ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H4023012 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om strandskyddet och tillkännager detta för regeringen. Strandskyddet är en viktig del i bevarandet av natur – och fritidsliv. Reglerna som underbygger det svenska strandskyddet har funnits i olika former och infördes . I takt med att samhället utvecklats har strandskyddet gradvis anpassats till samtidens förutsättningar. Strandskyddet är till för att allmänheten ska ha tillgång till stränder för sitt friluftsliv samt att bevara goda livsvillkor för djur och växter i de strandnära områdena. Regeringen presenterade en övergripande strandskyddsproposition med syftet att strandskyddet skulle anpassas bättre till lokala och regionala förhållanden. Det är kommunerna som anger var man kan tänka sig lämna dispens för strandskyddsregler i sina detaljplaner. Dock har en möjlighet att överpröva dessa ställningstaganden. Det har visat sig att länsstyrelserna i vårt land gjort olika bedömningar beträffande strandskyddet. Tyvärr har inte de nya reglerna lett till den differentiering som många hoppades på. Tvärtom upplevs det ha blivit mycket strängare regler på de flesta ställen. Det som efterfrågas av kommunerna är att dessa skall ges ett verkligt större inflytande. Vidare att naturliga avgränsningar som vägar, järnvägar m.m. även borde få utgöra gräns för strandskyddet. Det måste också ges ökade möjligheter att förtäta en befintlig bebyggelse. Kommuner med stora områden som begränsas av strandskyddsregler måste kunna ges en möjlighet själv att bland dessa områden göra en prioritering var det trots allt skulle vara möjligt att bygga. I annat fall blir det en ”död hand” över stora områden i dessa kommuner och de får svårt att utvecklas. För att bidra till landsbygdsutveckling torde det inte vara orimligt att kommuner får större makt över beslutsprocessen och att tillämpningen av strandskyddsreglerna blir mera anpassad till verkliga förhållanden. Boriana (M)
mot · H4023016 · 2016-10-05 00:00:00 — Rättsligt skydd för ledarhundförare ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i lagen om tillgänglighet införa ett rättsligt skydd för ledarhundförare i syfte att de ska kunna röra sig fritt i samhället med sin ledarhund och tillkännager detta för regeringen. Ledarhunden är för många synskadade skillnaden mellan isolering och möjligheten att röra sig i samhället. finns runt 300 ledarhundar i . Dessa får vistas i många lokaler och miljöer som andra hundar inte får vara i. Det gäller offentliga lokaler liksom i de delar av kollektivtrafiken där pälsdjur annars inte är tillåtna. har dessutom gett tillstånd till att använda ledarhunden i mataffärer och restauranger. Dock under förutsättning att verksamhetens föreståndare ger sitt medgivande. Något som inte alltid är självklart och ofta beror på okunskap. Men även i andra lokaler som sjukhus, gym och teatrar kan den synskadade med sin ledarhund bli stoppade. Ofta är argumentet att man vill skydda allergiker. Man kan dock konstatera att pälsdjursallergener finns i princip överallt där människor finns. Det tillskott av allergener ledarhunden bidrar med är i detta fall litet. Ledarhunden är däremot en förutsättning för att den synskadade överhuvudtaget ska kunna ta sig till den aktuella lokalen. I många länder är det en rättighet att få ta med sig ledarhunden. En rättighet som också bör införas i . Därför bör det i lagen om tillgänglighet införas en rättighet för synskadade med ledarhund att fritt få föra med sig ledarhunden utan att behöva argumentera och motivera detta vid varje enskilt tillfälle. Per Lodenius (C)
mot · H4023017 · 2016-10-05 00:00:00 — Våld mot personer med funktionsnedsättning ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vidta åtgärder i linje med välfärdscenters rapport samhället inte ser, hör eller förstår och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur funktionsnedsättning kan tas med i lagstiftningen om hatbrott och tillkännager detta för regeringen. gav Välfärdscenter i uppdrag att ta fram en rapport om könsrelaterat våld och funktionshinder. Rapporten fick titeln inte ser, hör eller förstår. Rapporten visar att läget är mycket allvarligt. Det finns stora utmaningar på rättssäkerhetsområdet när det gäller att skydda personer med funktionsnedsättning från våld och övergrepp. Internationella studier visar också att barn med funktionsnedsättning löper 3–7 gånger större risk att utsättas för någon typ av våld. så är kvinnor med funktionsnedsättning mer våldsutsatta än genomsnittet. Expertgruppen som står bakom rapporten ger flera rekommendationer till vad som bör göras. Man visar på behovet av en informationskampanj kring ämnet våld och övergrepp mot personer med funktionsnedsättning. Man pekar också på att de policydokument som finns om våld och övergrepp inte uppmärksammar personer med funktionsnedsättning som en särskilt utsatt grupp. Dessutom menar man att det i hög grad saknas forskning på området. Därför rekommenderar expertgruppen bland annat att man bör lägga in funktonshindersperspektivet i alla strategier och förebyggande åtgärder som handlar om våld och övergrepp. så är kunskapsnivån om våld och övergrepp ofta låg bland professionella som möter personer med funktionsnedsättning. Men här pekar expertgruppen också på att det finns goda exempel på material bland de nordiska länderna som kan användas. Det finns stora brister i rättssäkerheten för personer med funktionsnedsättning. Därför vill expertgruppen identifiera och utveckla metoder och rutiner för att undersöka juridiska ärenden och processer utifrån temat funktionsnedsättning, tillgänglighet och rättssäkerhet. Man pekar också på att personer med funktionsnedsättning ska ha tillgång till information om våld och vart man kan vända sig för att få hjälp. Det är viktigt att denna information då också är tillgänglig för mottagaren. Man menar att principer för tillgängligt informationsmaterial om våld och övergrepp bör utvecklas och att det behövs strategier för hur materialet kan föras fram till personer med funktionsnedsättning. Per Lodenius (C)
mot · H4023018 · 2016-10-05 00:00:00 — Möjlighet att välja bostadsort för personer med funktionsnedsättning ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur ska uppfylla artikel 19 i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning vad gäller möjlighet och stöd för personer med funktionsnedsättning att själva välja bostadsort och bostad och tillkännager detta för regeringen. beslutade () om konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Året efter ratificerade konventionen. Det innebär att funktionshinderspolitiken omges av ett internationellt ramverk, som den svenska politiken måste ställas i relation till. I bland annat artikel nr 19 i konventionen kan man läsa: Konventionsstaterna erkänner lika rätt för alla personer med funktionsnedsättning att leva i samhället med lika valmöjligheter som andra personer och ska vidta effektiva och ändamålsenliga åtgärder för att underlätta att personer med funktionsnedsättning fullt åtnjuter denna rätt och deras fulla inkludering och deltagande i samhället, bland annat genom att säkerställa att a. personer med funktionsnedsättning har möjlighet att välja sin bosättningsort och var och med vem de vill leva på lika villkor som andra och inte är tvungna att bo i särskilda boendeformer, b. personer med funktionsnedsättning har tillgång till olika former av samhällsservice både i hemmet och inom särskilt boende och till annan service, bland annat sådant personligt stöd som är nödvändigt för att stödja boende och deltagande i samhället och för att förhindra isolering och avskildhet från samhället, samt c. samhällsservice och anläggningar avsedda för allmänheten är tillgängliga på lika villkor för personer med funktionsnedsättning och svarar mot deras behov. Men lever då upp till konventionen? Nej, och ett exempel på detta är att om du har en funktionsnedsättning som innebär att du har behov av stöd för ditt boende, har du inte samma möjlighet att välja bostadsort som andra. Det är kommunen du är skriven i som i stort bestämmer om man vill ge dig det stöd du behöver vid en flytt. Det kan till exempel handla om studier på annan ort under . Det här innebär för många i princip en ”kommunarrest”. Inte minst är det många med intellektuell funktionsnedsättning som drabbats av detta. Per Lodenius (C)
mot · H4023019 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att offentliga utredningar (SOU) alltid ska innehålla en sammanfattning på lättläst svenska och tillkännager detta för regeringen. Utredningar är en viktig del av den demokratiska processen som föregår beslut om de nya lagar vi tar i riksdag. I (SOU) finns en sammanfattning på engelska, vilket är rimligt. Det ökar tillgängligheten och möjliggör för personer utanför det svenska språket att ta del av slutsatserna och förslagen från utredaren. Lika naturligt vore det att göra SOU tillgängliga för personer som har svårigheter att tillgodogöra sig innehållet på den skrivna svenskan som kännetecknar utredningarna. En sammanfattning på lättläst svenska borde vara en lika naturlig del av en utredning som en sammanfattning på engelska. Exempelvis så har tre stycken utredningar som på olika sätt berört medborgardemokratin avlämnats och är nu föremål för remissbehandling. De tre utredningarna vi här syftar på är ”EU på hemmaplan”, ”Palett för ett stärkt civilsamhälle” samt ”Låt fler forma framtiden”. Det är utredningar med förslag som berör alla medborgare och det är därför anmärkningsvärt att utredningarna inte presenterar sina förslag med en sammanfattning på lättläst. Tillgänglighet är ett viktigt politiskt mål och rätten att delta i det demokratiska samtalet ska omfatta alla. Demokrati förutsätter att alla ges möjlighet att delta på sina villkor. Det är rimligt att all relevant offentlig information, som riktar sig till medborgarna, också ska publiceras på lättläst svenska. Det är viktigt för många grupper som exempelvis personer med intellektuell funktionsnedsättning och nya svenskar med ett annat modersmål. För att säkerställa att det statliga utredningsväsendet blir mer tillgängligt bör därför alla offentliga utredningar, på samma sätt som gäller engelsk sammanfattning, presentera sina förslag och slutsatser också på lättläst svenska. Det är viktigt för att bredda det demokratiska samtalet och ge fler möjlighet att ta del av och ge sitt svar på viktiga statliga utredningar. Per Lodenius (C)
mot · H4023020 · 2016-10-05 00:00:00 — Plats för idrott redan i planarbetet för nybyggnation ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur idrott kan ges mer utrymme i samband med nybyggnation och tillkännager detta för regeringen. har historiskt sett haft en god tillgång till idrottsanläggningar och idrottsmiljöer, vilket har möjliggjort den breda och framgångsrika idrottsrörelsen. har befolkningsökningen skjutit i höjden och då har byggandet av idrottsytor inte hängt med i samma takt. Vid nybyggnation i de snabbt växande städerna är det lätt hänt att just idrottsanläggningar och ytor för idrott inte har prioriterats i samband med planprocessen och byggandet. har uppmärksammat detta och pekar på att det i 2 kap. (PBL) bland annat står att ”Vid planläggning enligt denna lag ska hänsyn tas till behovet av att det inom eller i nära anslutning till områden med sammanhållen bebyggelse finns … 4. lämpliga platser för lek, motion och annan utevistelse …”. Vad som här saknas är idrotten då man utifrån denna skrivning ofta fokuserar på lekplatser, uteytor för skolor och förskolor liksom gång- och cykelvägar. Specifika ytor och rum för idrottsutövande, både spontanidrott och föreningsdriven idrott glöms ofta bort i planeringen vid större byggnationer. Ofta hänvisar man då istället till idrottsplatser längre bort, vilket kraftigt minskar tillgängligheten för många. Istället bör det ses över hur plats för idrott kan vara en del redan i planprocessen vid nybyggnation, bland annat hur idrott tydligare kan skrivas in i PBL. bör också få ett uppdrag att ta fram en vägledning för hur man kan säkerställa att idrottsanläggningar och idrottsmiljöer kommer att finnas lättillgängliga i nära anslutning till, eller i, bostadsområden. Per Lodenius (C)
mot · H4023021 · 2016-10-05 00:00:00 — Åtgärder för att rädda ålen ställer sig bakom det som anförs i motionen om åtgärder för att rädda och öka ålen i svenska vatten samt om betydelsen av det yrkesmässiga ålfisket för ålens överlevnad och tillkännager detta för regeringen. Ålens fortlevnad och en ökad mängd ål i svenska vatten kräver flera åtgärder, som vi anser vara mycket angelägna både i och i övriga . lämnade 2012 till sin första rapport om vad som då gjorts och vad för åtgärder som planerades inom ramen för den svenska ålförvaltningsplanen. Havs- och vattenmyndigheten har färdigställt en utredning om Ålförvaltningsplanen. Utredningen visar att målet, om att av ursprungligt bestånd ska kunna ta sig till lek, kan uppnås om 5–. Men för detta krävs åtgärder. I en del åar dödas upp mot av de ålar som försöker vandra ut till havet i kraftverksturbinerna. I genomsnitt beräknas i endast en tredjedel av ålen som går ut genom älvar överleva kraftverksturbinerna. Som vi ser det är det därför angeläget att snabbt minska den stora mängd ål, som dödas i kraftverken. Dessutom behövs en ökad utsättning av ålyngel och en minskning av den stora mängd ål som äts upp av sälar och skarvar. Enligt en utredning, som gjordes av , beräknades enbart knubbsälarna på äta upp lika mycket ål som motsvarar hela den det svenska ålfisket. Sälarna och skarvarna i och på är inte utrotningshotade. Tvärtom är de så många, att det för det kustnära fisket och ålens fortlevnad, är mycket angeläget att antalet sälar och skarvar minskas genom en förvaltande allmän jakt. Om ett totalt förbud mot ålfiske införs i , bedömer vi, att effekten skulle bli att intresset för ålen och dess fortlevnad skulle minska. Det yrkesmässiga ålfiske, som är tillåtet, är därför viktigt för ålens överlevnad.
mot · H4023022 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillstånd att fiska ål ska få överlåtas på vissa villkor och tillkännager detta för regeringen. Ålfisket längs är ett värdefullt kulturarv. Ett kulturarv som hotas av att det inte varit möjligt att överlåta ålfisketillstånd till en ny generation ålfiskare. har, genom minskad mängd vandrande ål och olika förbud för att skydda ålen från utfiskning, kraftiga neddragningar av ålfisket i skett. Ett av dessa förbud har gällt överlåtelse av ålfisketillstånd. Inte ens överlåtelse till nästa generation inom en familj har tillåtits. Detta har efterhand begränsat antalet ålfiskare och många av de som har tillstånd har hög ålder. Ålfisket längs i är listat som ett nationellt kulturarv. Fisket bedrivs med sedan generationer nedärvda metoder och en stor del av ålen förädlas genom gamla tillagningsmetoder och avnjuts på ålagillen i ålabodar och restauranger längs kusten. Den i fångade ålen får på detta sätt ett högt förädlingsvärde. Skulle ålfisket helt förbjudas, som det finns förslag om, skulle intresset för ålen och överlevnad försvinna. Det framstår enligt de senaste årens rapporter som att Ålförvaltningsplanen varit framgångsrik. Vi bedömer, även om det finns positiva signaler när det gäller utvecklingen av ålbeståndet, att det behövs fortsatta begränsningar av ålfisket. Men ålfisket kan ske i en omfattning som är på nuvarande nivå och förhoppningsvis i en ökad omfattning. Vi anser det angeläget att ålfisket längs ska kunna fortsätta. Vi vill ha ett levande kulturarv. Eftersom det långvariga stoppet av möjligheten att överlåta rätten att fiska ål nu blivit ett allvarligt hot mot ålfiskets och kulturarvets framtid, behövs en möjlighet för aktiva ålfiskare att överlåta sin ålfiskerätt. Om överlåtelserna villkoras med begränsningar till de traditionella fångstmetoderna, anser vi att sådana ska kunna tillåtas.
mot · H4023023 · 2016-10-05 00:00:00 — Behovet av förvaltande allmän jakt på säl ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en förvaltande allmän jakt på säl och tillkännager detta för regeringen. Naturens resurser bör brukas och förvaltas på ett ansvarsfullt och uthålligt sätt. En resurs som inte nyttjas på ett sådant sätt är sälen. jagades säl och samhället bistod t.o.m. med skottpengar på säl , då sälarna i fridlystes. Med undantag för epidemier har sälstammarna i nu vuxit till sig ordentligt och tillväxten i stammen beskrivs av vissa som närmast explosionsartad. Det stora och växande antalet sälar äter stora mängder fisk. Därigenom uppstår en konkurrenssituation om tillgången på fisk som allvarligt hotar det småskaliga och kustnära svenska yrkesfisket. Enligt en utredning gjord inom beräknades enbart knubbsälarna på äta upp lika mycket ål som motsvarar hela det svenska ålfisket. En art, ålen, som kan anses hotad om inte förvaltningsåtgärder genomförs, äts alltså i stora mänger upp av sälar, som är fridlysta men är utrotningshotade. Vi kan kalla det en målkonflikt. Självklart har både sälen och det småskaliga kustnära svenska yrkesfisket ett existensberättigande. För att möjliggöra en samexistens av säl och yrkesfiskare, kommer vi till slutsatsen att en allmän och för stammen förvaltande jakt på säl bör tillåtas. Förbudet mot allmän jakt på säl, som utfärdats av (Helcom) 1974, saknar numera relevans. Skyddsjakt är tillåten men bekymret är att den som yrkesmässigt utövar fiske sällan även är jägare. Av det skälet borde tillståndet att bedriva skyddsjakt på säl utvecklas till att inom ordnade former uppmuntra till en för sälstammen förvaltande allmän jakt på säl. Med stöd i det ovan anförda bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en förvaltande allmän jakt på säl.
mot · H4023024 · 2016-10-05 00:00:00 — Ansvar för avlidna personer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det finns ett behov av att göra en översyn av gällande lagstiftning för att kunna kräva ersättning från dödsbon för bårhuskostnader på grund av fördröjningar av begravningar som orsakas av dödsbon och tillkännager detta för regeringen. Landsting och kommuner har ett delat ansvar för avlidna. Det gäller även bårhusverksamheten. förekommer det att dödsbodelägare inte kommer överens om formerna för begravningen och när denna ska ske. Det innebär att den avlidne kan ligga kvar på bårhus i 6–12 månader. I har beslutats att kommunerna ska betala för dessa kostnader, när det gäller regionens bårhus. Nuvarande lagstiftning ger inte rätt att ta ut ersättning från dödsbo på grund av ”överliggning” på bårhus. Det är inte rimligt att skattebetalarna ska stå för de extra kostnader som landsting och kommuner åsamkas, på grund av att dödsboet inom sig inte är överens så att begravning kan ske inom den i normalfall i lagstiftningen fastställda tiden på efter dödsfallet. En ändring av lagstiftningen behövs så att landsting och kommuner ska kunna ta ut ersättning från dödsbon för de extra kostnader som uppkommer vid förvaring av avlidna på bårhus än en månad.
mot · H4023025 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka möjligheten för polisen att använda brottsprovokation vid allvarlig brottslighet för att lagföra kriminella och tillkännager detta för regeringen. Polisen ska motverka brott och lagföra brottslingar, inte skapa förutsättningar för och uppmuntra kriminalitet. Detta förefaller vara en självklarhet. är det svårt för polisen att säkerställa tillräckliga bevis för att knyta kriminala till sina brottsliga handlingar. Detta gäller särskilt organiserad brottslighet där den kriminella verksamheten professionaliserats. När det föreligger en skälig misstanke för att en person begår ett allvarligt brott bör polisen därför kunna provocera fram brottet genom att förse den misstänkte med förutsättningar för att begå brott av den typ som vederbörande misstänkts för. Det är dock viktigt att regeringen först noggrant utreder ett balanserat och proportionerligt regelverk för hur polisen får begagna sig av brottsprovokation. Det måste vara frågan om just allvarlig brottslighet och att rättsväsendet inte provocerar fram en vilja till att begå brott utan just förser den misstänkte med en förutsättning att begå brott.
mot · H4023026 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över de handelstraktat som reglerar handeln mellan och för att förenkla gränshandeln mellan länderna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbättra förutsättningarna för gränshandeln genom att förbättra infrastrukturen mellan och och tillkännager detta för regeringen. Frihandeln och vår öppenhet mot omvärlden har gjort rikt. Tack vare frihandeln kunde vi svenskar lyfta bort fattigdomens ok och höja blicken från nöd till nya affärer här hemma och i andra länder. är vi fortfarande ett litet land, men våra affärer känner få gränser i den fria världen. Det finns dock klara förbättringsområden. Särskilt när det gäller kontakterna med vårt västliga grannland . Utvecklingen i gränshandeln har varit betydligt starkare än utvecklingen i övrig detaljhandel i . Det märks i , och . Gränshandeln och transporterna av gods och passagerare över gränsen vidgar arbetsmarknadsregionen och gör att västra och de östra delarna av , inklusive huvudstadsregionen , växer samman till en funktionell region. På många orter utgör gränshandeln grunden för välståndet. I Värmlandskommunerna och i i frodas gränshandeln. Den måste få goda förutsättningar att fortsätta växa. Enligt en rapport från finns det flera administrativa hinder för handel mellan och . är inte en del av den inre marknaden i EU, men en del av EES. Till detta kommer andra traktat som ska underlätta handeln. Även om mycket har gjorts på detta område är det fortfarande långt till drömmen om fri handel. De svenska företagen anger bland annat komplicerade tullprocedurer och tulladministration, krav på momsombud i och etableringskrav för att kunna registrera en norsk toppdomän som handelshinder. Dessa måste undanröjas för att handeln mellan och ska kunna utvecklas. Infrastrukturen mellan och är en stor bromskloss för handeln mellan länderna. Järnvägssträckan mellan i och i saknar dubbelspårig järnväg, vilket medför förseningar för både gods och persontrafik. Att resa mellan och tar , något som försvårar affärsresor i regionen. mellan länderna plågas av kapacitetsbrist och försakat underhåll. Det drabbar både företag och konsumenter som vill nyttja gränshandeln mellan våra länder.