mot · H4022766 · 2016-10-05 00:00:00 — En stärkt politik för EU:s östliga partnerskap ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska arbeta för en ambitiös strategi för hur det östliga partnerskapet ska utvecklas, ta nya initiativ i syfte att bredda och fördjupa samarbetet och vara det mest pådrivande landet i EU för partnerskapet, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det för de länder som genomför politiska och ekonomiska reformer ska finnas ett tydligt EU-medlemskapsperspektiv och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska ha ett långsiktigt engagemang för fortsatt reformering av länderna inom det östliga partnerskapet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att EU ska ge dessa partnerländer starkt stöd i deras ansträngningar och reformarbete som detta medför och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör synliggöra fördelarna med partnerskapet för medborgarna i respektive land samt verka för att involvera och engagera medborgarna i processen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU tydligare måste synliggöra de problem och möjligheter som finns med partnerskapet och hitta nya lösningar och en väg för att snabbare nå målen med partnerskapet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för möjligheten till differentiering mellan partnerskapsländerna där respektive land ska ha möjlighet att göra framsteg i sin egen takt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det östliga partnerskapet ska grunda sig i ömsesidiga utfästelser om rättsstatens principer, goda styrelseformer, respekt för de mänskliga rättigheterna, respekt för skyddet av minoriteter samt principerna om marknadsekonomi och hållbar tillväxt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fördjupa samarbetet mellan EU och partnerländerna inom energisäkerhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom EU ska arbeta för att partnerskapsländerna utvecklar rena, säkra och långsiktigt hållbara energikällor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom EU måste ställa högre krav på partnerskapsländerna när det gäller korruptionsbekämpning och tillkännager detta för regeringen. Genom det östliga partnerskapet (Öst-P) förstärks EU:s samarbete med de sex grannländerna i och . Dessa länders möjligheter att utvecklas till vitala demokratier och marknadsekonomier samt själva göra sina utrikespolitiska vägval är centrala för ett säkert och stabilt . Öst-P är för att fördjupa relationerna med sex länder i (, , , , och ). Politiken är utformad som ett partnerskap med dessa länder. Öst-P är en del av EU:s grannskapspolitik (ENP), vilken även omfattar länderna söder om . Öst-P initierades av dåvarande utrikesminister och dåvarande utrikesminister . Länderna erbjöds att förhandla om partnerskap. Bland annat skulle partnerskapet minska handelshinder, underlätta för resor och förbättra infrastrukturen för energi. skulle ett ökat samarbete med EU även stärka partnerländernas rättssystem och på så sätt minska korruption genom ekonomiskt stöd till institutioner. Bakgrunden var ett intresse från partnerländerna att närma sig EU, en ambition att stärka incitamenten för reformer och verka för ett maximalt EU-närmande för länderna och avsaknaden av en regional dimension för de europeiska grannländerna inom ENP. Politiken lanserades på toppmötet i med deltagande av samtliga EU:s medlemsstater, EU-institutionerna och partnerländer. Dess omfattning, mål och principer har fastslagits på fyra toppmöten (2009, 2011, 2013 och 2015). Enligt toppmötesdeklarationen från första mötet i syftade Öst-P till partnerländernas politiska associering och ekonomiska integration med EU. Detta skulle ske genom breda associeringsavtal som inkluderade fördjupade frihandelsområden, genom fördjupat sektoriellt samarbete och mål om viseringsfrihet. Partnerskapet var inspirerat av EU:s utvidgningspolitik men det saknades enighet inom EU om att ge länderna ett uttalat medlemskapsperspektiv. Pragdeklarationen var dock tydlig med att Öst-P:s utveckling inte innebar ett prejudikat för ländernas målsättningar gällande detta. I Warszawadeklarationen framhölls också partnerskapets särskilda roll för att stödja länder som vill ha allt närmare relationer med EU. Genom Öst-P fastslogs även att samtliga partnerländer ligger i . Toppmötet i resulterade i en gemensam toppmötesdeklaration. Deklarationen återbekräftade EU:s och partnerländernas åtaganden inom partnerskapet och framhöll särskilt områdena stärkande av institutioner och god samhällsstyrning, mobilitet och mellanfolkliga kontakter, utveckling av handelsrelationer samt sammanlänkning för det fortsatta genomförandet av partnerskapet. EU:s initiativ var inte en överraskning för . Kommunikationskanaler mellan och etablerades på ett tidigt stadium för att undvika missförstånd. I fallet hölls ett stort antal konsultationsmöten mellan och från det att avtalsförhandlingarna med lanserades tills utkastet för ett associeringsavtal var färdigt . Efter upprepade ekonomiska sanktioner och politiska påtryckningar valde Kreml till slut att pressa den tidigare Janukovitj-regimen att vägra skriva under avtalet, vilket utlöste de historiska massprotesterna på . Den strategiska kärnan i detta partnerskap kan sammanfattas med en fras från , EU:s kommissionär med ansvar för regionalpolitik, ”EU står inför valet att exportera stabilitet till grannländerna, eller importera instabilitet från samma region”. Givet det drastiskt försämrade säkerhetsläget i och en markant upptrappning av konflikten i är politisk och operationell konvergens mellan EU och grannländerna i öst viktigare . Dessa växande exponeringsytor gentemot sker i utbyte mot att länderna undergår djuplodande och smärtsamma samhällsreformer som syftar till att stävja institutionell korruption, öka insynen i och oberoendet inom rättsväsendet samt konkreta steg för att förbättra mänskliga rättigheter och stimulera makroekonomisk tillväxt. Det är EU:s mjuka makt när den är som bäst, där man skapar en ömsesidigt fördelaktig och långsiktig integrationsprocess mellan unionens 28 medlemmar och dess grannar i östra och södra . Partnerskapets huvudfokus ligger på varje partnerlands bilaterala relation med EU, därutöver har ett multilateralt samarbete etablerats som en understödjande funktion. Processen ska generera långsiktig stabilitet och förutsägbarhet, trots kortsiktiga uppoffringar från båda parter. På det bilaterala området har en del framsteg gjorts, som utvecklingen när det gäller den demokratiska utvecklingen i flera av partnerländerna varit en källa till oro. Framsteg har gjorts när det gäller det östliga partnerskapets mål om fördjupad politisk associering och ekonomisk integration med EU, genomförandet av associeringsavtalen, inklusive fördjupade frihandelsområden. Syftet med avtalen är att de berörda länderna stegvis ska stärka sin politiska associering och ekonomiska integration med EU genom att genomföra reformer och åtaganden. En majoritet av EU:s medlemsstater, inklusive , har ratificerat avtalen. har nått de krav som ställts upp för viseringsfrihet och för har stora framsteg gjorts. Det är här viktigt att EU lever upp till sina löften och faktiskt ger viseringsfrihet och inte ställer upp nya krav eller fördröjer beslutet. Här måste regeringen agera kraftfullt. Den politiska dialogen med har intensifierats och sanktionerna har suspenderats, efter att landet släppt kvarvarande politiska fångar. Partnerskapets multilaterala samarbete har utvecklats ytterligare inom områden som harmonisering av digitala marknader, statistik, stöd till små och medelstora företag, energi, jämställdhet och säkerhetspolitik. Samarbetet med det civila samhället har varit och ska fortsätta att vara centralt. När det gäller tullfrågor har stora framsteg gjorts i , och ; de har kunnat fullgöra åtagandena och följa avtal. I har det dock försvårats och försenats av det politiska i landet. Här är det viktigt att EU och medlemsstaterna fortsätter stödja och utöka antalet projekt för att stödja processen. Med de länder som ingått nya associeringsavtal arbetar EU för att utveckla koncept för godkända ekonomiska aktörer i linje med EU:s lagstiftning för att förbättra riskhantering och förenkla handelsprocedurerna. Det är viktigt att de uppsatta målen om att inledda pilotprojekt ska genomföras uppnås. En framtida anslutning av de östra grannländerna till det gemensamma transiteringsförfarandet är också ett viktigt mål och steg framåt för integrationen. Att förbättra de östliga partnerskapsländernas tullkapacitet är väsentligt. Cigarrettsmuggling och andra former av olaglig handel fortsätter att vara ett stort problem och måste prioriteras av EU. Den nya färdplanen som avtalades måste nu genomföras enligt avtal och tidsplan. Utvecklingen i regionen, och särskilt agerande, har satt sin prägel på genomförandet av politiken och bland annat föranlett EU att stärka sitt stöd till de länder som fattat suveräna beslut om att närma sig EU på olika områden. Ett exempel är de ensidiga handelslättnader som EU tillämpat för produkter från . Som svar på ökande statligt kontrollerad propaganda och desinformation från har EU:s utrikestjänst etablerat en ny grupp för strategisk kommunikation med fokus på . hävde Oberoende staters samvälde (OSS) handelsförmåner gentemot . förbjöd också import av jordbruksprodukter från och införde ytterligare sanktioner med restriktioner för transitering från till genom . I gengäld införde restriktioner för import och transitering av ryska varor. Det är en mycket oroande och olycklig utveckling. började förhandlingarna om ett nytt juridiskt bindande och övergripande avtal mellan och om uppgradering av de bilaterala förbindelserna. bygger dessa på ett partnerskaps- och samarbetsavtal. Viktigt att EU här ökar ansträngningarna för att ett avtal ska komma på plats . Tullsamarbetet mellan och har varit begränsat sedan beslutade att avbryta förhandlingarna om associeringsavtal, men i bekräftade de intresse av ett nytt avtal. Detta välkomnades av EU och är ett exempel på hur det nya mer differentierade tillvägagångssättet kan fungera för att hantera länders särskilda behov och prioriteringar. Förhandlingarna påbörjades och även här bör EU öka ansträngningarna för att avtalet ska komma på plats . Öst-P ska förmedla ett varaktigt budskap om solidaritet från EU. Partnerskapet var ett uttryck för EU:s politiska vilja att erbjuda de sex östliga grannarna djupare samarbete med unionen i syfte att öka integrationen med EU och stärka närmandet till unionens värdegrund, regelverk och lagstiftning. Det finns ett ömsesidigt intresse att utveckla samarbetet och relationerna mellan EU och dessa länder. ska arbeta för en ambitiös strategi för hur partnerskapet ska utvecklas, ta nya initiativ i syfte att bredda och fördjupa samarbetet och vara det mest pådrivande landet i EU för Öst-P. För de länder som genomför politiska och ekonomiska reformer ska det finnas ett tydligt EU-medlemskapsperspektiv. ska verka för möjligheten till differentiering mellan partnerskapsländerna där respektive land ska ha möjlighet att göra framsteg i sin egen takt. Principen om differentiering är viktig. Likaså att stegen tas på frivillig grund. Den innebär att de sex länderna bör behandlas på egna meriter och utifrån individuella förutsättningar. finns ett värde av att de sex länderna omfattas av samma ramverk och strategiska ansats, inte minst för att utveckla samarbetet dem emellan. Principen om konditionalitet är också central, det vill säga att utvecklingen av varje lands relation med EU kommer att vara beroende av hur väl landet lever upp till åtaganden vad gäller till exempel mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen. Huvudsakligt fokus inom Öst-P ligger på varje partnerlands bilaterala relationer med EU. Därutöver har ett multilateralt samarbete etablerats i syfte att stödja de bilaterala relationerna samt skapa förutsättningar för samarbete länderna emellan. Den multilaterala dimensionen av partnerskapet syftar inte till att ersätta de sex ländernas respektive bilaterala relation med EU, utan erbjuder möjligheter att förstärka och fördjupa dessa. Öst-P:s syfte var att skapa ett tydligare ramverk för de bilaterala relationerna med EU, med tydligare målsättningar och prioriteringar. ska fortsatt utveckla bilaterala kontakter och utbyten med länderna inom Öst-P. Från att initialt ha drivits av och , med starkt stöd från främst Visegradgruppen och de baltiska länderna, har Öst-P etablerats som en allmänt accepterad del av EU:s politik. och har tillsammans med likasinnade fortsatt att verka för en utveckling av partnerskapet. Det är viktigt att nu stärker samarbetet med dessa länder för att föra processen vidare i enlighet med de mål som sattes upp vid bildandet av partnerskapet. Öst-P ska grunda sig i ömsesidiga utfästelser om rättsstatens principer, goda styrelseformer, respekt för de mänskliga rättigheterna, respekt för skyddet av minoriteter samt principerna om marknadsekonomi och hållbar tillväxt. Det är önskvärt med en tydligare koppling mellan de politiska prioriteringarna avseende de sex målländerna inklusive vilka reformer de bör genomföra och EU:s bistånd till dessa länder. Öst-P bör bidra till detta, liksom till förbättrad givarsamordning. ska ha ett långsiktigt engagemang för fortsatt reformering av länderna inom Öst-P, och EU ska ge dessa partnerländer starkt stöd i deras ansträngningar att närma sig EU och erbjuda bistånd i det reformarbete som detta medför. behöver därför stärka ansträngningarna över hela regionen, och det var i det syftet som alliansregeringen beslutade att anta en sjuårig biståndsstrategi för Öst-P för perioden –2020. Öst-P har funnits . Vi har lagt grunden för en allt närmare relation med , och , genom att slutföra förhandlingar om associerings- och frihandelsavtal och etablera dialoger som syftar till viseringsfrihet. Det kommer successivt att leda till att länderna integreras i EU:s inre marknad, vilket öppnar enorma ekonomiska möjligheter. som partnerskapet på vissa områden överträffat förväntningarna finns det bakslag och stora utmaningar. De positiva resultaten har kanske varit tydligast i fallet och till viss del även , där man tagit omfattande kliv framåt och genomfört viktiga institutionella reformer, vilket resulterat i både frihandelsavtal och associeringsavtal med EU. har vacklat något i sin europeiska riktning, med växande tvivel huruvida politisk turbulens och djupt rotad korruption kommer att blockera landets chanser till fortsatta framsteg. I fallet , och är det tydligt att partnerskapet är begränsat till enskilda frågor. Här finns i vissa fall även ett tydligt gasberoende gentemot samt närvaro av rysk trupp att ta hänsyn till. Dock bör man notera att länderna har varit motvilliga att ingå en djupgående politisk integration i den ryska motsvarigheten till östliga partnerskapet, den så kallade Eurasiska unionen, och tydligt markerat att man vill begränsa dessa band till ett renodlat finansiellt samarbete. Det är tydligt att partnerskapet erbjuder en lösning på det politiska nollsummespel som länge bromsat upp utvecklingen i denna region. Trots att många utmaningar fortfarande består har denna grannskapspolitik åstadkommit väldigt mycket på, i EU-sammanhang, . I och är de ekonomiska och politiska reformerna få, kränkningarna av mänskliga rättigheter och bristen på demokratisk utveckling är fortsatt särskilt allvarliga. Dessutom drog sig tillbaka från sitt framförhandlade avtal efter starka påtryckningar från . Även i de tre föregångsländerna finns det fortsatta problem med skyddet av mänskliga rättigheter, korruption och oligarkers särställning. EU måste ställa högre krav på partnerskapsländerna gällande korruptionsbekämpning. Relationen mellan och har till viss del förbättrats och har vidtagit några positiva åtgärder. Detta ledde till att rådet enades om att häva de mest restriktiva sanktionerna mot . EU måste nu intensifiera arbetet med att genomföra en förteckning över konkreta åtgärder i syfte att skapa en EU-politik för ett kritiskt engagemang i . Associeringsavtalen utgör en långsiktig plattform för framtida förbindelser mellan EU och de tre länderna, vilket bland annat ger dem tillträde till EU:s inre marknad. Det ökade ekonomiska utbytet kommer att leda till ökat välstånd i länderna. AA/DCFTA har undertecknats och trätt i kraft i , och (delvis), vilket redan nu har lett till en ökning av den bilaterala handeln. Två tredjedelar av EU:s medlemsstater har slutfört ratificering av avtalen. var en av de första medlemsstaterna att ratificera avtalet, vilket skedde . har uppnått viseringsfrihet. och har tagit steg mot att uppfylla handlingsplaner i samma syfte. och har gått vidare med viseringsförenkling, och förhandlingar pågår med . är utmaningarna fortsatt mycket stora, särskilt när det gäller genomförandet av åtgärder. Fria marknader och ekonomisk integration är avgörande för partnerländernas utveckling och deras förtroende för ett fördjupat partnerskap med EU. Utöver framtida ekonomiska vinster sänder avtalen också en politisk signal. , och har valt utvecklingsväg. Länderna satte öppenhet, demokrati och marknadsekonomi samt europeiskt samarbete framför slutenhet, förtryck och korruption. För de tre länderna i partnerskapet, , och , som inte skrivit ett associeringsavtal är det nu viktigt att hålla dialogen levande, inte minst för medborgarnas skull. Det måste finnas en öppning kring EU-medlemskap för alla sex länder förutsatt att politisk vilja finns och att de reformer som krävs genomförs. Partnerskapet uppmuntrar och stödjer dem i genomförandet av nödvändiga reformer i denna riktning. För att partnerskapet ska få reell genomslagskraft krävs det dock att EU klart och tydligt deklarerar att även dessa länder ska få bli medlemmar i om de så önskar och förmår. För oss är Öst-P en logisk fortsättning på vårt historiskt starka stöd för EU-utvidgning och spridning av EU:s värden, standarder och arbetssätt till hela den europeiska kontinenten. EU ska vara öppet för alla de europeiska länder som vill och förmår att leva upp till de krav som medlemskapet ställer. Skulle EU stänga dörren till dessa länder riskerar vi att få en ekonomisk nedgång och en destabiliserande utveckling i . Partnerländernas ambitioner med EU är olika, men EU har ett intresse av att fördjupa relationerna med vart och ett. Hur relationen utvecklas beror på varje partnerlands egna val, men också om de kan leva upp till de krav som EU ställer på samarbetet. En stor utmaning är att hitta modeller för att dels fördjupa relationerna, dels främja reformer. Öst-P syftar också till att stärka EU:s och partnerländernas energisäkerhet med avseende på långsiktiga leveranser och transiteringar av energi. Här har inte utvecklingen gått i önskad takt och det finns stora utmaningar. måste ta initiativ till att fördjupa och utveckla samarbetet mellan EU och partnerländerna inom energisäkerhet, och EU ska arbeta för att partnerskapsländerna utvecklar rena, säkra och långsiktigt hållbara energikällor. och EU bör synliggöra fördelarna med partnerskapet för medborgarna i respektive land samt verka för att involvera och engagera medborgarna i processen. EU och partnerländerna måste bli bättre på att förklara innebörd och mål med partnerskapet för allmänheten. EU:s medlemsländer går även i en alltmer isolationistisk och inåtblickande riktning. Den växande osäkerheten med anledning av Brexit, Visegradländernas alltmer motsatsfyllda agerande inom och det ökade inflytandet från missnöjespartier runtom i har skakat om förutsättningarna för att bygga hållbara allianser mellan EU och grannländerna. Folkomröstningen i har kastat en skugga av tvivel över medlemsstaternas vilja att fortsätta en finansiell och politisk integrationsprocess med grannländerna i öst. Detta påverkar dock det djupgående frihandelsavtalet (DCFTA) och att 27 medlemsländer redan ratificerat associeringsavtalet med , vilket betyder att det nu är upp till att lägga fram ett förslag till hur man kan gå vidare. Men, det har blivit enklare för enskilda intressegrupper att skjuta ner kollektiva projekt inom EU-kretsen. Här behöver fortsätta att driva på arbetet, både för att betona vikten av att partnerskapet leder till kännbara förbättringar för vanliga medborgare i partnerländerna men också för att försvara den fundamentala grundtanken inom unionen: att gemensamma problem kräver gemensamma lösningar. EU:s grannskaps- och utvidgningspolitik ser ut att förbli ett av vår tids mest strategiska instrument för att främja stabilitet och välstånd i regionen. Att tydligt markera dessa framgångar och bibehålla en fortsatt hög ambitionsnivå är i sig det bästa sättet att motverka inflytandet från de externa aktörer som vill se ett fragmenterat och svagt . Utvecklingen av partnerskapet har i hög grad präglats av de allt mer aggressiva ryska försöken att underminera partnerländernas fortsatta EU-närmanden. har ökat sina ambitioner att integrera grannländerna inom ramen för EEU (Euroasiatiska unionen). Det innebär att länderna inom Öst-P kommer att ställas inför svåra val. Som en följd har relationen mellan och blivit allt mer spänd. har Öst-P varit viktigare. måste genom EU stötta mot och bidra till att hitta en fredlig lösning samt arbeta för en fortsatt stark satsning på länderna inom Öst-P. måste fortsätta på den väg som Alliansen startade. Det är genom ekonomiskt och politiskt stöd samt dialog som vi kan främja en positiv utveckling i regionen. och EU måste tydligare synliggöra de problem och möjligheter som finns med partnerskapet och hitta nya lösningar och en väg framåt för att snabbare nå målen med partnerskapet. EU måste starkt och tydligt visa sin solidaritet och sitt engagemang för partnerskapet och partnerländerna samt fortsätta att understryka vikten av implementering av gjorda åtaganden, inte minst långtgående reformer i partnerländerna. Synliga resultat är centralt för att bevara och stärka stödet.