mot · H4023304 · 2016-10-05 00:00:00 — Att Liberalerna svikit i denna fråga och gjort gemensam sak med den rödgröna regeringen bekräftar att gjorde skillnad i alliansregeringen som familjens röst. Många verktyg kan användas för att stärka familjens roll i samhället. Vårdnadsbidraget – som drivit – har inte varit ett mål i sig, utan ett verktyg för att öka familjers frihet. Det är ett faktum att denna möjlighet nu har avskaffats och vi behöver därför finna andra vägar framåt. Det ska dock inte råda några tvivel om att målet alltjämt är detsamma: att familjer ska kunna stå på egna ben och ta ansvar för sin egen försörjning som mer valfrihet i barnomsorgen och mer tid för barnen skapas. Med den rödgröna regeringen går familjepolitiken i helt fel riktning. Högskattepolitiken och det ökade reglerandet inskränker familjernas frihet som det politiska inflytandet över människors liv utökas. Detta är väldigt beklagligt och en av de främsta anledningarna till att det behövs en alliansregering, med ett ännu starkare kristdemokratiskt inflytande. står inför ett familjepolitiskt vägval där partier på hela den politiska skalan aktivt vill försvaga familjens roll i samhället, medan tvärtom vill stärka den. I denna partimotion redogör vi för våra viktigaste förslag för att underlätta familjebildning, möjliggöra för föräldrar att spendera mer tid med sina barn och förbättra förutsättningarna att kombinera familjeliv och arbete. 2 Familjesäkra politiken – tid och rum för relationer Det pågår – och har under ett antal årtionden pågått – en individualisering i samhället. Människor kan , på ett helt annat sätt än tidigare, välja att utforma sina liv utifrån egna önskemål, värderingar och intressen. Olika grupptillhörigheter och kollektiva förväntningar är inte på något sätt oviktiga, men de tenderar att betyda allt mindre för de olika val personer gör vad gäller exempelvis utbildning, yrke, familjebildning, religiös tillhörighet och politisk övertygelse. I många avseenden är individualiseringen positiv. Den kan innebära att enskilda personers makt över sina egna liv ökar. Fler kan välja att gå sin egen väg genom livet. Allt fler kan förverkliga sina egna drömmar och livsmål. Men det finns också avigsidor och risker med utvecklingen. Om individualiseringen leder till bräckligare, mindre stabila, gemenskaper kan tilltron, tryggheten och sammanhållningen i samhället påverkas negativt. Inte minst kan detta drabba barnen som är beroende av trygga och stabila relationer med sina föräldrar för att utvecklas positivt. Men nära relationer är inte bara viktigt för barn utan påverkar välbefinnande, hälsa och livslängd även för vuxna. Enligt vissa studier är social isolering lika skadligt som rökning och alkoholmissbruk. Politiken i stort, men inte minst familjepolitiken, bör därför utformas med hänsyn tagen till människors behov av att leva i nära gemenskap med andra. Om målet är människors välbefinnande är det alltför kortsiktigt att enbart fokusera på ekonomisk tillväxt, minskad arbetslöshet, bättre miljö eller något annat. Hur viktiga dessa målsättningar än är – och de är mycket viktiga – så bör politiken utgå från en helhetssyn på människan och alltid ta hänsyn till behovet av familj och nära relationer. Hemmiljö och familjeliv påverkar vår hälsa och livskvalitet. I ett bredare perspektiv blir de mänskliga resurserna en allt mer avgörande faktor för ett lands konkurrenskraft och ekonomiska utveckling. Människor som har balans i tillvaron och mår bra lär sig mer och presterar bättre. Familjernas situation och förutsättningar får också långsiktiga effekter eftersom det är där nästa generations medborgare formas. Det handlar inte bara om familjepolitiken. Familjernas förutsättningar påverkas av beslut inom en rad olika politikområden – skattepolitik, socialförsäkringarnas utformning, skolpolitik, arbetsmarknadspolitik, integrations- och migrationspolitik, bostadspolitik – listan kan göras lång. Vi anser därför att alla politiska beslut ska analyseras utifrån vilka konsekvenser de får för familjer och nära relationer på samma sätt som man beaktar bl.a. miljöaspekter. Det kan handla om att identifiera hur ett förslag påverkar familjernas ekonomiska situation, hur balansen mellan arbete och fritid upprätthålls och hur det påverkar förutsättningarna att värna och vårda positiva familjerelationer. Vi vill helt enkelt familjesäkra politiken. Flera andra länder har utformat modeller för familjekonsekvensanalyser. och är två exempel. 3 Möjlighet till mer tid för barnen Familjer ser olika ut och har olika förutsättningar. Barn har olika behov och föräldrar har olika önskemål och gör olika prioriteringar. Det är föräldrarna som har det primära ansvaret att avgöra vad som är bäst för deras barn och deras familj – inte staten eller kommunen. Att utveckla en trygg anknytning mellan förälder och barn tar tid och måste få ta tid. i livet med småbarn måste därför omsorgen om dem få vara den primära uppgiften. Under barnets första är behovet av föräldrarna som allra störst. [12] vill ge fler valmöjligheter för familjer att välja den livsstil i allmänhet och den barnomsorgsform i synnerhet som passar dem och deras barn bäst. Det finns inget folkligt stöd för att begränsa vilka former av barnomsorg som familjer ska kunna välja eller att politiker i större utsträckning ska bestämma vem som ska vara föräldraledig och hur . Däremot finns undersökningar som visar det motsatta förhållandet. En Novusmätning visar exempelvis att en överväldigande majoritet, , av befolkningen anser att föräldrarna själva ska få bestämma hur föräldraförsäkringen ska fördelas. Även bland vänsterregeringens egna väljare är det som anser att det är föräldrarna själva som ska bestämma över föräldraförsäkringen. genomförde en undersökning som visar att en stor majoritet av föräldrarna, av kvinnorna och av männen, är nöjda med den fördelning som de har gjort av föräldraledigheten. Föräldrarnas egna val måste respekteras. Kristdemokratisk familjepolitik syftar bland annat till att möjliggöra för föräldrar att spendera mer tid med sina barn och till att öka familjers handlingsutrymme. Därför behöver barnfamiljernas möjligheter till flexibla val öka, inte begränsas ytterligare. Föräldraskapet ska uppvärderas. Därför är det viktigt med en generös men flexibel föräldraförsäkring. 3.1 Ökad flexibilitet i föräldraförsäkringen – fritt uttag Dagens regelverk medger en relativt flexibel användning av föräldraförsäkringen under barnets första levnadsår. Vid barnets ettårsdag inträder dock ett antal begränsande regler och villkor som starkt styr såväl hur uttaget av föräldrapenningen sker samt planeringen av eventuella syskon. vill att makten över föräldraförsäkringen i större utsträckning ska flyttas till föräldrarna. Föräldraförsäkringen är individualiserad. Föräldrarna har rätt till hälften av dagarna vardera. På så sätt poängteras föräldrarnas betydelse för barnet och båda föräldrarna ges möjlighet till en nära kontakt med sitt barn. Detta är vi mycket positiva till. Men föräldraskapet är ett gemensamt åtagande och därför är det också föräldrarna själva som gemensamt ska få avgöra om och hur dagarna sedan ska överlåtas och användas. Ju mer fyrkantiga system som skapas, desto sämre passar de olika familjers vardag. Vi motsätter oss därför vänsterregeringens ökade kvotering av föräldraförsäkringen, förbudet för föräldrarna att överlåta dagar till varandra. Då vi ser föräldraskapet som ett gemensamt åtagande och eftersom att vi tror att föräldrar vet bäst vad som passar den egna familjen och det egna barnet, vill vi också ta bort de begränsningar att överlåta dagar som finns . Föräldrarna ska få ökad makt över sina föräldrapenningdagar och hur dessa fördelas. Det finns dock även andra starkt begränsande och styrande regler i föräldraförsäkringen. En sådan regel är att den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) påverkas om man går ner i arbetstid utan att fylla ut med lika många föräldrapenningdagar. Det innebär att många föräldrar känner sig pressade att ta ut sina dagar så fort som möjligt, även om han eller hon hellre vill ta ut färre dagar för att på så sätt kunna förlänga den tid vederbörande är hemma med barnet. Dessa regler missgynnar inte minst pappor eftersom de oftast – av naturliga, biologiska skäl – är föräldralediga när barnet är lite äldre. Det finns också en begränsande regel som innebär att man måste bli gravid och från det första barnets födelse för att kunna behålla sin ursprungliga föräldrapenningnivå, vilket ibland kallas för ”snabbhetspremien”. Vi vill att både den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) och den föräldrapenninggrundande inkomsten (FGI) för föräldralediga skyddas . Även rätten till föräldraledighet inskränker möjligheten att nyttja föräldraförsäkringen flexibelt. Varje förälder har möjlighet att vara tjänstledig på heltid så länge barnet är under eller då föräldradagar tas ut. Vi vill utöka den möjligheten så att varje förälder utöver att vara tjänstledig då föräldradagar tas ut ges möjlighet att vara tjänstledig på heltid . Med våra förändringar skulle det bli möjligt för de föräldrar som vill att vänta tills barnet är innan det börjar förskola. Det skulle också underlätta för de föräldrar som barnets första år vill gå ner i arbetstid för att barnets dagar i barnomsorgen inte ska behöva bli så långa utan att föräldrarnas långsiktiga ekonomiska skydd eller förankring på arbetsmarknaden riskeras. För att ytterligare öka flexibiliteten i föräldraförsäkringen vill vi även ta bort gällande krav att måste tas ut på sjukpenningsgrundande nivå. 3.2 Möjlighet att överlåta föräldrapenningdagar till närstående finns det en begränsad möjlighet för föräldrar att överlåta sina föräldrapenningdagar till en annan person i barnets närhet. Denna möjlighet gäller om en vårdnadshavare har ensam vårdnad om barnet och i de fall då en vårdnadshavare/förälder med gemensam vårdnad bor ihop med en annan person som denne antingen är eller har varit gift/registrerad partner alternativt har gemensamma barn med. Föräldrapenningdagarna gör det möjligt att under barnets första tid vara hemma som det finns både en ekonomisk trygghet och det ekonomiska skyddet och kontakten med arbetsmarknaden upprätthålls på lång sikt. För barnet innebär det att det ges möjlighet att bli omvårdat av en person som barnet kan bygga en trygg anknytning till. Vanligast är att den personen den är mamman och , uppemot är det pappan. För alla barn ser inte familjen eller situationen ut så att detta är möjligt. Vi vill därför utvidga denna överlåtelsemöjlighet till att även omfatta andra närstående personer. Det skulle öka flexibiliteten för olika familjekonstellationer, såsom exempelvis samkönade familjer eller ombildade familjer. Men det skulle även tillföra möjligheten att överlåta föräldrapenningdagar till andra närstående som inte i direkt mening lever i samma hushåll, såsom far- och morföräldrar eller vuxna syskon. För barnet är det viktigt att det i livet får en trygg anknytning och vem som står barnet så nära att den lämpar sig att bli ytterligare en anknytningsperson kan föräldern/föräldrarna bäst avgöra. En utökad överlåtelsemöjlighet skulle skapa utrymme för fler olika lösningar och anknytning till fler närstående personer, som föräldrarna ges ett ökat ansvar för sin egen vardag. Överlåtelsemöjligheten ska dock inte gälla barnflickor eller andra liknande lösningar. Det troliga är att barnets vårdnadshavare är de som i första hand kommer att använda sig av föräldrapenningen även fortsättningsvis, men överlåtandemöjligheten öppnar för en flexibilitet som kan vara viktig i vissa fall. Inkomstbortfallsprincipen ska tillämpas för den som tar ut föräldrapenningen. 3.3 Ökat antal dubbeldagar medverkade till att införa en möjlighet för föräldrar att vara hemma med föräldrapenning för samma barn i totalt . har varje förälder med andra ord 30 så kallade dubbeldagar. Syftet med dubbeldagarna är att ge föräldrar möjlighet att hitta nya rutiner, grundlägga det gemensamma nya ansvaret och hitta formerna för sin familj. När möjligheten att ta ut dubbeldagar infördes tog drygt 48 600 föräldrar ut dessa. hade antalet föräldrar som använt dubbeldagarna ökat till drygt 69 500. Vi vill införa en möjlighet att använda ett valfritt antal av de befintliga föräldrapenningdagarna, som dubbeldagar. På så sätt ökar möjligheterna för varje familj att utifrån sina egna förutsättningar skapa en god vardag med sitt barn. Eftersom kvinnor och män i många familjer har olika inkomster kan det i sig påverka hur föräldraledigheten fördelas. Jämställdhetsbonusen ska därför ses som en reform för att undanröja en del av de ekonomiska hinder som kan finnas för dem som skulle vilja göra ett annat val, utan att begränsa valmöjligheterna eller försämra för dem som väljer på annat sätt. Vi respekterar de val som föräldrarna själva gör. Vi avsätter för att återinföra jämställdhetsbonusen. 3.5 Stärkt pensionsrätt för barnår Dagens kvinnliga ålderspensionärer har i regel lägre pension än manliga ålderspensionärer. Det beror på att kvinnor har en lägre pensionsgrundande inkomst än män, vilket i sin tur huvudsakligen grundar sig på ojämlikheter i lönestrukturen och på att kvinnor historiskt i genomsnitt har arbetat färre år än män. Enligt SCB är den enskilt största förklaringen till löneskillnaderna mellan män och kvinnor att de finns i olika yrken och att män i genomsnitt har högre lön än kvinnor i de flesta yrkena, även i många kvinnodominerade sådana. En annan faktor är att kvinnor tar ut en större del av föräldraledigheten och att de oftare går ner i deltid när barnen är små. finns i pensionssystemet, efter ett kristdemokratiskt initiativ, en rätt att tillgodoräkna sig pensionsrätt för så kallade barnår. Det innebär att upp till kan räknas som pensionsgrundande för den av föräldrarna som har haft en lägre inkomst, bland annat på grund av längre föräldraledighet och deltidsarbete. Denna reform har varit viktig eftersom den dels stärker framför allt kvinnors pensioner men även för att den signalerar att det är en viktig samhällsinsats att ta hand om sina barn. arbetar många kvinnor deltid även efter barnets fyraårsdag. För att ytterligare kompensera de föräldrar som går ner i arbetstid, eller är hemma med sjuka barn i större utsträckning – vilket fortfarande oftast är kvinnor – vill vi utöka antalet barnrättsår från fyra till fem. Dessutom föreslår vi att den generella jämförelseinkomsten i barnrättsåren höjs från till , så att de med lägst inkomst får en högre pensionsrätt. Detta är förslag som också har fört fram. Enligt myndigheten uppskattas dessa förändringar minska gapet mellan mäns och kvinnors intjänande till den allmänna pensionen med . [14] Införandet av ytterligare ett barnrättsår samt höjning av jämförelseinkomsten i barnrättsåren beräknas kosta . Vi föreslår att detta finansieras genom ett avskaffande av pensionsrätt för studieår, något som också har föreslagit. 3.6 Automatisk delad premiepension för föräldrar Allt för få känner till möjligheten att överföra den så kallade premiepensionen mellan gifta/registrerad partner, så att pensionen utjämnas något mellan den som tjänar mer och den som tjänar mindre. Jämställdhetsskäl talar starkt för att grundregeln ska vara att den intjänade premiepensionen automatiskt delas lika mellan makar så länge de har gemensamma barn som inte har fyllt och att de som vill frångå denna regel aktivt bör begära detta. Det ska också i fortsättningen vara möjligt att överföra hela sin premiepension till sin make/maka/registrerad partner. Det bör utredas om samma förutsättningar kan gälla sammanboende med gemensamma barn. innebär en delning av premiepensionen också att överföringen minskas [15], så att mottagaren får av beloppet medan resten av pengarna fördelas som så kallad arvsvinst. Vi föreslår att detta avdrag slopas helt. Överföring av premiepensionsrätt ska inte bestraffas utan uppmuntras. 3.7 Förenkla reglerna vid vab Dagens regler är onödigt krångliga när det gäller att anmäla tillfällig föräldrapenning. Först ska en anmälan göras som barnet insjuknar och sedan ska en begäran om tillfällig föräldrapenning göras dagen då föräldern är tillbaka på arbetet. Anmälan fyller inget motiverat syfte utan ses som krångligt och föräldrar som missar att göra en anmälan tror att de då inte kan begära tillfällig föräldrapenning. Vi föreslår att en förenkling görs genom att slopa själva anmälan, något som även har föreslagit. Istället ska en begäran räcka. ska även fortsätta att arbeta med kontroller så att systemet inte missbrukas. 3.8 Graviditetspeng – trygghet i väntans tider saknas ett generellt system som möjliggör för gravida att i slutet av graviditeten trappa ner eller att helt avstå från arbete. är behovet av samhällsstöd stort. En mycket stor del av alla gravida uppbär någon form av ersättning i graviditeten. De flesta hänvisas till att ta ut sin föräldrapenning . Ett fåtal får graviditetspenning (tidigare havandeskapspenning) för att miljön som de arbetar i anses farlig för dem. Andra sjukskrivs, något som har varit omdebatterat då bedömningarna har varierat bland läkare och . Rättsosäkerheten har varit hög. har påpekat att hanteringen av tre olika förmåner och gränsdragningen mellan dessa orsakar problem. Dessutom riskerar dagens system att upplevas som oförutsägbart och orättvist. och flera utredningar har därför föreslagit införandet av ett generellt ersättningssystem för gravida. Vi vill stärka tryggheten för kvinnor i slutet av graviditeten. Vi föreslår därför att en generell graviditetspeng under i graviditeten införs. Graviditetspengen ska ses som en möjlighet för den kvinna som vill utnyttja den. Utformningen bör likna tillfällig föräldrapenning och antalet ersatta dagar bör därmed uppgå till 20–, beroende av månadens längd. Dagarna ska inte kunna sparas. Rätten till graviditetspenning (tidigare havandeskapspenning) före beräknad födsel kvarstår. Det nya systemet blir enklare, bättre och mer rättssäkert. Frågan om en graviditetspeng bör utredas vidare. 4 Mer valfrihet och stärkt kvalitet i barnomsorgen Förskolan har byggts ut i mycket snabb takt. En stor andel barn i tillbringar nu den största delen av sin vakna tid i förskolan. var av alla 1–5-åringar inskrivna i förskolan, vilket motsvarar drygt 490 000 barn. [16] Det är därför angeläget att förskolan håller högsta klass. Barnomsorgspolitiken har dock i stor utsträckning fokuserat på tillgången till förskolan snarare än kvaliteten på verksamheten. Resultatet har bland annat blivit allt större barngrupper. För att alla föräldrar ska hitta ett alternativ som passar just dem och deras barn måste det finnas en väl utbyggd barnomsorg med olika alternativ. Vi vill att det ska finnas en mångfald av barnomsorgsformer med olika inriktning och huvudmän; familjedaghem, förskolor, öppna förskolor och fritidshem. Det ställer krav på att kommunerna kan erbjuda likvärdiga villkor för alla godkända barnomsorgs- och förskoleverksamheter. Vi vill förbättra kvaliteten i barnomsorgen, där barnens behov och rättigheter utgör grunden. Målet för förskolan och annan barnomsorg bör vara att möta varje barns behov av trygg omsorg, stimulans, lek, gemenskap och utveckling. Målet för oss är att föräldrarna ska kunna välja den omsorg som är bäst för deras barn, att det finns olika barnomsorgsformer samt att all barnomsorg håller hög kvalitet. Minskade barngrupper och bättre förutsättningar för familjedaghem är prioriterade delar i detta arbete. Valfriheten i sig och konkurrensen mellan olika barnomsorgsformer gynnar kvaliteten. 4.1 och utveckla barnomsorgspengen – även för egna barn Syftet med denna är att öka föräldrarnas valfrihet och möjlighet att välja bland olika former av pedagogisk verksamhet för sina barn. beslutade om ändringar i skollagen som ger enskilda förskolor och fritidshem etableringsfrihet. Barnomsorgspengen innebär att kommunerna också blir skyldiga att godkänna andra pedagogiska omsorgsformer i enskild regi, inte bara förskolor och fritidshem. I praktiken innebär det alltså en utökning av etableringsfriheten till att innefatta all form av förskole- och skolbarnsomsorg. Barnomsorgspengen är en välkommen och efterlängtad reform. Reglerna innebär att makten över barnomsorgen flyttas närmare föräldrarna, där den rätteligen bör ligga. Dessvärre ger regelverket stort utrymme för kommunerna att på olika sätt förhindra verksamhet som föräldrarna egentligen efterfrågar. Reformen har inte heller marknadsförts, vilket gör att det är få föräldrar som känner till vilka möjligheter som finns. Det behövs bättre information till föräldrarna om barnomsorgspengen och hur den kan användas. Kommunernas skyldighet att informera om barnomsorgspengen behöver därför skärpas. anser också att bland annat bestämmelsen i skollagen om att en kommun får neka att betala barnomsorgspeng till en enskild som vill bedriva familjedaghem eller annan pedagogisk omsorg med hänvisning till ”påtagliga negativa följder för kommunens motsvarande verksamhet” ska tas bort. Etableringsfriheten är för viktig för att begränsas av detta. vill också att det ska finnas möjlighet för föräldrar att få barnomsorgspeng för omsorg om enbart egna barn och anhörigas barn i hemmet. För att få del av barnomsorgspeng för egna barn och anhörigas barn, bör kraven på pedagogiskt innehåll inte vara lika högt ställda. Barnomsorgspengen ska uppgå till per barn och månad och betraktas som inkomst och vara skattepliktig. Barnomsorgspengen kan inte tas ut som föräldraförsäkring eller ersättningar från andra transfereringssystem. Barnomsorgspeng för egna barn gäller barn . Vi avsätter för att införa en barnomsorgspeng för egna barn. 4.2 Tak för barngruppernas storlek i förskolan – max tolv barn i småbarnsgrupp föräldraundersökning visar att föräldrar är nöjda med personalens arbete och pedagogiken. Mindre nöjda är de däremot med barngruppernas storlek. [17] Enligt visar både myndighetens egna rapporter och Skolinspektionens kvalitetsgranskning att såväl personal som föräldrar anser att barngrupperna är för stora. Forskning visar också att personalen anser att det är för många barn i flera av dagens förskolegrupper. En del av de slutsatser som redogör för i en genomgång av forskning relaterad till barngruppers storlek är: ”Om en barngrupp blir för stor riskerar de positiva effekterna av att vistas i en grupp att bytas till sin motsats. Relationer kan bli svåra att överblicka för barnen vilket kan skapa en känsla av anonymitet och otrygghet, något som i sin tur kan leda till ett aggressivt beteende eller andra yttringar såsom trötthet, nedstämdhet och håglöshet.” Barngruppernas storlek har också betydelse för barns trygghet, utveckling och lärande. Forskning visar också att ju yngre barnen är desto färre barn bör det vara i gruppen. Därför bör barngruppernas storlek ha samband med barns ålder, 1–respektive 4–. [19] ger som riktmärke för antalet barn i en barngrupp på förskolan 6–12 barn för barn i åldern 1–respektive 9–15 barn för barn i åldern 4–. Småbarnsgrupperna i förskolan är allt för stora. Grupper för barn mellan , utgjorde drygt en tredjedel av det totala antalet grupper. I genomsnitt gick det 13,6 barn per småbarnsgrupp, men där av småbarnsgrupperna hade mellan 13 och 15 barn och av grupperna hade 16 barn eller fler. [21] Det är således långt fler barn i småbarnsgrupperna än vad har som riktvärde. Denna utveckling måste brytas. För barnet är det viktiga hur många vuxna och hur många andra barn som det enskilda barnet behöver förhålla sig till i förskolan. vill att kommunerna inför ett tak för barngruppernas storlek i förskolan, om högst tolv barn för åldrarna 1–och högst 15 barn för åldrarna 4–. har länge arbetat för att minska barngrupperna i förskolan och finansierade tillsammans med övriga allianspartier minskade barngrupper i statsbudgeten . finns det därför ett statsbidrag om som utgår till kommuner som minskar barngruppernas storlek.