat unga att växla höjt bolånetak mot en betydligt snabbare amorteringsgrad. har uttalat att möjligheten att införa ett riktat bosparande för unga, i syfte att ge incitament för fler att tidigare i livet sätta undan en del av lönen för framtida investeringar i en bostad, bör ses över. Ett specifikt system för bosparande är inte helt utan risker och problem. Etableringen på bostadsmarknaden är dock en så pass viktig fråga att det kan vara rimligt att en mekanism för att stimulera ett ökat sparande bland unga utreds, inom ramen för en större reformering av svensk bostadsmarknad. 12.3 Säkrad finansiell stabilitet Finansiella bubblor och kriser har historiskt förknippats med hög skuldsättning, snabbt ökande skulder och snabbt stigande tillgångspriser, ofta på bostäder och fastigheter. har svenska hushålls skuldsättning, som andel av deras disponibelinkomst, stigit kraftigt och uppgår till . [262] En rad bedömare, som , och , har länge varnat för att det är en ohållbar utveckling, att det finns risk för en svensk bostadsbubbla. [263] erfarenheter från länder som och visar att en kraftig nedgång i bostadspriserna kraftfullt dämpar den privata konsumtionen och riskerar att leda till en långvarig ekonomisk nedgång. Förutom att öka utbudet av bostäder så krävs därför en stram finanspolitik som i goda tider, som den högkonjunktur som råder, bygger upp buffertar för att möta framtida kriser. Det är också viktigt att upprätthålla höga kapitalkrav inom den svenska banksektorn för att försäkra sig om att eventuella kreditförluster i bostadssektorn inte påverkar den finansiella stabiliteten i . Diagram 35 Hushållens skuldsättning, procent av disponibel inkomst Källa: (2016). Effekterna av det införda amorteringskravet är ännu inte helt tydliga och det är av största vikt att utvecklingen följs noga. Det hade också varit önskvärt med en bred, långsiktig och blocköverskridande överenskommelse vad gäller beskattningen för att köpa, äga och sälja sin bostad. Det är naturligt att en sådan översyn bland annat innefattar reavinstbeskattningen vid försäljning av bostad så att den inte i alltför stor utsträckning minskar rörligheten på bostadsmarknaden. Det är också naturligt att den innefattar ränteavdragen. Vid stigande nominella räntor, och med ökad skuldsättning på bostadsmarknaden, kommer ränteavdragen per automatik att bli allt mer kostsamma för statsfinanserna. Dessutom är ränteavdragen definitionsmässigt större för dem med högre skuldsättning på sin bostad än de med lägre, vilket kan leda till skeva incitament och fördelningseffekter. Snabba förändringar av ränteavdragen riskerar dock att skapa svåra omställningsproblem för hushållen. Alla förändringar bör därför ske försiktigt och gradvis . Här är också en bred politisk enighet avgörande, då de som köper bostad ska kunna veta att reglerna ska gälla även genom olika maktskiften. Diagram 36 Bostadspriser i , index HOXSWE avser pris för permanentbostäder, HOXFLATSWE avser bostadsrättspriser och HOXFLATST avser bostadsrättspriser i . Källa: Valueguard (2016). För att stärka hushållens ekonomi och marginaler, och undvika att de hamnar i skuldfällor, är det viktigt att förstärka amorteringarna på hushållens skulder och främja en sund sparandekultur. har en relativt låg amorteringsgrad i hushållen. Det är därför välkommet att ett flexibelt amorteringskrav har implementerats, något som varit pådrivande för. Ett annat sätt att minska riskerna är det bolånetak som infört, ett tak för hur stor andel av inköpsvärdet på en bostad som kan vara belånat och därmed hur stor kontantinsatsen bör vara, som ligger på av marknadsvärdet. Detta bidrar dock till att försvåra för människor att göra entré på bostadsmarknaden, om de har tillräckliga inkomster men saknar större likvida tillgångar. För att underlätta för de som ska träda in på bostadsmarknaden borde det vara möjligt att sänka kravet på kontantinsats, men att amorteringskravet då skärps i motsvarande grad. På så vis möjliggörs en etablering på bostadsmarknaden för fler, som hushållens skuldsättning fortsatt begränsas. 13 Färre sjukskrivningar och fler i arbete har sjuktalen stigit kraftigt i . Antalet sjukpenningdagar per person var . [264] Därefter ökade sjukpenningdagarna stadigt per person . I syfte att minska sjukfrånvaron och öka drivkrafterna och möjligheterna till omställning och arbete för dem i sjukförsäkringen genomförde alliansregeringen tidigt omfattande reformer av försäkringen. Exempelvis infördes rehabiliteringskedjan, den bortre tidsgränsen och rehabiliteringsgarantin. Som ett resultat av bland annat dessa reformer sjönk sjukpenningtalet till en av dess lägsta nivåer någonsin: per person . har dock sjuktalen åter börjat öka. Trenden är oroande, i synnerhet då sjuktalen historiskt uppvisat en stor trögrörlighet. Källa: (2016). Att minska antalet sjukskrivna är viktigt för den enskilde, som måste få stöd att hantera sin sjukdom och, i de fall där det är möjligt, få hjälp tillbaka till arbetsmarknaden. Det är likaledes viktigt för att säkra de offentliga finanserna. Med ökande sjuktal följer ökande kostnader för sjukförsäkringen. uppgick kostnaderna för sjukpenning, sjukersättning och aktivitetsersättning till totalt ca , varav nästan för sjukpenning. , innan sjuktalen började öka på nytt, uppgick motsvarande kostnad till totalt, varav för sjukpenning. [265] Prognosen i budgetpropositionen för är att sjukpenningen kommer att innebära en kostnad på , vilket motsvarar en dubblering av kostnaden . [266] För att fortsatt säkra de offentliga finanserna är det därmed viktigt att bromsa och motverka ökningen av sjuktalen. Risken är annars att vi åter kommer att se en ohållbar kostnadsökning, där kostnaderna tränger undan andra viktiga reformer, alldeles bortsett från det mänskliga priset för att personer inte kommer åter till arbete. De stora variationerna i sjukfrånvaron kan inte enbart eller ens huvudsakligen härledas till förändringar i folkhälsan. [267] De ökningar vi sett i sjuktalen har därför inte sin grund i att människor har blivit sjukare i mycket högre grad. Snarare verkar sjukförsäkringens struktur och samhällets attityd till sjukskrivning vara viktigare för att förklara variationen. I och med detta kan även reformer av sjukförsäkringen bidra till minskad sjukfrånvaro, utan att för den delen behöva innebära betydande minskningar av försäkringsskyddet för de sjuka. 13.1 Snabbare väg tillbaka till arbete Regeringens avskaffande av den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen bedöms komma att öka antalet sjukskrivna och minska arbetskraftsdeltagandet. [268] Därtill väntas det öka de offentliga utgifterna med i storleksordningen . anser att tydliga tidpunkter för kontroll och avstämning är fundamentala delar av en välfungerande sjukförsäkring. föreslår därför att den bortre parentesen i sjukförsäkringen återinförs. För att stärka incitamenten till att återgå till arbete ytterligare föreslår även att en karensdag införs , då sjuklöneperiodens tar slut. Detta väntas medföra kortare sjukskrivningar samt en offentligfinansiell intäkt om 2017. Regeringens förslag till så kallad hälsoväxling, i praktiken en ökad medfinansiering från företag av sjukpenningen för deras anställda, har mötts av hård kritik. Det är glädjande att regeringen valt att backa från detta förslag. Ursprungsförslaget riskerade att medföra ökade kostnader för företag där en eller flera anställda drabbades av sjukdom. Även med det reviderade förslag som presenterades som lagrådsremiss fanns stora problem. Det allvarligaste var risken för att personer med en sjukdomshistoria än tydligare skulle utsättas för statistisk diskriminering och väljas bort av potentiella arbetsgivare. Den aktuella gruppen har en utsatt ställning på arbetsmarknaden. Att ytterligare öka de risker som är förknippade med att anställa dessa personer skulle öka tudelningen på arbetsmarknaden ytterligare. Det faktum att regeringens hälsoväxling var illa utformad och har dragits tillbaka får inte innebära ett reformstopp på området. Kostnaderna, såväl de mänskliga som de ekonomiska, för den höga sjukfrånvaron är mycket höga och kräver kraftfulla reformer. Jobbfokuset i de aktuella ersättningssystemen måste öka, kontroller och avstämningar fungera bättre och läkarkårens incitament att bidra till en minskad sjukfrånvaro förbättras. 13.2 Enklare att byta jobb Vissa personer kan vara sjukskrivna och må dåligt just på grund av arbetet eller sin arbetssituation. Andra sjukskrivna personer klarar inte längre av sina tidigare arbetsuppgifter. För att dessa personer ska kunna återgå i arbete kan det därför även behövas stöd för att hitta ett nytt arbete. [271] En del i detta är att öka rörligheten på arbetsmarknaden i stort genom att reformera trygghetslagstiftningen. [272] Men även mer direkta åtgärder kan behövas, i synnerhet på kort sikt då rörligheten fortfarande kan förväntas vara låg. anser att ett system med jobbfixarpeng bör ersätta dagens Arbetsförmedling. Privata arbetsförmedlare utför då förmedlingen av arbeten och stödjer arbetslösa i utbyte mot en incitamentsbaserad ersättning. Inom ramen för en sådan jobbfixarpeng skulle även långtidssjukskrivna kunna erbjudas hjälp och stöd att byta jobb för att varaktigt komma tillbaka till arbete efter en längre sjukskrivning. Målgruppen är långtidssjukskrivna som redan har en anställning men som vill, och behöver, byta till ett nytt jobb. Det ska tydliggöras att det inte skulle innebära att det införs något nytt krav på att byta jobb. Provjobba med bibehållen sjukersättning vill se över möjligheten för människor med funktionsnedsättning och som uppbär sjukersättning att kunna pröva att ta ett erbjudet jobb utan att förlora sin ersättning. De ekonomiska trygghetssystemen måste uppmuntra människor att gå från sjukdom till jobb, få ett sammanhang, en mening och en egen försörjning. regler ska inte vara ett hinder för arbete, utan en försäkring för att om det inte skulle fungera med det nya arbetet så finns ersättningen kvar. Människor som lever med en funktionsnedsättning och har sjukersättning måste få bättre förutsättningar att bryta sitt utanförskap. Deras situation kan förändras och då måste det vara möjligt att våga testa att arbeta utan att förlora sin ersättning. Arbetet ska kunna vara på heltid, deltid eller enstaka dagar. Studiestöd i stället för aktivitetsersättning Allt fler unga är så pass sjuka så att de inte kan arbeta. Sjukfrånvaron fortsätter att öka. Både antalet sjukfall och längden på sjukfallen stiger. Och de sjuka får inte tillräcklig hjälp att komma i arbete. Många av dem klarar inte av att studera på heltid, men om de studerar på deltid försvinner rätten till hela deras nuvarande ersättning, vilket skapar inlåsningseffekter och passivitet. Den som har sjuk- eller aktivitetsersättning tjänar inte heller på att söka arbete eftersom inkomsten, även om man får bostadstillägg, kan minska med en fjärdedel om man skriver in sig vid Arbetsförmedlingen. vill skapa fler möjligheter till eftergymnasial utbildning för dem med intellektuell funktionsnedsättning och se över om människor med intellektuell funktionsnedsättning kan ges ett anpassat studiemedel trots en långsammare studietakt. 14.1 Utbildning till jobb Eleverna i skolor har rätt till en utbildning som leder till jobb. Så lyder den tydliga men enkla princip som utbildningspolitik utgår ifrån. Skolan ska lägga en stabil grund för elevernas kommande etablering på arbetsmarknaden, och därför är utbildningsväsendets koppling till arbetsmarknaden av central betydelse. utbildningssystem behöver svara upp mot arbetsmarknadens efterfrågan på kompetent arbetskraft. finns en akut brist på lärare i svensk skola, i synnerhet framgångsrika lärare, som väntas förstärkas i takt med att fler flyktingbarn börjar i skolan. De svenska yrkesutbildningarna på gymnasiet har inte lockat tillräckligt många elever, som lärlingsutbildningarna växt mycket långsamt. Utbildningarnas kvalitet och relevans måste förstärkas, och yrkesvägledningen förbättras. Utbildningsväsendet måste i större utsträckning samverka med samhälle och näringsliv så att utbildningar, såväl akademiska som praktiska, blir mer verklighetsnära och relevanta för arbetsmarknaden. Studiers koppling till arbetsmarknaden För att utbildning ska leda till jobb behöver skolans koppling till arbetsmarknaden stärkas och förbättras. har här en avgörande roll, men Skolinspektionen pekar på stora brister. [273] Studier visar att de yngre barnens undervisning i hög grad innehåller studie- och yrkesorienterande inslag, men att detta avtar i de högre årskurserna. Här fyller studie- och yrkesvägledarna en stor och viktig uppgift. De bör i högre grad vara en länk mellan skola och arbetsliv. Studie- och yrkesvägledarna ska inte bara hjälpa elever att välja språk och gymnasieskola utan vara integrerade i hela skolans verksamhet. Entreprenörskap, företagande och praktik måste bli en röd tråd i skolans alla år, och kan inte bara finnas som en liten begränsad del i vissa årskurser. vill därför att praktik ska vara obligatoriskt. behöver detta arbete bedrivas med det omgivande samhället och den befintliga arbetsmarknaden i åtanke. En nära samverkan med det lokala näringslivet är därför viktig, och något som vill utveckla och värna. En förutsättning för att yrkesutbildningarna ska lära ut rätt saker, upprätthålla en god kvalitet och ge bra möjligheter till arbetsplatsförlagt lärande är en god samverkan mellan skolan och näringslivet. I flera länder som , , och i viss utsträckning , har väl fungerande lärlingssystem bidragit till bättre inträde i yrkeslivet för många ungdomar och till lägre ungdomsarbetslöshet. I har dock lärlingssystemen utvecklats långsamt och kopplingen till näringslivet tagit tid att etablera. Ett bra exempel på samarbete mellan näringslivet och utbildningsväsendet i är dock modellen med yrkescollege, i hög grad inspirerad av branschinitiativet teknikcollege. [274] Yrkescollege bygger på att utbildningar blir certifierade och utformade efter branschspecificerade krav, varav krav på tätt samarbete med näringslivet är bland de viktigaste. Inom teknikcollege knyts certifierade utbildningsanordnare till lokala och regionala styrgrupper där företagsrepresentanter alltid ska utgöra majoriteten. Att företagen på detta sätt har stort inflytande över utbildningen bidrar till att säkra utbildningarnas relevans för näringslivet. Att yrkesutbildningarna håller hög kvalitet och lär ut vad näringslivet efterfrågar är viktigt av många anledningar, inte minst företagens kompetensförsörjning. anser därför att fler yrkesutbildningar bör bli yrkescollege och att lärlingsutbildningarna bör ta fasta på systemet för teknikcollege med företagsrepresentanter i regionala styrgrupper.