mot · H40248 · 2016-09-21 00:00:00 — Nya konventioner och tilläggsprotokoll utvecklas ständigt. Att systemet expanderar är positivt. är det viktigt att se över arbetsbelastningen för de experter som ska granska staternas rapporteringsåtaganden. har kommunikationen mellan experterna i övervakningskommittéerna och frivilligorganisationer stärkts. I samband med granskningen av konventionsstaterna efterfrågar kommittéerna alternativ information från icke-statliga aktörer. Här finns en möjlighet för organisationer från civilsamhället att komplettera staternas rapporter i form av parallellrapporter. Dessa ger i regel FN:s olika granskningsorgan en mer heltäckande bild av människorättsläget i medlemsländerna än den som regeringarna själva presenterar. bör verka för att stärka högkommissariens oberoende och ge de opolitiska övervakningskommittéerna ökade resurser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.4 Öka resurserna för övervakningskommittéerna En särställning bland FN:s konventioner om mänskliga rättigheter har de nio s.k. kärnkonventionerna. Stater som har anslutit sig till konventionerna granskas regelbundet av övervakningskommittéer vars oberoende experter bedömer hur staterna följer sina åtaganden och lämnar rekommendationer. Det arbete som människorättsexperter genomför tillsammans med frivilligorganisationer i FN-kommittéerna kompletterar kommittéernas arbete och de förhandlingar och överläggningar som sker mellan stater i . I de fall konventionsstaterna underlåter att rapportera om den nationella strategin för att möta konventionernas krav bör rapporter från frivilligorganisationer användas som underlag för kommittéernas förhör. De officiella förhören med konventionsstaterna dokumenteras och läggs in i databas. För att ytterligare öka transparensen i FN:s MR-arbete bör även de individuella klagomål som behandlas av kommittéerna finnas tillgängliga för sökning. Trots att kommittéerna spelar en avgörande roll i arbetet med att granska konventionsstaternas åtaganden avsätts en mycket liten del av FN:s reguljära budget till deras verksamhet. I takt med att nya och tilläggsprotokoll utarbetas utvidgas systemet ytterligare utan att ökade resurser tillkommer. Det bidrar till en orimlig arbetsbörda för kommittéledamöterna och en överhängande risk för att systemet försvagas. bör verka för att övervakningskommittéerna ges resurser att utföra sitt granskningsarbete. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.5 Stärk arbetet för SRHR Över stora delar av jorden möter män och kvinnor inskränkningar i sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, SRHR. 225 miljoner kvinnor och flickor saknar tillgång till preventivmedel. I alltför många länder saknas resurser och/eller politisk vilja för att alla män och kvinnor ska ha rätten att bestämma över sin egen kropp, reproduktion och sexualitet. I drygt 80 länder är samkönade relationer förbjudna. Rätten till hälsa, sin kropp och sin sexualitet är grundläggande mänskliga rättigheter. Men inskränkningar i sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är också ett av de största hindren för ekonomisk utveckling och fattigdomsbekämpning. Utan stora satsningar på SRHR kommer svårligen framsteg inom någon del av utvecklingspolitiken att kunna göras. enades världens länder om 17 nya globala utvecklingsmål. I både mål 3 och mål 5 lyfts SRHR-frågorna. Till 2030 ska bl.a. mödradödligheten minska och universell tillgång till preventivmedel och sexualupplysning garanteras. Arbetet för SRHR kommer att kräva ett brett engagemang. Riktade biståndsinsatser är avgörande. är SRHR-frågorna bland de mest kontroversiella inom FN. Alltför ofta går konservativa stater som , , och ihop för att begränsa och förhindra i synnerhet sexuella och reproduktiva rättigheter. Vi ser att alltför många mer progressiva FN-medlemmar saknar viljan eller modet att engagera sig i frågor som rör SRHR. har en lång tradition av arbete med SRHR och av att stå upp för kvinnors och flickors rättigheter i internationella sammanhang. erfarenhet, kunskap och engagemang har gett vårt land en trovärdighet inom dessa områden, men det har också skapat förväntningar. Det vilar ett tungt ansvar på att vara en tydligt allierad part till alla modiga kvinnor och män, flickor och pojkar som runt om i världen slåss för rätten att bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet eller könsidentitet. Om röst tystnar på dessa områden är risken överhängande att inget annat land kommer att lyfta dessa frågor i stället. Det är därför centralt att aktivt driver SRHR-frågorna inom FN-systemet och bygger allianser med andra stater som delar vår syn. Ett dilemma för har varit att EU ofta förväntas tala med en röst vid större FN-möten. Det innebär att tvingas kompromissa med konservativa EU-medlemmar redan innan frågor kommer upp i FN och det finns exempel på hur röst tystnat i FN-sammanhang eftersom vårt land begränsats av gemensamma överenskommelser inom EU. För är det självklart att det är viktigare att är en tydlig röst inom FN-systemet än att EU talar med en enad röst. När EU inte lyckas enas runt en tydlig hållning för alla människors rätt till sin kropp och sexualitet bör förbehålla sig rätten att agera på egen hand. Ett område som allt oftare beskrivs som eftersatt är arbetet med SRHR-frågor i humanitära kriser. Vi ser ett tydligt samband mellan väpnade konflikter och ökad mödradödlighet, barnäktenskap och sexualiserat våld. pågår flera utdragna konflikter runt om i världen och inte sedan har så många människor varit på flykt. Vi ser också att människor lever på flykt under allt . Den genomsnittliga tiden som människor är på flykt uppgår till . Behoven är enorma i konfliktområden och i flyktingläger av att motarbeta barnäktenskap och sexualiserat våld och säkra tillgången till preventivmedel, säkra aborter och mödravård. Flera organisationer som UNFPA () och IPPF () har börjat ställa om sin verksamhet för att förstärka sitt arbete med SRHR-frågor i humanitära kriser. FN är den givna aktören för att samordna detta arbete. bör verka för ett ökat stöd till SRHR inom FN:s humanitära insatser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.6 Hbtq-frågor i FN FN är en central arena för arbetet med att stärka respekten för hbtq-personers mänskliga rättigheter. har vi också kunnat se flera exempel på att hbtq-frågor lyfts på FN:s dagordning. Här kan tillsammans med likasinnade länder spela en viktig roll. har vi dessutom sett en tydlig förskjutning inom FN när det kommer till hbtq-frågorna. I synnerhet latinamerikanska länderna har valt att gemensamt tydligt driva på för lyfta hbtq-personers mänskliga rättigheter. Tillsammans med EU-länderna och en rad stater i och södra har det varit möjligt att nå framgångar. röstade för mänskliga rättigheter (UNHRC) för en historisk resolution om skydd mot våld och diskriminering p.g.a. sexuell läggning och könsidentitet. Resolutionen kommer att leda till att FN inrättar en oberoende expert inom området. De nya globala utvecklingsmålen nämner inte hbtq-personers rättigheter uttryckligen, men flera av delmålen öppnar upp för insatser när det gäller hbtq-frågorna. bör växla upp engagemanget för hbtq-frågor inom FN. Vi bör stödja den oberoende experten för hbtq-frågor, utnyttja vår plats i högnivågruppen för implementeringen av Agenda 2030 och i säkerhetsrådet samt i alla andra relevanta FN-fora för att lyfta hbtq-frågor. utvecklar sin politik på detta område i motion V232, Internationella hbtq-frågor.