ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H4022188 · 2016-10-05 00:00:00 — Stärkt rättsskydd för trafikskadade ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga stärkt skydd för trafikskadade vid rättsprocesser och tillkännager detta för regeringen. Ungefär 3 000 personer skadas svårt i trafiken. Alla motordrivna fordon som framförs i trafik måste ha trafikförsäkring. Försäkringen ska ge ersättning för personskador hos den som är inblandad i en eventuell olycka. Trafikskador är inte sällan svåra att bedöma då de kan drabba exempelvis nacken och ge upphov till smärta som är svår att mäta. Obehag och nedsatt arbetsförmåga kan också komma långt efter det att själva olyckan inträffade. Bland annat av dessa anledningar är det inte ovanligt att den som drabbats av en trafikolycka hamnar i tvist med försäkringsbolaget om ersättning. Försäkringens särskilda slag gör att den får en offentlighetskaraktär och bör därför behandlas med extra varsamhet när det kommer till rättssäkerhet. finns till för att den ersättning som utgår till den som skadats är rättvis och skälig utifrån gällande lagstiftning och praxis. Enda sättet att överklaga nämndens beslut är att inleda en civilrättslig process. Detta är förknippat med stora ekonomiska risker för den enskilde. I det fall som rättegången dömer till försäkringsbolagets fördel åläggs den som drabbats av trafikolyckan att betala rättegångskostnaderna. Skulle den enskilde få rätt i tingsrätten och försäkringsbolaget överklagar till hovrätten är risken stor för att den enskilde av ekonomiska skäl inte vågar fullfölja en rättslig prövning eftersom den enskilde vid förlust blir tvungen att betala kostnaden för båda rättegångarna. Om den enskilde vinner i tingsrätten och hovrätten men förlorar i får hen betala rättegångskostnaderna i alla tre instanserna. Detta fungerar givetvis avskräckande och många advokater avråder sina klienter från civilrättslig prövning just eftersom det är förknippat med stora ekonomiska risker. Bristerna i dagens system torde vara uppenbara och bör ses över så att vi får ett rättssäkert system som inte tvingar eller avskräcker enskilda från att driva process mot exempelvis försäkringsbolag. Att den möjligheten finns är en viktig rättssäkerhetsprincip.
mot · H4022190 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga en översyn av betalningsrutiner och tillkännager detta för regeringen. Staten, landstingen, kommunerna och de statligt ägda bolagen har ett särskilt ansvar att betala sina löpande fakturor. Staten är en betydande företagsägare i . I den statliga bolagsportföljen finns 49 hel- och delägda bolag, varav två är börsnoterade. När finanskrisen kom 2008 blev det tydligt att de små företagen fick stora problem med sin likviditet. Detta berodde i många fall på att staten, landstingen, kommunerna och de samhällsägda företagen inte betalade sina fakturor . Detta ledde till stora bekymmer och många företag fick höra av sig till banken och försöka lösa sina löpande fakturor med hjälp av höjda checkkrediter. Alla hade dock inte den möjligheten. Många företag gick i konkurs. Det är oacceptabelt att stat, landsting och kommun använder de små företagen som kassakistor. Samhället bör på alla plan ta sitt ansvar och istället bli ett föredöme vad gäller betalning av fakturor. Betalningsrutinerna bör ses över på alla nivåer i samhället. Då även de större privata företagen ibland agerar nonchalant gentemot mindre företag bör en generell översyn av betalningsreglerna i näringslivet övervägas.
mot · H4022191 · 2016-10-05 00:00:00 — Förändrade åldersregler vid adoption ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att se över behovet av förändrade åldersregler vid adoption och tillkännager detta för regeringen. Förändringar i människors livsstil med längre studier och senare insteg på arbetsmarknaden försenar också familjebildning. Högre ålder leder ofta till svårigheter att få biologiska barn och önskan att adoptera ett barn istället. Det finns ingen övre åldersgräns i lag, men enligt gällande praxis medges inte adoption om en av parterna har fyllt . Undantag i regeln kan göras om det finns särskilda skäl eller vid nationella adoptioner. Dessa handlar om styvbarnsadoptioner eller om familjehemsplaceringar, där barnet och sökanden redan har en nära kontakt med varandra. Därutöver har olika länder bestämmelser om ålder vid internationella adoptioner. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en allmän översyn av de centrala bestämmelser som rör adoption, bland annat i syfte att stärka barnperspektivet. överlämnade adoptionsutredningen betänkandet Modernare adoptionsregler (SOU 2009:61) till regeringen. Utredningen föreslår bland annat att det i socialtjänstlagen införs en övre åldersgräns för den som vill adoptera ett barn utomlands. Den sökande ska enligt förslaget inte ha fyllt , men undantag från regeln kan göras om barnet har en personlig anknytning till sökanden eller det finns andra särskilda skäl. Någon liknande åldersgräns bör enligt utredningens uppfattning inte införas vid nationella adoptioner som regleras i . Att det inte föreslås någon uttrycklig övre åldersgräns innebär dock, enligt utredaren, inte att frågan om sökandens ålder saknar betydelse, utan att det är viktigt att sökandens ålder vägs in i den helhetsbedömning av barnets bästa som alltid ska göras. Bedömningen bör i praktiken göras utifrån samma utgångspunkter som vid internationell adoption. Regeringen har inte gått vidare med utredningens förslag, utan ärendet bereds inom . Enligt vår mening är föräldrars lämplighet i en samlad bedömning viktigare vid en adoption än åldern. För detta talar också det faktum att det är vanligt med barnfamiljer, där det finns en stor åldersskillnad mellan partner. Dessutom har genomsnittsåldern för barnaföderskor gått upp rejält i , även om vi ännu inte nått upp till samma nivåer som . är genomsnittsåldern vid barnafödande . Den genomsnittliga förstagångsmamman är . De är klart äldre än 1970-talets barnaföderskor. Men äldst var barnaföderskorna runt 1860 med i genomsnitt. Antalet kvinnor som föder barn när de har passerat sin fyrtioårsdag har ökat dramatiskt . Därför borde nuvarande praxis på maximalt för att få adoptera upphävas.
mot · H4022192 · 2016-10-05 00:00:00 — Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade ställer sig bakom det som anförs i motionen om LSS och tillkännager detta för regeringen. I propositionen som skrevs inför tillkomsten av LSS så står det tydligt att man ska ta hänsyn till helhetsbilden av en människas behov av assistans och inta bara titta på enstaka personliga behov. I och med att nya domar kommit gällande hur LSS-behovet ska beräknas så har hänsynen till helhetsbilden minskat och tyngdpunkten ligger på det personliga behovet. Det innebär att de som drabbas ökar också stressen för dessa. Frågan är om vi hinner med allt när assistenten är här, frukost, handla, toabesök, middag, socialt umgänge o.d. Vad händer när assistenten lämnar, våga jag ta en kvällsmacka, toabesök m.m. För oss andra, så behöver vi knappt reflektera över detta! har undertecknat och ratificerat FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Rätten till assistans fastslås i konventionens artikel 19.32. Sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter av samma slag som personlig assistans anses ibland vara något som kan variera utifrån budgetekonomiska ställningstaganden. Så är emellertid inte fallet. Det finns en absolut skyldighet att progressivt förverkliga sociala rättigheter. Det finns också ett absolut förbud mot att dra tillbaka existerande rättigheter. Det är den svenska staten som har ansvaret att leva upp till förbindelserna i konventionen. Det räcker alltså inte att hänvisa till nya domstolstolkningar. Inte heller räcker det att bunta ihop rätten till personlig assistans enligt LSS i såväl som statlig regi med service som fås under socialtjänstlagen. Det statliga ansvaret gäller oavsett utförande förvaltningsenhet i förhållande till den enskilde medborgaren. Antalet individer i olika grupper är irrelevant; likaså det genomsnittliga antalet timmar bland dem som får del av rättigheten. Ansvarsförhållandet löper direkt mellan stat och individ. Regeringen bör noga följa utvecklingen på LSS-området.
mot · H4022193 · 2016-10-05 00:00:00 — Svenska ortnamn i fjällen ställer sig bakom det som anförs i motionen om hur tillämpningen av de lagreglerade bestämmelserna om god ortnamnssed ska kunna skärpas och tillkännager detta för regeringen. I lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. kan man bland annat läsa följande: 4 § Vid statlig och verksamhet skall god ortnamnssed iakttas. Detta innebär att hävdvunna ortnamn inte ändras utan starka skäl. (…) - Svenska, samiska, meänkieli och finska namn så långt möjligt används på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Trots ovanstående lagtext började Lantmäteriet att stryka många av de svenska ortnamnen på landets fjällkartor. Kvar blir då enbart de ursprungliga samiska namnen. Motivet till förändringen är att man på Lantmäteriet upplevt att det varit rörigt att ha med både den svenska och den samiska stavningen. Vi anser att det inte bör vara antingen svenska eller samiska ortsnamn utan vill främja användandet av att kunna ha både och. Vår uppfattning är att det är principiellt felaktigt att radera ut de svenska ortnamnen i fjällvärlden. Detta eftersom det också bidrar till att radera ut minnet av de svensktalande människor som i åtminstone hundratals år har bott och verkat i området. Förfarandet är inte bara principiellt felaktigt utan har också orsakat praktiska problem. De samiska namnen är inte alltid allmänt kända, vilket har skapat förvirring och svårigheter. Turister har fått svårare att hitta platser som folk pratar om på kartan, SOS alarm har svårt att tyda den samiska stavningen och polis och fjällräddning i området har vittnat om att den nya ordningen skapat förvirring och tidsförlust i samband med larm- och nödsituationer. Det är en förvirring som i en framtida extremsituation i värsta fall skulle kunna leda till att människoliv går förlorade. Det är uppenbart att det finns allvarliga brister i tillsynen och tillämpningen av de lagreglerade bestämmelserna kring god ortnamnssed. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att Lantmäteriets reform bör rullas tillbaka och att tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma med förslag kring hur tillämpningen av de lagreglerade bestämmelserna om god ortnamnssed skall kunna skärpas. I det aktuella området borde de svenska och samiska namnen kunna samverka.
mot · H4022195 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning i syfte att omarbeta och bygga ut språklagen (2009:600) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att svenskan bör betecknas som officiellt huvudspråk i alla sammanhang och tillkännager detta för regeringen. saknade vi i ett lagstadgat skydd och erkännande av det svenska språkets ställning i vårt land och samhälle. En märklig situation som förstärktes då vi 1999 antog skydd för de fem nationella minoritetsspråken och gav dem officiell status. Denna situation ändrades dock något i och med antagandet av språklagen (2009:600), där svenskan tydligt ges status som huvudspråket i vårt samhälle och det språk som i internationella sammanhang anses vara vårt officiella språk. Dessvärre har språklagen i dess nuvarande utformning visat sig ha flera brister. Syftet med den nya lagen var att befästa den språkpolitik som antagits 2005. För svenskans del innebar detta att det skulle tydliggöras att svenskan är huvudspråk i samt att svenskan ska vara komplett och samhällsbärande och i sin offentliga användning vara enkel och vårdad. Dessutom ska alla invånare ha rätt att lära sig, utveckla och använda det svenska språket. Detta syfte har också fullföljts. Däremot verkar varken den antagna politiken eller den nya lagen för att stärka svenskans position i samhället och ingendera ger medborgarna rätten att kräva information på svenska, utom i kontakter med den offentliga sektorns kärnverksamhet. Detta innebär att det inte finns några som helst krav på att alla kontakter med allmänheten ska ske, eller åtminstone finnas tillgängliga, på svenska vare sig det gäller ren informationsförmedling eller medborgardialog. Inte ens när det gäller varningstexter finns något krav på att svenska ska användas. Det har också förekommit exempel på när aktörer valt att endast informera om säkerhetsrisker på engelska, trots att det är svenskan som är vårt samhälles huvudspråk. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att det föreligger starka skäl för en omarbetning av språklagen. För detta ändamål bör en utredning tillsättas med uppgift att ta fram ett förslag på en mer utbyggd och omfattande lag där medborgarnas rätt att använda det svenska språket i all vardaglig kommunikation tydliggörs. Den som så önskar ska utan svårigheter kunna hitta all information utgiven av svenska aktörer på det svenska språket. Allt annat är orimligt. Dessutom anser vi det vara orimligt att de fem minoritetsspråken alltid har statusen officiella medan svenskan endast anses officiell i internationella kontakter. För oss är det självklart att svenskan i alla sammanhang bör ha statusen officiellt huvudspråk, något den har i och på , men inte i . Att ge svenskan status som officiellt språk är viktigt inte minst för att stärka dess position i ett samhälle där allt fler kommunicerar bristfälligt, eller inte alls, på vårt lands huvudspråk.
mot · H4022198 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att i samarbete med upprätta ett nationellt kyrkohistoriskt museum och tillkännager detta för regeringen. har en mer än historia. Kristendomen och har haft en mer djupgående inverkan på vår kultur än någon annan idé och institution. Konst, filosofi, moral, traditioner, arkitektur, hantverk, musik m.m. är alla exempel på områden som varit och är starkt färgade av vårt kristna arv. Påverkan har dock också varit ömsesidig. Förhållandena, förutsättningarna och kulturen i vårt land har gjort att den svenska kristendomens historia innehåller vissa särdrag i jämförelse med andra kristna länder. Trots att vi är ett av världens mest sekulariserade länder, så är fortfarande en stor andel av befolkningen medlemmar i . De kristna högtiderna och traditionerna är fortfarande en självklar del av vår nationella kultur och utgör viktiga inslag även i många icke troendes liv. Att känna till och förstå det svenska kristna kulturarvet är således en viktig nyckel till att förstå vårt lands historia, kultur och samtid. De kyrkliga kulturminnena utgör den största samlade delen av det materiella svenska kulturarvet. I samband med åtskiljandet mellan kyrkan och staten inrättades den s.k. kyrkoantikvariska ersättningen där staten åtog sig att bära en betydande del av kostnaderna för bevarandet av framförallt de kulturhistoriskt värdefulla kyrkobyggnaderna. Tyvärr har staten inte fullt ut levt upp till sina åtaganden. Detta i kombination med en ökad beskattning av kyrkan, ökade kostnader för kulturminnesvården på grund av klimatförändringar och förändrade uppvärmningssystem i kyrkobyggnaderna samt kyrkans stadigt vikande medlemsantal har gradvis urholkat kyrkans förmåga att bevara och synliggöra det kristna kulturarvet. Den ansträngda ekonomiska situationen som råder i många stift och församlingar i kombination med det ökade hotet från en organiserad brottslighet som specialiserat sig på att stjäla våra kristna kulturskatter har också resulterat i ett minskat öppethållande i många av landets kyrkor och därmed en minskad tillgänglighet till det kristna kulturarvet. De brister som föreligger när det gäller bevarandet av kyrkobyggnader är tyvärr också ännu större när det kommer till föremålsvården och bevarandet av det immateriella kristna kulturarvet. I nederländska finns Museum Catharijneconvent med inriktning på nederländsk konst och kulturhistoria som samlar och skildrar de mest värdefulla delarna av det nationella kristna kulturarvet. Då behovet av en liknande institution är stort även i bör regeringen utreda möjligheten att i samarbete med upprätta ett nationellt kyrkohistoriskt museum.
mot · H4022199 · 2016-10-05 00:00:00 — Regelverk och tillsyn i föreningslivet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur regelverket och tillsynen ska kunna skärpas i syfte att förhindra att våldsbejakande och icke-demokratiska organisationer får skattefinansierat stöd, och detta tillkännager för regeringen. En viktig faktor för att det allmänna stödet för offentliga bidrag till det civila samhället skall kunna upprätthållas är att detta stöd fördelas på ett ansvarsfullt sätt. Mottagare av skattefinansierat stöd bör uppfylla vissa minimikrav på kvalitet och samhällsnyttigt innehåll. Allt annat är att visa bristande respekt för demokratin och skattebetalarnas pengar. Tyvärr har det visat sig gång på gång att våldsbejakande och islamistiska föreningar och organisationer, som uppmanar till lagbrott och som inte ställer sig bakom demokratiska grundprinciper, såsom stödet för yttrandefrihet och mötesfrihet, män och kvinnors lika värde etc., trots detta har kunnat erhålla skattefinansierat stöd, ofta vid upprepade tillfällen. Vi menar att det är uppenbart att såväl regelverket som tillsynen måste skärpas i detta avseende och föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma med förslag kring hur regelverket och tillsynen skall kunna skärpas så att våldsbejakande, islamistiska och icke-demokratiska organisationer inte längre skall kunna erhålla skattefinansierat stöd. Regeringen tillsatte en nationell samordnare mot våldsbejakande extremism som lett arbetet, men flera samordnare har slutat och det har varit problem med tillsättningar. Man har även aviserat ett antiterrorismpaket. Detta är något vi välkomnar, men vill särskilt understryka behovet av att man på allvar ser över vilka organisationer som får skattefinansierat stöd, samt hur regelverk och kontroller kan skärpas, jämte fördelning av ökade resurser och bättre metoder för polisen och SST att kunna samverka och implementera detta arbete. Organiserad internationell terrorism är högaktuellt och bedöms vara ett hot även i . Såväl det förebyggande som brottsbekämpande arbetet är viktigt och ett led i att förhindra fundamentalistiska organisationer att proklamera sitt budskap och rekrytera i är att börja i tillsyn och regelverk som försvårar för antidemokratiska organisationer att verka och rekrytera i landet.
mot · H4022200 · 2016-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjligheterna att inrätta ett hus i bör utredas och tillkännager detta för regeringen. Den djupaste roten till den svenska kulturens särart ligger i vår historia och i den natur och det klimat där den har vuxit fram. Mot denna bakgrund är det ganska naturligt att vår kultur uppvisar stora likheter med våra nordiska grannländers. Genom likheterna i levnadsbetingelser och årtusenden av nära och naturliga relationer mellan befolkningarna har en skandinavisk och nordisk kulturkrets vuxit fram. Denna nordiska kulturgemenskap har naturligtvis ett stort egenvärde, men den utgör också grunden för de nordiska ländernas nära politiska samarbete på många områden och är därför något som förtjänar att bevaras och byggas vidare på . Behovet av att fördjupa det nordiska samarbetet och betona den nordiska kulturgemenskapen är starkare . Detta då det annars föreligger en uppenbar risk för att den nordiska dimensionen försvagas i kölvattnet av en ökad globalisering och allt tydligare ambitioner om centralisering och likriktning från Europeiska unionens ledning. och det självstyrande området har inrättat var sitt hus, vilka fungerar som vitala samlingspunkter för nordisk dialog och nordisk kulturgemenskap. Liknande centrum för nordiskt samarbete och nordiskt kulturutbyte finns också i de självstyrande områdena och i form av samt i i form av Kulturkontakt Nord. Samtliga av de ovan nämnda institutionerna finansieras helt eller delvis av . Förekomsten av ett liknande naturligt centrum för nordisk dialog och nordiskt kulturutbyte i hade sannolikt kunnat bidra till en mer livskraftig debatt om de nordiska frågorna samt till ett ökat fokus på de förenande dragen i de nordiska ländernas kulturer och historia. Vi anser därför att oavsett om förutsättningar för medfinansiering från föreligger eller ej, så bör som sin mening ge regeringen tillkänna att möjligheterna att inrätta ett hus i bör utredas. Man bör i det sammanhanget också se över samverkansmöjligheter med .
mot · H4022203 · 2016-10-05 00:00:00 — Nationell handlingsplan för kyrkor som tas ur bruk ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för skydd av kyrkor som tas ur bruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom berörda myndigheter och i samverkan med utföra en nationell översyn av kyrkor med risk för att tas ur bruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en nationell handlingsplan för hur det kyrkliga kulturarvet ska säkras för framtiden och tillkännager detta för regeringen. Få andra idéer och institutioner har varit lika betydelsefulla för den svenska kulturen som kristendomen och den . har den svenska kulturen och den ömsesidigt format varandra. Svensk arkitektur är ett område som är starkt färgat av vårt kristna arv, framförallt genom våra runt 3 400 svenska kyrkor varav många har ett säreget svenskt utseende som inte återfinns bland kyrkor i andra länder. Det är som förvaltar dessa anrika fastigheter, och bevarar dem så att även framtida generationer kan ta del av dem. Det senaste århundradets omfattande sekularisering har resulterat i att många valt att lämna och därmed avsagt sig att betala kyrkoavgift, vilket har medfört i en stor minskning av resurser. befar att de framöver inte kommer ha tillräckliga resurser för att omhänderta alla kyrkor och att kyrkor som tas ur bruk kommer behöva tillåtas förfalla. Det innebär att största samlade fysiska kulturarv som fortfarande används i sitt ursprungliga syfte är hotat. belyser i en utredning att kyrkor som sålt inte erhåller samma skydd och förpliktelser om skötsel som de har innan försäljning. Det innebär att skyddsvärda kyrkor som sålts kan förändras så att de förlorar sitt kulturhistoriska värde. Bland annat så nämner i , som byggts om till modevisningsanläggning. För att förhindra att detta sker föreslår en skärpning av kulturmiljölagen så att kyrkor och kyrkotomter, inte får förändras så att deras kulturhistoriska värde minskar utan tillstånd från . Även om kulturmiljölagen skärps, så ligger förvaltningsbördan av dessa kulturhistoriska fastigheter på en organisation som inte kommer ha tillräckliga resurser att sörja för dessa om nuvarande medlemsutveckling fortsätter. vill därför se en nationell handlingsplan för skydd av kyrkor som tagits ur bruk, en nationell översyn över kyrkor som riskerar att tas ur bruk, samt en nationell handlingsplan för hur skyddet av det kyrkliga kulturarvet ska säkras .