mot · H402159 · 2016-09-28 00:00:00 — regelverk för export av krigsmateriel behöver förändras i grunden och mål är tydligt – vi vill se en värld i fred, utan vapen. Därför menar vi att vapenexport helt ska avvecklas. Regeringen bör återkomma till med ett förslag på nytt regelverk för svensk vapenexport senast /2018. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För vidare läsning om politik om vapenexport, se vår motion med anledning av skr. 2015/16:114 Strategisk exportkontroll 2015 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden” (motion 2015/16:3371). står bakom EU:s sanktioner mot med anledning av den oacceptabla annekteringen av och det direkt ryska militära stödet till separatister i östra . Nyttan av sanktioner måste dock ständigt utvärderas. I ett läge där handel kan anses främja avspänning och en demokratisk utveckling i större utsträckning än sanktionerna i sig måste det finnas en beredskap och plan för hur en ökad kontakt ska gå till. Det måste dock alltid ske efter noggranna avvägningar utifrån principer om demokrati, folkrätt och mänskliga värderingar. finns det behov av att komplettera sanktionerna med ökat utbyte och samarbete mellan befolkningarna i och , t.ex. mellan civila samhället i våra länder och genom att fler ryssar får möjlighet att studera i . Därför bör regeringen uppdra åt berörda myndigheter att öka stödet till folk till folk-samarbetet med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.2 Myndigheter, organisationer och mellanfolkliga kontakter Ett viktigt säkerhetspolitiskt arbete sker genom mellanfolkliga kontakter. Säkerhetspolitiskt motiverat internationellt samarbete bedrivs också av en rad myndigheter liksom universitet, högskolor, religiösa samfund, idrottsrörelsen, kulturorganisationer, vänortsutbyten etc. bör söka främja ett politiskt klimat som stimulerar till mellanfolkliga kontakter med organisationer och folkrörelser såväl som att främja turismen. Gällande visumtvånget för ryska medborgare bör detta avvecklas för turister och studenter samt företrädare för civila samhället. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.3 Civil och militär samverkan ska arbeta med både civila och, när så krävs, militära insatser. Biståndsmedel ska dock inte användas till militära insatser. Inte heller ska verksamheterna sammanblandas då det skapar oklarheter och tvivel på de civila insatsernas opartiskhet och integritet. När civil personal förknippas med militär ökar också risken för våld mot den civila personalen. menar att detta är mycket problematiskt. Civila och militära insatser bör alltid hållas separerade när det gäller personal, materiel och ekonomiska resurser i internationella insatser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Ett aktivt fredsarbete ska vara en stark röst i det globala fredsarbetet. ska agera fredsfrämjande, fredsskapande och fredsbevarande på en folkrättsligt förankrad grund, t.ex. efter antagen resolution i . medlemskap i säkerhetsrådet –2018 ger oss tillfälle att påverka utformningen av FN-ledda operationer. Medlemskapet ger också möjlighet att öka ansträngningarna för ett stärkande av FN som helhet. För vidare läsning om förslag gällande FN, se vår motion Ett starkare FN (2016/17:48). bör se medlemskapet i säkerhetsrådet som ett tillfälle att arbeta för ett effektiviserande av FN:s fredsfrämjande verksamhet, en ökad transparens och ett ökat fokus på demokrati, folkrätt och mänskliga rättigheter. Särskilt viktigt är att i detta forum lyfta frågor som rör kvinnors rättigheter och säkerhet. Det fredsfrämjande såväl som det fredsskapande arbetet måste ha ett feministiskt perspektiv, där kvinnor inkluderas på såväl verkställande som beslutande nivå. FN-resolutionerna och 1820 är centrala i detta sammanhang. bör arbeta för en global nedrustning. Ökade militära kraftansträngningar tillsammans med nya utmaningar i omvärlden och spänningar i närområdet riskerar att leda till ett påtagligt försämrat säkerhetsläge. Den spända relationen mellan och Nato riskerar att bidra till en ökad militär upprustning med terrorbalans som följd. har en god tradition av och stora kunskaper om fredsarbete. Det är erfarenheter som bör omsättas i fördjupade ansträngningar. Politisk vilja och energi måste kombineras med utveckling av forskning om såväl tekniska och naturvetenskapliga lösningar som bakomliggande orsaker till krig och konflikt, samt fred och säkerhet ur ett socialt perspektiv. ska både i EU och i FN arbeta för en global nedrustning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har ett förflutet av aktivt arbete för nedrustning i allmänhet och kärnvapenavrustning i synnerhet. Genom historia av militär alliansfrihet finns en unik röst som bör användas än tydligare för en global kärnvapennedrustning. När det gäller kärnvapen är EU allt annat än konsekvent. lyfts fram som viktigt som unionen inte alls problematiserar det faktum att två av unionens medlemsländer, och , har och utvecklar kärnvapen. Utöver det har både och kärnvapen utplacerade i flera europeiska länder. Det skärpta läget i ger en ny aktualitet åt frågan, inte minst för de nordiska länderna. En fortsatt upprustning vore förödande för förutsättningarna att bygga fred och säkerhet i och i världen. Att införa en kärnvapenfri zon i skulle vara ett sätt att tydligt vända utvecklingen och skulle förutsätta att både Nato och enas om att dra tillbaka sina kärnvapen från . måste inom EU vara en stark röst mot kärnvapen och för en nedrustning inom unionen. För vidare läsning om hållning gällande kärnvapen, se vår motion Förbud mot kärnvapen (2016/17:156). 5.2 Minskade spänningar i är en viktig gemensam angelägenhet när det gäller såväl miljö och klimat som näringspolitik och säkerhetspolitik. Det är därför av särskild vikt att är med och bidrar till ett utvecklat samarbete på olika områden med angränsande länder. Den av regeringen tillsatta utredningen i ny tid av som presenterades konstaterar att den enda stat i närområde som kan tänkas utöva militär aggression mot sina grannar är . bedömer man risken för ett isolerat ryskt angreppsföretag mot som uteslutet och ett ryskt militärt angrepp mot någon eller några av de baltiska staterna som ”i grunden osannolikt”. Säkerhetspolitikens uppgift är dock att i alla lägen förebygga och minska de spänningar som finns. Även frågor som saknar försvarspolitisk karaktär kan bidra till att bygga en närmare relation med länderna inom , inklusive , och därmed fungera säkerhetspolitiskt stärkande. Den svenska är en civil myndighet med uppdrag att i enlighet med särskilda föreskrifter bl.a. följa den internationella utvecklingen inom sitt verksamhetsområde. Ett ökat samarbete med andra länders motsvarighet borde därför vara både möjligt och önskvärt. Även återkommande internationella samarbetsövningar kring , Baltic Sarex, bör uppmuntras att även inkludera fler länder. Samtliga länder runt är med i Östersjöstaternas råd. Rådet har inte något uttalat säkerhetspolitiskt uppdrag, men är en viktig komponent för att skapa och utveckla förtroendeskapande projekt och verksamheter. Redan nu pågår ett projekt om hur FN:s nya mål för hållbar utveckling tillämpas i tio av länderna. Här bör spela en aktivare roll i syfte att skapa ett ökat samarbete runt . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det av president initierade avtalet ”Open Skies” som innebär att medlemsländerna får genomföra omfattande spaningsflygningar över varandras territorium bör uppgraderas, särskilt i ljuset av de allt fler rapporter om hur rena missförstånd fört oss nära randen till allvarliga konflikter. Inom ramen för det s.k. Cross Border Training North övar svenska flygförband redan gränsöverskridande med finska och norska flygförband. Regeringen bör tillsammans med grannländerna arbeta för ett utökat utrymme för spaningsflygningar i närområdet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Även bistånd kan spela roll för konfliktlösning och avspänning. Även om det rena biståndet till och huvudsakligen fasats ut så bör förnyade försök göras för att främja en säkerhetsgemenskap och även en demokratisk utveckling. Detta kan ske inom ramen för det särskilda uppdrag som redan har för att främja en ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbar utveckling i regionen. bör därför få ett särskilt uppdrag att arbeta för att främja en säkerhetsgemenskap och en demokratisk utveckling i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Sidas samarbete med civila samhället och andra aktörer i för att stödja demokratisk utveckling och bidra till ökad respekt för mänskliga rättigheter är positivt liksom den särskilda resultatstrategi för bistånd gällande demokrati, mänskliga rättigheter och miljö i som UD/Sida antagit för åren 2014–2018. försvars- och säkerhetspolitik ska grunda sig på politiska beslut tagna utifrån demokratiska och folkrättsliga principer gjorda utifrån en god och välgrundad omvärldsanalys. Forskning kring säkerhetspolitiska och fredsfrämjande åtgärder är en viktig del i det internationella arbetet. , , bedriver b.la. arbete inom området för säkerhetspolitiska studier och fredsfrämjande insatser. FOI har också en unik möjlighet till utvärdering och uppföljning av internationella insatser. är positivt till ökat internationellt samarbete vad gäller säkerhetspolitiska och fredsfrämjande studier. Vi ser behovet av att arbeta internationellt med forskning som rör vår omvärld. och () skrev 2012 under ett samarbetsavtal i syfte att underlätta samarbete mellan forskare med stöd från myndigheterna i de två länderna. Det handlade om gemensamma forskningsprogram, seminarier och workshoppar samt utbyte av personal och information om s.k. best practice. Även har beslutat att fortsätta det nordisk-ryska samarbetet inom högre utbildning och forskning –2017. Det främsta målet med programmet är att stärka det nordisk-ryska samarbetet inom utbildning och forskning. Sådana exempel på samarbete vad gäller forskning bör ytterligare stimuleras. Regeringen bör därför ge berörda myndigheter i uppdrag att särskilt arbeta för ett ökat internationellt forskningsutbyte kring säkerhetspolitiska frågor och fredsfrämjande insatser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6 Ett starkt totalförsvar ska ha ett modernt försvar som är berett att hantera olika typer av kriser. är positivt till den målsättning om en ökad operativ förmåga i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret som återfinns i den försvarspolitiska inriktningen. En trovärdig svensk militär alliansfrihet innebär också ett behov av ett svenskt försvar med stark folklig förankring som har kapacitet att upprätthålla kontroll över svenskt territorium såväl som att möta de olika säkerhetshot vi står inför och kunna bidra i internationella insatser för att värna fred och säkerhet. anser att en förutsättning för att försvaret ska ha möjlighet att möta olika hot och utmaningar är att försvaret har en stark folklig förankring. Därför är återinförandet av värnplikten av central betydelse. Den pågående utredningen om en långsiktigt hållbar personalförsörjning av det militära försvaret ska presenteras . Vi väljer att avvakta utredningens förslag och tar därför inte upp frågor kring personalförsörjningen i den här motionen. har redan tidigare välkomnat att inriktningen på svenskt försvar förändrats från formen av ett insatsförsvar till ett territoriellt försvar. Det är bra och rimligt att återigen planerar för ett totalförsvar, att förbandsverksamheten tillgodoses och att stödet till de frivilliga försvarsorganisationerna stärks. De frivilliga försvarsorganisationerna har bred kunskap, engagemang och förmåga att bidra till att stärka det breda säkerhetsarbetet. Dessa organisationer bidrar till att öka enskilda människors och samhällets förmåga att hantera allvarliga händelser, olyckor och kriser. Genom att öka den fredstida förmågan att möta och hantera olyckor och kriser kommer även andra frivilligorganisationer att bidra till förmågan att motstå påfrestningar under höjd beredskap. Det är viktigt att bredda de frivilliga försvarsorganisationerna. De behöver i större utsträckning bestå av män och kvinnor från hela det svenska samhället. Det är angeläget att stärka deras möjligheter att verka, och vi ser behov av att lägga en större vikt vid frivilligorganisationernas arbete. Alltför många av dagens beslutsfattare verkar ha en oförmåga eller ovilja att se kvinnors rättigheter som en central del av säkerhetspolitiken. Detta är inte bara ett svek mot hälften av världens befolkning utan leder dessutom till bristfälliga beslut när det gäller internationell fred och säkerhet. Växande högerextremism och repressiva strömningar i och i vår omvärld utgör ett direkt säkerhetshot mot i synnerhet kvinnor, hbtq-personer och andra som inte passar in i det fascistiska samhällsbygget. Det är av största vikt att motarbeta en sådan utveckling. Som medlemmar i och förespråkare för fredliga lösningar på konflikter är det viktigt att är med och lyfter viktiga säkerhetspolitiska frågor. Eftersom säkerhetshot mot kvinnor sällan finns med på den säkerhetspolitiska agendan vill förändra säkerhetsbegreppet till att även inkludera kvinnors säkerhet. Brist på makt, inflytande och rörelsefrihet, brist på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt mäns våld mot kvinnor är viktiga säkerhetsfrågor både nationellt och internationellt. I och med att det svenska försvaret allt oftare samarbetar med andra länder är det ur ett svenskt perspektiv av yttersta vikt att genusfrågorna prioriteras också i EU:s säkerhetspolitik. Under väpnade konflikter ökar våldet mot kvinnor och tar sig mer extrema uttryck. Systematiska våldtäkter är vanligt förekommande som en del av krigföringen. Hotet mot kvinnors säkerhet upphör dock inte när den väpnade konflikten upphör. Att kunna delta på lika villkor som medborgare i ett samhälle är en fråga om demokrati. Jämställdhet är en viktig faktor för fred och demokrati. För att uppnå demokrati måste kvinnors deltagande öka på samtliga nivåer i samhället. är det i princip uteslutande män som deltar i processen när fred förhandlas fram efter en konflikt. En förutsättning för att uppnå långsiktig fred och stabilitet är att involvera även kvinnorna. Utan kvinnors erfarenheter och kunskaper går viktiga delar förlorade i planeringen av det nya samhälle som ska byggas upp efter kriget. 7.1 FN:s resolutioner , 1820 och 1960 antog resolution Kvinnor, fred och säkerhet som handlar om att stärka kvinnors rättigheter och deltagande i fredsprocesser. För att vidare understryka de förödande effekterna av könsrelaterat våld i konflikter antogs resolution . I den krävs att sexuellt våld upphör i konflikter och att sexuellt våld erkänns som en typ av handling som bidrar till att konflikter förstärks och att fredsprocesser hejdas. Genom resolution fick FN dessutom ett förstärkt mandat och ytterligare ett verktyg mot straffriheten som ofta följer på sexuella våldsbrott. Som en följd av denna resolution byggde FN:s särskilda representant i frågor som rör sexuellt våld i krig och konflikter, då , upp en ny fristående organisation vars uppgift är att se till att de som gör sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor och barn under konflikter grips. Ett arbete som förs vidare av efterträdaren , allt i enlighet med resolution . 7.1.1 Kvinnor, fred och säkerhet – resolution och 1820 Säkerhetspolitik är inte könsneutral. Hoten mot mäns och kvinnors säkerhet kan se olika ut. Krig och väpnade konflikter påverkar män och kvinnor på olika sätt och i olika utsträckning. En fredsprocess som leder till att våldet mot män upphör, innebär inte per automatik att våldet mot kvinnor upphör. Kvinnor och barn är de som drabbas hårdast i en konflikt och betydande resurser måste därför satsas på dessas behov av skydd och stöd under och efter en konflikt. En ökad andel kvinnor i t.ex. fredsfrämjande insatser, som resolution syftar till, är ett viktigt mål i sig. Representation är en viktig byggsten i demokratin och bottnar i rättvisekrav. Det är grundläggande att understryka kvinnors avgörande uppgifter och roll i fredsprocesser, så som det beskrivs i resolution . finns det en bred politisk samsyn om att kvinnor behövs inom försvaret men inte mycket görs för att skynda på processen. anser att målet vid fredsbevarande insatser måste vara att av deltagarna är kvinnor. Regeringen bör sätta upp mål och delmål för att nå målet att av deltagarna vid fredsbevarande insatser ska vara kvinnor. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. antog 2006 den första handlingsplanen för resolution och handlingsplanen har därefter förlängts. Men med tiden har bristerna i den svenska handlingsplanen blivit allt tydligare. Det saknas tydliga mätbara mål, en tydlig tidtabell, ett effektivt kontrollsystem och öronmärkta resurser för att genomföra handlingsplanen. För att stärka det svenska arbetet med att implementera resolution bör en särskild svensk ambassadör tillsättas för frågan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det är viktigt att agerar både nationellt och internationellt för att förbättra arbetet med FN:s resolutioner och 1820. Förutom ökad andel kvinnor i fredsfrämjande insatser måste det finnas ett genusperspektiv på de internationella insatserna. Anställda inom internationella insatser har vid upprepade tillfällen missbrukat sin maktposition genom att utnyttja kvinnor och flickor sexuellt. Förutom de direkta konsekvenserna för kvinnan eller flickan så motverkas det faktiska syftet med den internationella närvaron. Genom att bidra till den organiserade brottsligheten, som ofta kontrollerar prostitution och människohandel, upprätthåller man instabiliteten och våldet i landet. Meddelarfriheten måste gälla även för de anställda inom Försvarsmakten som påtalar missförhållanden gällande sexuellt våld, oavsett om man arbetar i eller internationellt. Regeringen bör därför i kontakt med berörda myndigheter säkerställa att det finns tillgänglig information och nödvändiga rutiner för att möjliggöra uppgiftslämnande gällande sexuellt våld, sexuella trakasserier eller liknande missförhållanden för anställda inom Försvarsmakten oavsett arbetsplats. Detta bör regeringen ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regelbunden rapportering skulle göra det lättare för såväl som det civila samhället att följa arbetet med implementeringen av FN:s resolution . Regeringen bör till redovisa arbetet med att implementera FN:s resolution . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. militära insatser i andra länder ökar och därmed också det militära samarbetet med andra länder. Om är det enda landet som arbetar med FN:s resolution är risken stor att frågorna om kvinnors säkerhet försvinner. bör verka för att alla samarbetsländer vid internationella insatser ska ha en handlingsplan för att implementera FN:s resolution . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7.1.2 Det sexualiserade våldet – resolution och 1960 I väpnade konflikter har systematiska våldtäkter ofta använts som vapen. Massvåldtäkter påverkar familjer och samhällen ekonomiskt, socialt och moraliskt. Det förekommer också att systematiska våldtäkter används som ett led i etnisk rensning genom att kvinnorna avsiktligt görs gravida och därefter nekas abort. I resolution framhålls tydligt att det massiva sexualiserade våldet i konflikter hotar internationell fred och säkerhet. Problem uppstår när orden inte omsätts i konkret handling av världens stater. Som en följd av detta antogs resolution och den ovan nämnda direkt underställd FN:s generalsekreterare med syfte att genomföra FN-resolution . menar att regeringen bör ge detta initiativ sitt fulla stöd. anser dock att arbetet med att genomföra FN-resolutionen är ett arbete som måste drivas på flera fronter. bör verka för att , , skaffar sig den kompetens som krävs för att kunna utreda misstankar om sexuellt våld och avsätter tillräckligt med resurser för att samla in bevis. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör även verka för att alla internationella insatser arbetar förebyggande för att motverka sexualiserat våld och övergrepp gentemot civilbefolkningen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att samarbeta med andra länder och organisationer är nödvändigt. En förutsättning för ett fördjupat samarbete med övriga nordiska länder är dock att detta samarbete inte inskränker militära alliansfrihet. Den militära alliansfriheten är en förutsättning för att ska kunna föra en självständig utrikespolitik för fred och nedrustning, men bidrar också tydligt till att vi kan värna vårt lands säkerhet. värnar FN-systemet och folkrätten samt det generella förbudet mot anfallskrig. Vi beklagar att deltagande i FN-ledda insatser kraftigt minskat . har fokuserat alltmer på Nato- och EU-ledda insatser och på deltagande i EU:s stridsgrupper. Vi vill att i stället framöver tydligt ska prioritera deltagande i FN-ledda internationella insatser. Vid internationella insatser ser vi arbetet med FN-resolutionerna och 1820 som centrala. Däremot menar att bör avbryta allt samarbete som bidrar till militariseringen av EU. I stället bör EU prioritera en roll som förtroendeskapare och fredsbyggare i . 8.1 Vi värnar den militära alliansfriheten, FN och folkrätten anser att det vid internationella insatser alltid är behovet i de krisdrabbade områdena som ska styra och aldrig svenska intressen. Det är viktigt att varje ny internationell insats debatteras och beslutas i . För att ska bli trovärdigt i sitt internationella engagemang krävs en oberoende utrikespolitik och militär alliansfrihet. FN är en viktig organisation för fred, avspänning och nedrustning. Alla beslut om militärt våld som en sista utväg för att skydda freden och de mänskliga rättigheterna ska ske på FN:s uppdrag eller annan folkrättslig grund. Det är viktigt att vid ställningstaganden gällande internationella insatser inte bara förlita sig på FN-mandat, en bedömning måste göras i varje enskilt fall. När så behövs måste folkrätten och kunna hävdas gentemot säkerhetsrådet för att stärka FN:s ställning. Fredsskapande, fredsbevarande och fredsfrämjande åtgärder ska enbart ske på FN:s uppdrag eller annan folkrättslig grund. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.2 Försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete inom Ett ökat nordiskt samarbete är både viktigt och efterfrågat. ser möjligheter att fördjupa samarbetet med våra nordiska grannländer, i synnerhet , på en rad områden inom försvarspolitiken. Vi ställer oss bakom ett utökat nordiskt samarbete på försvarsområdet för effektiviserad resursanvändning, ökad effekt och ökad militär förmåga, så länge det inte hotar den nationella beslutanderätten avseende den operativa förmågan. militära alliansfrihet får inte påverkas. Det nordiska samarbetet ska inte ersätta svensk förmåga utan de ska komplettera varandra. säger nej till ett svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper och vi reserverade oss mot att som ramnation ledde den nordiska stridsgruppen . Stridsgrupperna är en del av EU:s militarisering. är officiellt fortfarande militärt alliansfritt, men genom att delta i den nordiska stridsgruppen anser vi att har frångått kravet på att svenska militära insatser internationellt alltid ska ha FN-mandat eller vila på en annan folkrättslig grund. 8.3 En aktiv roll i () är världens största och bredaste regionala säkerhetsorganisation med 57 deltagande stater som förutom och också inkluderar de forna i och samt och . Som en fungerande organisation för rapportering om planerade militärövningar och inspektioner utgör en viktig aktör för en politisk dialog. Organisationen har en särskilt viktig roll i arbetet med att lösa den rysk-ukrainska konflikten med anledning av annektering av . bör därför ta en mer aktiv del i och högre prioritera arbetet i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.