mot · H402159 · 2016-09-28 00:00:00 — En aktiv freds- och säkerhetspolitik 3.2Vikten av en självständig utrikespolitik 4.1Utrikespolitik, handel och vapenexport 4.2Myndigheter, organisationer och mellanfolkliga kontakter 4.3Civil och militär samverkan 7.1FN:s resolutioner , 1820 och 1960 7.1.1Kvinnor, fred och säkerhet – resolution och 1820 7.1.2Det sexualiserade våldet – resolution och 1960 8.1Vi värnar den militära alliansfriheten, FN och folkrätten 8.2Försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete inom 8.3En aktiv roll i 8.5.1Militära operationer under Natoflagg 9Gemensam säkerhet tillsammans med andra 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med konkreta och kostnadsberäknade förslag på hur man avser att förbättra skyddet av samhällsviktiga funktioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör prioritera arbetet med att förebygga väpnade konflikter i högre utsträckning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i syfte att konkretisera arbetet med att förebygga väpnade internationella konflikter bör upprätta en heltäckande handlingsplan för ändamålet samt återkomma med ett förslag på hur arbetet ska organiseras på ett mer effektivt sätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen regelbundet bör utarbeta en regeringsskrivelse om arbetet med att förebygga väpnade konflikter som både utvärderar tidigare insatser och diskuterar framtida prioriteringar, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör arbeta för ökade diplomatiska kontakter i syfte att motverka internationella spänningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör införa ett nationellt vapenembargo mot och verka inom EU för att unionen inför ett liknande embargo, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag på nytt regelverk för svensk vapenexport senast /2018 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör uppdra åt berörda myndigheter att öka stödet till folk till folk-samarbetet med och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att visumtvånget för ryska medborgare bör avvecklas för turister och studenter samt företrädare för civila samhället och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att civila och militära insatser alltid bör hållas separerade när det gäller personal, materiel och ekonomiska resurser i internationella insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att både i EU och i FN ska arbeta för en global nedrustning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör spela en aktivare roll i syfte att skapa ett ökat samarbete runt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen tillsammans med grannländerna bör arbeta för ett utökat utrymme för spaningsflygningar i närområdet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör få ett särskilt uppdrag att arbeta för att främja en säkerhetsgemenskap och en demokratisk utveckling i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge berörda myndigheter i uppdrag att särskilt arbeta för ett ökat internationellt forskningsutbyte kring säkerhetspolitiska frågor och fredsfrämjande insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör sätta upp mål och delmål för att nå målet att av deltagarna vid fredsbevarande insatser ska vara kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en särskild svensk ambassadör bör tillsättas för att stärka det svenska arbetet med att implementera resolution och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i kontakt med berörda myndigheter bör säkerställa att det finns tillgänglig information och nödvändiga rutiner för att möjliggöra uppgiftslämnande gällande sexuellt våld, sexuella trakasserier eller liknande missförhållanden för anställda inom Försvarsmakten oavsett arbetsplats och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen till bör redovisa arbetet med att implementera FN:s resolution och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att alla samarbetsländer vid internationella insatser ska ha en handlingsplan för att implementera FN:s resolution och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att , , skaffar sig den kompetens som krävs för att kunna utreda misstankar om sexuellt våld och avsätter tillräckligt med resurser för att samla in bevis, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att alla internationella insatser arbetar förebyggande för att motverka sexualiserat våld och övergrepp gentemot civilbefolkningen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fredsskapande, fredsbevarande och fredsfrämjande åtgärder enbart ska ske på FN:s uppdrag eller annan folkrättslig grund och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ta en mer aktiv del i och högre prioritera arbetet i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör avbryta allt samarbete som bidrar till militariseringen av EU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör motsätta sig alla riktlinjer eller regelverk inom EU som kan leda till att vår möjlighet att reglera vapenhandeln begränsas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör lämna Europeiska försvarsbyrån och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inte bör inleda några förhandlingar eller vidta andra åtgärder i syfte att ansöka om medlemskap i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör avstå från att delta i Natoledda internationella insatser som inte bidrar till fred, utveckling och säkerhet för civilbefolkningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör lämna Natos reservstyrka Response Forces Pool och i stället söka andra samarbeten, främst med de nordiska länderna, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör riva upp samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den svenska representationen på omgående bör avvecklas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör lämna Partnerskap för fred och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör avbryta de samarbeten som finns med Nato Stratcom och att regeringen bör avstå från att söka svenskt medlemskap i centret och tillkännager detta för regeringen. 3 En förebyggande säkerhetspolitik Principiellt kan säkerhetspolitiken rymma två element: direkta försvarsåtgärder mot angrepp eller politiska åtgärder avsedda att minska konfliktrisker, motverka internationell spänning och förhindra att hot och väpnade konflikter uppstår. Den så viktiga säkerhetspolitiska debatten reduceras alltför ofta till en försvarsdebatt och försvarsdebatten i sin tur reduceras till en fråga om enbart det militära försvaret. menar att en framgångsrik säkerhetspolitik måste spänna över ett brett fält och inkludera såväl fattigdomsbekämpning och åtgärder för jämlikhet som konflikthantering och diplomatiska insatser. Det är heller inte bara Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) som har en roll i det säkerhetspolitiska arbetet, utan även andra myndigheter och civilsamhället. anser att som militärt alliansfritt land har en viktig uppgift i världen. Som opartisk aktör kan vi agera medlare i internationella konflikter och ställa upp som värdland för fredsförhandlingar. Vår militära alliansfrihet stärker också vår trovärdighet när det gäller biståndspolitiken. Förändringarna i vår omvärld har varit omvälvande och i huvudsak positiva. För del har det slut inneburit att de allvarligaste hoten mot vår säkerhet försvunnit. har en ny osäkerhet vuxit fram. Globaliseringen har förändrat världsbilden. Nya stormakter växer fram och det militära invasionshotet mot har ersatts av en mer mångfasetterad hotbild. och världen står inför större utmaningar och vi befinner oss i ett i många avseenden nytt säkerhetspolitiskt läge. destabiliseringsförsök, kriget i och turkiska kränkningar av mänskliga rättigheter genererar en politisk osäkerhet som terrordåd och ökande fascistiska strömningar skapar osäkerhet och otrygghet i . Också klimatförändringar, pandemier och naturkatastrofer måste inkluderas i det säkerhetspolitiska perspektivet. är fler människor på flykt i världen som en konsekvens av klimatförändringarna än p.g.a. krig och konflikter. Trots betydande framsteg i enlighet med millenniemålen svälter människor fortfarande ihjäl och många dör i enkla eller okomplicerade sjukdomar och i samband med graviditet och förlossning i stora delar av världen. Den säkerhetspolitiska situationen i har försämrats. Vi ser med oro på att den ryska ledningen har visat sig beredd att använda militära medel för att uppnå politiska mål. Det finns inga ursäkter för agerande vad gäller och annekteringen av . är ett säkerhetspolitiskt hot, först och främst mot alla i som motsätter sig styret i Kreml. imperialistiska politik utgör också ett direkt hot mot befolkningen i flera grannländer – , , och länderna i – inte främst mot . Med tanke på 2014:23 om informationssäkerhet i den civila statsförvaltningen bör tempot höjas i arbetet med att skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är viktiga för totalförsvaret. Regeringen bör återkomma med konkreta och kostnadsberäknade förslag på hur man avser att förbättra skyddet av samhällsviktiga funktioner. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Utgångspunkten för försvars- och säkerhetspolitik ska vara att värna vårt lands säkerhet. Det kräver en modern försvarsmakt som har förmågan att möta de olika former av hot som vårt land kan ställas inför, men som också har möjlighet att vara en fredsbevarande kraft i andra delar av världen. Det kräver att har en trovärdig militär alliansfrihet. Vårt lands säkerhet förutsätter också en aktiv, självständig utrikespolitik med ett brett engagemang för demokrati, mänskliga rättigheter och folkrätt, för kvinnors frigörelse och global social rättvisa. Men det kräver också ett brett internationellt engagemang för nedrustning, konfliktförebyggande insatser, ett starkt FN, återupprättad respekt för folkrätten och minskad vapenhandel, ett förbud mot vapenexport till diktaturer, krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna samt ett internationellt förbud mot massförstörelsevapen. militära alliansfrihet har tjänat oss och vår omvärld väl och har möjlighet att göra det . Den militära alliansfriheten har bidragit till att generation efter generation i kunnat leva i fred. Den militära alliansfriheten har dessutom gett oss ett utrikespolitiskt handlingsutrymme som gjort att kunnat spela en viktig internationell roll för fred och nedrustning – när den politiska viljan funnits. har dock sakta men säkert övergivit en traditionell och framgångsrik säkerhetspolitik som byggt på militär alliansfrihet, nedrustning, fredliga lösningar på konflikter, stöd till FN och solidaritet med tredje världen. Sedan vi blev medlemmar i unionen har den svenska militära alliansfriheten urholkats alltmer. är vi med och bidrar till militariseringen av EU, vårt samarbete med Nato stärks och det uppstår allt oftare frågetecken kring de internationella militära insatser vi deltar i. är emot denna utveckling. menar att en oberoende och militärt alliansfri utrikespolitik är avgörande för handlingsfrihet även . Vi vill att främst ska inrikta sin internationella säkerhetspolitik på fredliga lösningar och på att förebygga kriser snarare än att förespråka militära lösningar. Kvinnors roll i det säkerhetsbyggande arbetet och i konflikter är av särskilt intresse eftersom dessa frågor alltför sällan finns med på den internationella säkerhetspolitiska agendan. Traditionella säkerhetsbegrepp fokuserar på statens säkerhet mot externa militära hot men klarar inte av att fånga den bredd av utmaningar vi står inför . De traditionella instrumenten för att skapa säkerhet – militär maktbalans och avskräckning – är alltför trubbiga för att hantera de många utmaningarna. För att möta dagens säkerhetsproblem krävs därför en bredare syn på vad säkerhet är och vem den är till för. Vi måste lära oss att se på världen med nya ögon. Därför behöver vi en ny begreppsapparat. Det krävs också en kraftigt uppdaterad verktygslåda med olika instrument, processer och metoder som hjälper oss att skapa säkerhet. Det militära instrumentet är praktiskt taget verkningslöst när det gäller att hantera klimathot, pandemier och fattigdom, men även mot terrorism och mot stater som söker destabilisera sina grannar. En stark tonvikt måste läggas på att förebygga att motsättningar eskalerar till väpnad konflikt. Tanken på att säkerhet måste byggas tillsammans med andra är knappast ny. Redan förbundskansler formulerade, trots det då rådande , en s.k. Ost-politik med samarbetsinslag och kritiserades hårt för detta, men fick till slut 1971. kompletterade med en handfast nedrustningsagenda under begreppet ”gemensam säkerhet”. Tanken var att fortsatt kapprustning förr eller senare leder till en urladdning. Man föreslog i stället kärnvapenfria zoner, tillbakadragande av vapensystem i gränsområdena samt konkreta nedrustningsåtgärder i kontrollerbara former. Mänsklig säkerhet är ett begrepp som kan bilda utgångspunkt för ett nytänkande. Det myntades inom FN-systemet 1994 () och markerar en förskjutning från staters säkerhet genom vapen, till folkens och människornas säkerhet genom utveckling och samarbete. Genom att flytta fokus från staten till människorna förändras vår bild av vad som bör ingå i och prioriteras i en säkerhetspolitisk debatt, och än mer av hur säkerhetsproblem bör lösas. Minst lika viktiga säkerhetspolitiska instrument som det militära blir därför satsningar på utbildning, fattigdomsbekämpning och respekt för mänskliga rättigheter. Kvinnors fullständiga deltagande i alla aspekter av samhället, inte minst inom medling, förhandling, konfliktlösning och återuppbyggnad av samhällen efter krig ska vara en självklarhet, men förblir (trots viktiga framsteg) en stor outnyttjad resurs för ökad säkerhet. Som medlem i EU och förespråkare för fredliga lösningar på konflikter är det viktigt att är med och lyfter viktiga säkerhetspolitiska frågor. Eftersom säkerhetshot mot kvinnor sällan finns med på den säkerhetspolitiska agendan vill förändra säkerhetsbegreppet till att även inkludera kvinnors säkerhet. Brist på makt, inflytande och rörelsefrihet, brist på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt mäns våld mot kvinnor är viktiga säkerhetsfrågor både nationellt och internationellt. Klimatförändringar borde uppta en större plats i planering för krisberedskap. Klimatförändringarna är redan här och kommer att påverkas kraftigare av dessa . Cyberhot är också ett eftersatt område. En robust cyberförsvarsförmåga är nödvändig för att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och system. Även om denna bredare syn på säkerhetspolitik är förankrad i goda formuleringar och bred politisk enighet ser verkligheten annorlunda ut. Den breda säkerhetspolitiska analysen stannar nämligen på papper och i deklarationer medan den militära komponenten får nästan all uppmärksamhet i debatten och i åtgärderna. Bl.a. professor har i en debattartikel (Mänsklig Säkerhet ) kritiserat den försvarspolitiska inriktningen för att inte gå i linje med de verkliga problemen: ”Inför det nu aktuella försvarsbeslutet hette rapporten i en globaliserad värld. Där tecknas en mångdimensionell bild av globalisering, teknikutveckling, miljö och klimat, geopolitik och rustningar. går man direkt på Försvarsmaktens inriktning. Alla de hot och säkerhetsproblem som inte kan mötas med militära medel lämnas i stor utsträckning obeaktade och överlag ofinansierade.” deltar i en rad internationella samarbeten som, trots att de sker till relativt höga kostnader, inte förmår skapa säkerhet – varken för eller för vår omvärld. vill se en offensiv freds- och säkerhetspolitik som sätter demokrati, folkrätt och mänskliga rättigheter i centrum. Vi vill se en omfördelning där resurser flyttas från några av våra största militärt inriktade internationella samarbeten till förebyggande och säkerhetsskapande åtgärder. 3.2 Vikten av en självständig utrikespolitik vill betona vikten av ett folkligt förankrat försvar och en trovärdig svensk militär alliansfrihet. Militär alliansfrihet är en förutsättning för att kunna föra en självständig och progressiv utrikespolitik. ser internationella samarbeten som en nödvändig och självklar del av ett globalt säkerhetspolitiskt arbete. Vi värnar dock den militära alliansfriheten av samma anledning. Närmandet till Nato genom samförståndsavtalet om värdlandsstöd och deltagandet i EU:s stridsgrupper riskerar vår militära alliansfrihet och vårt oberoende. Det är en betydligt klokare säkerhetspolitisk strategi att självständigt kunna föra en progressiv utrikespolitik än att tvingas in i krig och konflikter vi själva inte valt. 4 Förebygga väpnade konflikter Internationell säkerhet ska vila på samarbete och ett starkt globalt regelverk under FN:s ledning. Världen lider ingen brist på militära styrkor och förband, men det finns ett stort underskott på humanitära insatser. har slagit fast att behovet är stort av åtgärder för att förebygga väpnade konflikter. anser att , i stället för att satsa på militära insatser, bör inrikta sin internationella säkerhetspolitik på att förebygga kriser samt hjälpa människor som drabbats av krig och katastrofer att återuppbygga sina samhällen. Våra arbetsområden bör innefatta fattigdomsbekämpning och hjälp med att utveckla demokrati och fungerande rättssamhällen. Hantering av de kriser som kan följa i spåren av förändringarna i klimatet och miljöpåverkan är också en av de stora utmaningar som svensk säkerhetspolitik bör ta sig an. Arbetet med att förebygga väpnade konflikter får enligt inte det utrymme det bör ha enligt fastslagna prioriteringar i utrikes- och säkerhetspolitiken. måste i högre grad prioritera det förebyggande arbetet som är långt mer effektivt både vad gäller mänskligt välmående, ekonomi och socialt kapital. De åtgärder som vidtar för att förebygga väpnade konflikter måste också tydligare vara kopplade till konkreta risksituationer. Det kan inte enbart vara inriktat på ett mer allmänt förebyggande arbete som först på lång sikt och indirekt kan kopplas till fredsbyggande och undanröjande av risker för väpnad konflikt. Givetvis är sådana indirekta insatser, som kan handla om utvecklingssamarbete och nedrustningsarbete, av godo men de kan inte tillåtas dölja behovet av mer konkreta insatser. bör prioritera arbetet med att förebygga väpnade konflikter i högre utsträckning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Varje konfliktsituation är unik och det finns naturligtvis ingen standardmall att följa. Potentiella konfliktområden måste uppmärksammas på ett tidigt stadium och för de aktörer som vill bidra till att fredligt lösa en konfliktsituation krävs flexibilitet, analysförmåga och anpassningsförmåga till den specifika situationen. I syfte att konkretisera arbetet med att förebygga väpnade internationella konflikter bör regeringen upprätta en heltäckande handlingsplan för ändamålet samt återkomma med ett förslag på hur arbetet ska organiseras på ett mer effektivt sätt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. De myndigheter som har ett säkerhetspolitiskt uppdrag ska ha kompetens att skaffa sig en samlad bild över det internationella läget och arbeta utifrån det perspektiv som är relevant för den specifika situationen i syfte att förebygga väpnade konflikter. Utifrån ett gott underrättelseläge kan politiska åtgärder rekommenderas i tidigt skede. Åtgärderna kan vara av varierande slag, såsom diplomatiska, politiska, ekonomiska och folkrättsliga insatser. Eftersom det förebyggande arbetet är en så viktig och prioriterad komponent i den traditionella utrikes- och säkerhetspolitiken är det också av största vikt att kunskapen om vad gör inom detta område sprids till den svenska allmänheten. ska också kunna granska den förda politiken. Regeringen bör därför regelbundet utarbeta en regeringsskrivelse om arbetet med att förebygga väpnade konflikter som både utvärderar tidigare insatser och diskuterar framtida prioriteringar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.1 Utrikespolitik, handel och vapenexport Utrikespolitiken och diplomatin kan ses som främsta försvarslinje och den behöver stärkas. Särskilt när bilaterala relationer är ansträngda bör diplomatiska kontakter användas för att ändå upprätthålla en dialog i stället för att frysa förbindelser eller lägga ned generalkonsulat och andra institutioner. T.ex. borde generalkonsulatet i av dessa skäl inte ha stängts . I det högre spänningsläge som råder kan tjäna som ett gott exempel med utbyte på högsta politiska nivå liksom kontakter mellan respektive folkvalda församlingar m.m. Regeringen bör därför arbeta för ökade diplomatiska kontakter i syfte att motverka internationella spänningar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. handel och utrikesinvesteringar präglas av inkonsekvens och godtycke. Även om varje relation med en annan stat är unik och varje situation måste bedömas utifrån sina egna förutsättningar måste handel vila på en tydlig grund där demokrati och mänskliga rättigheter värnas. Regeringens exportstrategi lyfter fram 26 länder som ska vara prioriterade i regeringens exportfrämjande arbete. Listan inkluderar en rad auktoritära regimer men saknar flera demokratiska länder som beräknas ha en hög tillväxt . ifrågasätter denna prioritering. Handel och investeringar i olika diktaturer som , SaudiArabien och senast försvaras ofta med att de innebär ökade möjligheter till en demokratisk utveckling. Men utan att kombinera handel med en medveten strategi för att påverka landet i en mer demokratisk riktning blir talet om ökad demokrati inte tillräckligt trovärdigt. Täta kontakter mellan västvärlden och det saudiska kungahuset har t.ex. lett till ytterst få, om ens några, progressiva reformer. I stället har det lett till att legitimera det rådande samhällssystemet. Att okritiskt exporterar vapen till kan inte ses som någonting annat än ett stöd för regimens handlingar. antog en resolution som kräver ett vapenembargo mot , med anledning av landets krigföring i . beslut sänder också en tydlig signal till medlemsstaterna. har lyssnat och beslutade att införa ett nationellt vapenembargo mot med hänvisning till både massiva bombningar av och massavrättningar i landet. bör följa exempel och verka inom EU för att resolution genomförs. bör införa ett nationellt vapenembargo mot och verka inom EU för att unionen inför ett liknande embargo. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.