mot · H4023382 · 2016-10-05 00:00:00 — Särskilt hårt slår klimatförändringarna ofta mot fattiga länder som varken har särskilt stor skuld till klimatförändringarna eller möjligheter att anpassa sig till kraftigt förändrade livsvillkor. Klimatförändringarna påverkar våra ekosystem i grunden och våra livsvillkor. Detta innebär bland annat förändrade förutsättningar för livsmedelsproduktion och tillgång till färskvatten. Det är mycket positivt att världens länder lyckades enas om ett globalt klimatavtal i . Det är ett historiskt klimatavtal där länderna har förbundit sig att hålla den globala medeltemperaturen väl under två grader och göra ansträngningar för att medeltemperaturen inte ska öka mer än . Det visar på att världens länder nu gemensamt är redo att ta ansvar. Dock finns mycket kvar att önska av avtalet. De nationella klimatplanerna som länderna lämnade in inför mötet i , där de redogör för vilka åtgärder de är beredda att genomföra, är långt ifrån tillräckligt ambitiösa för att nå det gemensamma målet. I kommande förhandlingar gäller det därför att sätta press på länderna att agera och uppdatera sina planer för att göra dem realistiska och förenliga med det gemensamma målet. Utifrån ett säkerhetspolitiskt perspektiv är det viktigt med bra klimatscenarier. Ett framgångsrikt klimatanpassningsarbete är avgörande för att förebygga konflikter och uppkomsten av stora ofrivilliga migrationsströmmar. Sambandet mellan klimatförändringar och konflikter är starkt. Klimatförändringar riskerar att leda till allvarliga bristsituationer. Det riskerar i sin tur att leda till konflikter och stora migrationsströmmar. Klimatförändringar leder till förändrade livsvillkor vilket i sin tur riskerar att leda till, eller förstärka, säkerhetspolitiska risker och konflikter. Bistånd är, rätt använt, ett betydelsefullt verktyg för att såväl begränsa klimatförändringarna som stärka motståndskraften mot dess negativa effekter. Arbetet med att ”klimatsäkra” biståndet är inte slutfört. Ytterligare biståndsinsatser inom klimatområdet kan också göras, som det inte får innebära att det övergripande målet med biståndet, fattigdomsbekämpning, undergrävs. Tillgången till energi är starkt kopplad till ett lands suveränitet och säkerhet. I är vi starkt beroende av rysk olja och gas. har vid ett flertal tillfällen använt detta beroende som ett maktmedel. Det gör beroendet av rysk energi till en mycket viktig energisäkerhetsfråga. Den föreslagna utvidgningen av de existerande gasledningarna Nord Stream mellan och utgör ett allvarligt problem. Projektet skulle gå emot EU:s energiunion och dess ambition att minska beroendet av en leverantör, ge möjlighet att utöva politiskt tryck mot EU och även vara ett hårt slag mot ekonomi. Detta är inte acceptabelt, särskilt mot bakgrund av det rådande säkerhetsläget och den ryska aggressionen mot . Därför bör projektet inte genomföras. Länder som som är ekonomiskt mycket beroende av olja och gas har drabbats hårt av det låga oljepriset. Detta gör dem på kort sikt mer oberäkneliga och kan leda till ökade konflikter. Detta riskerar i sig att öka osäkerheten i vårt närområde. Det låga oljepriset innebär även att investeringar i förnybar energi och i biobränslen blir mindre lönsamma. Det är inte bara ett hot mot miljön utan är även ett långsiktigt hot mot vår energisäkerhet. behöver arbeta med åtgärder som att öka en marknadsdriven energieffektivisering, att genom energiexport stödja länder som är beroende av kolkraft och stärka arbetet med att förbättra kärnkraftsäkerheten, inte minst i . uppskattar att uppemot 65 miljoner människor är på flykt 2016, vilket är fem miljoner fler än och det högsta antal som någonsin uppmätts. Syrienkrisen som till en början bedömdes vara en del av den arabiska våren ser nu ut att ha permanentats och miljoner människor är på flykt. Många av de flyktingkatastrofer som härjat i olika delar av har resulterat i permanenta flyktingläger. I ökar de regionala motsättningarna och konflikterna, med ett enormt humanitärt lidande som följd. I såväl som i kontrollerar Isil/Daish omfattande landområden, från vilka befolkningen tvingas på flykt. I har gamla konflikter åter blossat upp. Läget i blir allt svårare. Människor fortsätter att dö på och under andra flyktingrutter. Detta är oacceptabelt och måste få ett slut. vill ha ett fungerande EU-gemensamt asylsystem. I det ligger att beslut efterlevs av alla medlemsländer. Det största problemet i den EU-gemensamma asylpolitiken har inte varit svårigheter att fatta beslut, utan att få besluten att efterlevas. Vi vill att EU:s budget används som ett verktyg för att för att få länder att efterleva besluten och ta ett större ansvar. Asylsystemet som det är utformat drivs i delar av illegala verksamheter, såsom en utbredd och i många fall hänsynslös människosmuggling. Straffen för människosmuggling måste skärpas och de brottsbekämpande insatserna mot människosmuggling måste intensifieras. Den bör driva frågan om skärpta straff på EU-nivå. FN:s kvotflyktingsystem är det mest rättvisa och effektiva system vi har, vilket bygger på att asylrätten prövas på plats i flyktingläger. välkomnar en utökning av antalet kvotflyktingar till . Därutöver vill vi att begär att samtliga EU:s medlemsstater deltar i och utökar sitt respektive deltagande i FN:s kvotflyktingsystem. Det skulle ge människor skydd och också frigöra platser i flyktinglägren. De globala miljöutmaningarna och klimatförändringarna utgör ett av de allvarligaste hoten mot människors säkerhet och levnadsvillkor runt om i världen. bottnar en stor andel av världens konflikter i miljörelaterade faktorer och den snabba befolkningstillväxten i kombination med klimatförändringar riskerar att leda till ytterligare spänningar med nya konflikter och ökade flyktingströmmar som följd. Vi vill också understryka de fortsatta utmaningar som och EU står inför avseende migrationsströmmar orsakade av exempelvis väpnade konflikter, social oro, befolkningstillväxt och olika typer av klimatproblem. Det markerar vikten av att EU måste hantera migrationspolitiken bättre. Ett fungerande och långsiktigt hållbart EU-gemensamt asylsystem måste komma på plats. Fattigdomen i vissa delar av världen förblir en stor global utmaning. Klimatförändringar, befolkningsökning och flyktingströmmar väntas ytterligare öka antalet människor som behöver humanitärt stöd. Om vi med framgång ska kunna bekämpa fattigdomen måste miljöproblem, migration, handels- och säkerhetsfrågor ses som integrerade delar av utvecklingsagendan. Vi kräver en ansvarsfull hantering av biståndsmedel. Det innebär högt ställda krav på ekonomisk styrning och rapportering, kamp mot korruption och en beredskap att agera mot missförhållanden. ska vara tydligt och ställa höga krav när det gäller resultatfokus, ett aktivt antikorruptionsarbete, en effektiv användning av medel och transparenta system för redovisning. ska fortsätta att fokusera en stor del av sitt bistånd till konfliktdrabbade länder och postkonfliktländer. I de flesta av dessa länder krävs det både fredsfrämjande och fredsbevarande insatser samt långsiktiga utvecklingsinsatser. bör också på detta område vara ett föregångsland och verka för att civila och militära resurser används i koordinerade insatser. ska främja lösningar som baseras på medborgarnas intressen och existerande lokala förhållanden. Därför krävs demokratiska strukturer som möjliggör ansvarsutkrävande. Vi vill utöka förmåga att genomföra demokratibistånd. Vårt bistånd ska ställa krav på respekt för demokrati och mänskliga rättigheter. Med ett sådant fokus bidrar vi också till att stävja extremism och förebygga terrorism. Svenskt bistånd ska bidra till ett jämställt samhälle. Jämställdhetsperspektiv och särskilt fokus på kvinnors och flickors rättigheter ska därför prägla utformningen av all utvecklings- och säkerhetspolitik. Kultur, religion och tradition kan aldrig motivera avsteg från principen alla människors frihet och lika värde. FN:s resolutioner om kvinnors ställning, bland annat FN-resolutionerna och 1820, ska genomsyra all politik på detta område. Det svenska biståndet ska verka för stärkande av kvinnors politiska deltagande och inflytande, utbildning, kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av alla former av könsrelaterat våld och människohandel. För att bekämpa grogrunden för terrorism bör svenska biståndsmedel i högre utsträckning användas för att hjälpa de länder som är i farozonen att glida ner i sönderfall och instabilitet. Biståndet ska riktas till att bygga demokrati, institutioner och rättsstat, men även stödja företagande och det civila samhället. Erfarenheter visar att bistånd som riktar sig till kvinnor är särskilt effektivt för att sänka våldsnivån i mottagarländerna. Att ge kvinnor tillgång till utbildning, möjlighet att driva företag och delta i samhällsliv och politik är både en rättighetsfråga och en bra investering i en fredligare framtid. Världen plågas på flera ställen av sönderfallande stater. De kännetecknas ofta av omfattande korruption, förtryck och konflikter mellan religiösa eller etniska grupper. Dessa spänningar och konflikter gör länder instabila och kan skapa plattformar för terrorister eller kriminella nätverk att verka ostört. Den grova organiserade brottsligheten med smuggling över gränserna av människor samt narkotika och vapen utgör ett växande problem som ofta är kopplat till svaga eller sönderfallande stater. Även piratangrepp på sjöfarten, som är ett växande problem och hotar globala handelsflöden, har ofta sitt ursprung i sådana områden. En av det internationella samfundets största utmaningar utgörs av den rådande situationen i , och . Ett sönderfall av dessa länder skulle kunna få förödande konsekvenser för internationell fred och säkerhet. Det understryker också vikten av att fortsätter ge ett långsiktigt bidrag till stöd för fred, säkerhet och utveckling i berörda länder. Aldrig i modern tid har genomlevt en sådan spretig och omskakande politisk utveckling som , med bland annat sönderfallande stater, flyktingströmmar, terrorhot samt långdragna och förödande krig. är en stat som hotas av totalt sönderfall och vars säkerhet är tätt förbunden med . En stor del av de flyktingströmmar som når kommer från . Befolkningen gjorde uppror under den arabiska våren och världssamfundet ingrep för att skydda civilbefolkningen med stöd av principen om Responsibility to Protect. har dessvärre fallit ner i kaos och sönderfall, en situation som innebär stora utmaningar internationellt. Kalla in Försvarsberedningen med nytt, modernt och bredare uppdrag Den bredare hotbilden måste på allvar få genomslag i hur vi i ser på säkerhet och arbetar fram nästa försvarsbeslut. Försvarsberedningen bör omgående ges ett nytt uppdrag att börja förbereda nästa försvarsbeslut. bör beredningen ges ett bredare och modernare uppdrag som tar hänsyn till den kombination av både militära och civila hot och risker som står inför. Det rör sig om hur alla relevanta civila och militära resurser bättre kan samverka för att möta till exempel cyberhot, terrorism och psykologisk krigföring, men även förbättra hela samhällets krisberedskap och analysera frågor som energisäkerhet och flödessäkerhet i stort. Utgångspunkten är militära förmåga, men i uppdraget till beredningen ska samtliga säkerhetsskapande förmågor beaktas. Försvarsberedningens roll i svensk försvars- och säkerhetspolitik är viktig. Den visar hur vi kan möta framtidens säkerhetsutmaningar samt möjliggör en stark och bred politisk förankring. Beredningen har en lång tradition och är ett etablerat arbetssätt. En gedigen och brett förankrad analys lägger grunden för utvecklingen av svensk säkerhetspolitik och för nödvändiga och långsiktiga beslut. Det är en styrka i en orolig omvärld. Ambassadör utredning om försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten (), som presenterades , var ett resultat av försvarsuppgörelsen. Den bör, givet sin grundliga, oberoende analys, ligga till grund för den kommande Försvarsberedningens arbete. Med tanke på det osäkra omvärldsläget kan Försvarsberedningen inte undvika att också ha en fördjupad diskussion vad gäller ett svenskt Nato-medlemskap. Detsamma gäller den nationella säkerhetsstrategi som regeringen sagt att man ska presentera. Det är viktigt att en nationell säkerhetsstrategi och de prioriteringar och problemformuleringar som ligger till grund för den diskuteras och förankras i Försvarsberedningen. En nationell säkerhetsstrategi bör ha brett stöd för att kunna vara vägledande . Färdplan för svenskt medlemskap i Den svenska säkerhetspolitiken vilar i mångt och mycket på säkerhet i samverkan. solidaritetsförklaring är ett tydligt uttryck för denna inriktning. Förmågan att kunna ge och ta emot civil och militär hjälp är central vid en eventuell kris eller konflikt. Samarbetet med Nato är avgörande för att skapa stabilitet och säkerhet i närområde. Det är därför positivt att riksdag kunde ta beslut om att slutföra värdlandsavtalet med . Det är angeläget att ytterligare fördjupar samarbetet med Nato. Nato utgör grunden för den europeiska säkerhetsstrukturen. Inom Nato förenas européer och nordamerikaner från 28 medlemsländer kring en gemensamt antagen säkerhetsagenda och gemensamma åtaganden. Av 28 EU-länder är 22 medlemmar av Nato och de flesta länderna i närområde är Natomedlemmar. Det är ytterst också endast Nato som har förmågan att säkra EU:s medlemsländers territoriella integritet. Ett svenskt medlemskap i har därför aldrig varit så angeläget som det är . är en organisation som har självförsvar och avskräckning som syfte. Bara det faktum att ett land är medlem i Nato är en konfliktavhållande faktor. Genom ett svenskt medlemskap i skulle vi solidariskt dela säkerhetsgarantier med 28 andra stater. Garantier som inte bara är begränsade till fredstid. Den senaste tidens utveckling har också inneburit ett ökat fokus från Nato på den kollektiva säkerheten. Det innebär att skillnaden mellan att vara medlem och partner har ökat. Rent konkret skulle ett Nato-medlemskap innebära tydlighet kring hur kan tänkas agera vid en eventuell konflikt och den militära tröskeleffekten för höjas betydligt. Vår uthållighet vid en kris eller konflikt skulle förlängas och vi skulle även få bättre underrättelseinformation som medlem. Ett medlemskap skulle också möjliggöra en gemensam försvarsplanering med Nato, något som trots ett omfattande samarbete inte finns . vill fördjupa samarbete med Nato och verka för en svensk anslutning. Vi vill se en färdplan för svenskt medlemskap i . Målet är en svensk ansökan under nästa mandatperiod. Ett sådant beslut bör även tas i nära dialog och helst tillsammans med . kommer därför att föra en dialog med finska företrädare kring förutsättningarna för ett svenskt och finskt medlemskap. Men ytterst är detta självständiga beslut som ska fattas av i respektive land. utredning om internationella försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten () utgör en viktig pusselbit i det fortsatta arbetet med att utveckla en färdplan för ett svenskt Nato-medlemskap. Den bidrar med ökad kunskap och fördjupning. Utredningen bör dels ligga till grund för Försvarsberedningens fortsatta arbete, men kan även användas för en fördjupad dialog med och ett brett säkerhetspolitiskt samtal i . Ett starkt svenskt försvar i en orolig omvärld För möta en allt mer orolig omvärld och ta ansvar för försvar och säkerhet ingick , och försvarsuppgörelsen med Socialdemokraterna och . Den anger inriktningen för försvaret –2020 och innebär ett långsiktigt ansvarstagande för försvarets framtida operativa förmåga. Tack vare krav från tillförs försvaret extra . tog det formella försvarsbeslutet som bekräftar uppgörelsen. genomförs nu försvarsbeslutet. Försvarsuppgörelsen ska ses som ett trendbrott och den är en viktig signal till omvärlden att satsar på att stärka försvarsförmågan i en osäker tid. Det faktum att av står bakom uppgörelsen för hållbarhet och långsiktighet i försvarsbeslutet. Dess genomförande kommer även att följas upp av en särskild försvarsgrupp bestående av representanter från de partier som ingått uppgörelsen. Redan nu står det dock klart att försvaret står inför stora utmaningar när det gäller att uppnå den ambition som finns i försvarsbeslutet, främst på grund av ökade kostnader för olika materielprojekt. Det kommer att bli en viktig uppgift för uppföljningsgruppen att hantera det uppkomna läget. Konflikten i har inte bara utgjort en stor utmaning för den europeiska säkerhetsordningen. Den har också inneburit en provkarta på vilka medel som den moderna krigföringen inbegriper. Den ryska taktiken inkluderade ett integrerat användande av specialförband, elektronisk krigföring och snabb rörlighet kombinerat med en utstuderad informationskrigföring där förnekade inblandning. En viktig slutsats från händelserna i är att de västliga underrättelsetjänsterna inte kunde förutsäga den ryska aggressionen. Att kunna försvara sig mot den så kallade hybridkrigföringen ställer stora krav på både de militära och civila delarna av försvaret där dessa i allt större utsträckning måste samverka och integreras. Användandet av militära och civila förmågor på ett integrerat sätt är inte helt nytt och det betyder inte att till exempel större väpnade angrepp inte kvarstår som hot. Det är viktigt att ha en förmåga att stå emot alla typer av hot. Ett nytt totalförsvar som också kan möta framtidens krigföring För att skapa förmågan att möta framtidens krigföring måste flera delar av försvaret dels stärkas, dels samverka bättre med varandra. föreslår nedan ett antal åtgärder för att uppnå detta. För att kunna rusta oss mot den ökande psykologiska krigföringen och påverkansoperationerna mot måste det psykologiska försvaret stärkas. fördelas ansvaret på ett antal olika aktörer och där MSB endast har ett samordningsansvar. Den psykologiska krigföringen riktar sig också mot ett brett spektrum av aktörer, både offentliga och privata. Det gäller allt från journalister och myndighetsföreträdare till politiker och allmänhet. Därför ska () ges ett utredningsuppdrag att se över möjligheten att återupprätta det psykologiska försvaret som en myndighet. En central aspekt av informationssamhället och den moderna krigföringen är ett lands förmåga att försvara it-systemen, men även möjligheten att kunna slå mot en eventuell motståndares. I princip alla samhällets vitala funktioner och flöden är beroende av it-system vilka är uppkopplade mot internet. Det gör att ett svenskt trovärdigt cyberförsvar är en grundläggande del i försvarsförmåga. Därför måste nationella strategier för cybersäkerhet kontinuerligt tas fram och utvecklas. Den aktiva cyberförmågan kräver också att det tas fram en svensk cyberdoktrin. Utgångspunkten för en sådan doktrin ska vara att har en aktiv cyberförmåga men tydligt deklarerar att vi inte kommer att vara först med att använda den. Användandet av specialförband för olika uppgifter i såväl reguljär krigföring som i asymmetrisk krigföring blir allt vanligare. I har autonoma specialförband som agerat bakom fiendens linjer varit ett viktigt inslag. Det är en viktig förmågehöjande faktor att det sker ett intimt kompetens- och erfarenhetsutbyte mellan specialförbanden och också i samband med skarpa insatser. Dessutom bör det även tas ett större grepp om hur Försvarsmakten och polisen kan samordna sina resurser på ett bättre sätt. För att Försvarsmakten ska kunna agera med full effekt krävs det att såväl det militära som det civila försvaret interagerar inom ramen för det som kallas totalförsvaret. Denna uppgift har blivit viktigare i den moderna konfliktmiljön. Sedan slut har totalförsvaret mer eller mindre avvecklats och planeringen för dess verksamhet har legat nere. I och med genomförandet av försvarsbeslutet har arbetet med att utveckla och stärka totalförsvaret påbörjats genom att Försvarsmakten och MSB har redovisat en översiktlig plan för hur detta ska gå till . Det är dock viktigt att det också finns resurser för att genomföra arbetet. Förmågan att snabbt kunna få en bild av omvärldsläget, men även kunna göra relevanta analyser av förväntade möjligheter, är mycket viktig i den moderna konfliktmiljön. Det ger fler handlingsalternativ och förmågan att kunna sätta in åtgärder i ett tidigt skede av en kris. Därför är det bra att försvarsutskottet under det gångna riksdagsåret enades om att det bör ingå i den kommande Försvarsberedningens uppdrag att se över underrättelsefunktioner. Försvarsmaktens framtida kompetens- och personalförsörjning Personalen är Försvarsmaktens främsta resurs och myndigheten är en av landets största ungdomsarbetsgivare. är en hållbar personalförsörjning en av de största utmaningarna för försvaret. Försvarsmakten ska vara en attraktiv arbetsgivare. Det kräver goda villkor för anställningarna och ett bra meritvärde vid avslutad anställning, men inte minst en meningsfull vardag där fokus ligger på kärnuppgiften. Frivilligheten är grunden i det svenska försvarets personalförsörjning. Den möjliggör att vi kan ha välövade och kompetenta soldater och sjömän i förband som hålls samman och som kan användas såväl för försvaret av som i internationella insatser. Värnplikten är vilande och kan aktiveras vid behov. Utredningen om Försvarsmaktens långsiktiga personalförsörjning, inklusive blandsystem av frivillighet och värnplikt som i och , tillför viktig kunskap för framtiden. Utredningen presenterades och kommer att gå ut brett på remiss fram till . Försvaret personalförsörjning ska fortsatt bygga på frivillighet, men i utredningen föreslås det att frivilligheten kompletteras med en mindre del värnpliktig personal. Det är Försvarsmaktens behov som ska styra utformningen av försvarets personalförsörjning. Från sida har vi en öppenhet inför att använda alla de verktyg som står till buds inklusive en delvis återaktiverad värnplikt. Detta mot bakgrund av det försämrade omvärldsläget men även utifrån de problem som finns i personalförsörjningen . infördes den nya längre militära grundutbildningen där även befattningsutbildningen är inkluderad. De som har genomgått den längre utbildningen kan dessutom krigsplaceras. Initiala erfarenheter visar att ansökningarna till utbildningen varit färre än vad som varit målsättningen. Försvarsmakten redovisar i sin delårsrapport att myndigheten satt in åtgärder för att förstärka rekryteringen. Den huvudsakliga utmaningen i den frivilliga personalförsörjningen ligger i att de som anställts i försvaret har avslutat sin anställning . Det skapar problem i form av vakanser, ökade kostnader och att tiden för att fasa ut samtliga krigsplacerade värnpliktiga ur krigsorganisationen skjuts . Försvarsmakten måste därför fortsatt arbeta med incitament för att skapa attraktivitet i att ta en anställning i försvaret. Viktiga aspekter inkluderar tillgång till bra bostäder, ekonomiska efter viss anställningstid och möjligheten till vidareutbildning i anställningen. Veteranpolitiken har stärkts , men fortfarande finns många förslag i som inte har genomförts, däribland inrättandet av ett särskilt veterancenter. Dessutom bör veterandagen, , göras till allmän flaggdag för att visa uppskattning för de insatser som våra svenska veteraner gjort för fred och säkerhet. Slutligen finns en stor potential i att bättre utnyttja den kompetens som finns hos hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna, såväl när det gäller försvaret som i krisberedskapen. Modern materiel som är relevant i morgondagens konfliktmiljö Tillgången till modern materiel är en avgörande faktor i moderna konflikter. Standarden på den materiel som försvar har tillgång till håller överlag god internationell nivå. Men den tekniska nivån och vapensystemens relevans är en färskvara och står inför ett antal kostnadsdrivande materielanskaffningar, särskilt bortom 2020. Det får inte glömmas bort i ett läge när fokus ligger på höjd försvarsförmåga här och .