mot · H4023305 · 2016-10-05 00:00:00 — Av utbildade sjuksköterskor finns kvar i yrket , är kvar . Mer behöver göras för arbetsmiljön så att ännu fler är kvar och framförallt är det viktigt när det gäller erfaren personal. Sjukvårdshuvudmännen har här ett mycket stort ansvar för arbetsmiljön och för att personal med en längre sjukvårdsutbildning ska arbeta med det de är utbildade för. För att åtgärda kompetensbristen har antalet utbildningsplatser till olika vårdutbildningar byggts ut . Även fortsätter den utbyggnaden. Vi bedömer dock att behoven är ännu större än vad som kan ges med det utrymme som anges i regeringens budget. Vi avsätter därför ytterligare 2017, 2018, 2019 samt 2020 för att bygga ut antalet platser inom framförallt specialistutbildning för vårdpersonal. Särskilt viktigt är behovet av fler utbildningsplatser inom psykiatrin, inte minst behovet av kompetens avseende behandling av personer med posttraumatiska stressyndrom, PTSD, kommer öka mer än vad som tidigare förutsågs. 1.16 Nordiskt samarbete om högspecialiserad behandling inom hälso- och sjukvården För att vi ska kunna nå målet om en jämlik hälso- och sjukvård är det angeläget att tänka nytt och vända på alla stenar. De nordiska länderna har många gemensamma drag, vilket gör att ett samarbete om högspecialiserad behandling borde vara mer självklart än vad det har varit . Förutom språkliga och kulturella likheter har alla de nordiska länderna även relativt små populationer, och sjukdomsmönster samt klinisk praxis liknar varandra. Därför pågår det redan nu många bra samarbeten om högspecialiserad behandling i . Detta arbete måste dock konsolideras och vidareutvecklas, så att samarbetet bättre förverkligar de inneboende möjligheter som finns för att bidra till effektivitet, kvalitet och god användning av de ekonomiska resurserna i länderna. De nordiska ländernas befolkningar är relativt små och därför är det en utmaning att få ett tillräckligt stort befolkningsunderlag för att utveckla och upprätthålla expertisen vad gäller insatsen för särskilt små patientgrupper med behov av högspecialiserad vård. De nordiska länderna har sammanlagt dock cirka 26 miljoner invånare och ländernas gemensamma drag gör att ett nordiskt samarbete är självklart. De nordiska länderna har inlett olika samarbeten, till exempel om sällsynta diagnoser, genom informationsutbyte via Rarelink. Dessa samarbeten bör utvecklas, men det är även viktigt att stärka de pågående och nya gemensamma nordiska insatserna och att samordna dem bättre. För att konsolidera samarbetet och stötta ländernas strategiska bedömning av var det finns potential för ett nordiskt samarbete förde , i den rapport han tagit fram på uppdrag av , fram förslag om en beredningsgrupp för högspecialiserad behandling i . Detta är förslag i en riktning som vi stödjer. Beredningsgruppen ska stötta länderna i deras kontinuerliga bedömning av var de kan skapa vinster genom att delta i ett nordiskt samarbete om konkreta högspecialiserade behandlingar, till exempel genom att samarbeta om inköp av dyr teknologi samt underlätta arbetet med att sjösätta nya samarbetsinitiativ. Beredningsgruppens huvudsakliga uppgift ska vara att fungera som ett forum för en regelbunden dialog mellan länderna om behoven och möjligheterna för samarbetsinitiativ på området. Det enskilda landet ska informera beredningsgruppen när en ny, högspecialiserad behandlingsinsats planeras. Detta ger beredningsgruppen möjlighet att diskutera om ett nordiskt samarbete kan skapa vinster för den aktuella insatsen ifall liknande behov – eller erfarenheter på området – finns i ett eller flera av de andra nordiska länderna. Det enskilda landet ser till att dialogen i beredningsgruppen görs så tidigt i planeringsfasen att det finns möjlighet att påbörja ett samnordiskt samarbete där det är relevant. Hinder i regelsystemen för att öka det nordiska samarbetet om högspecialiserad vård tas bort. Beredningsgruppen ska som en del av diskussionerna om relevanta samarbetsinitiativ diskutera förutsättningarna för initiativens genomförande, bland annat kontinuerligt klarlägga vilka hinder i lagstiftningarna som ska lösas för att skapa en grund för effektiva nordiska samarbeten om högspecialiserad behandling. Beredningsgruppen ska dessutom kontinuerligt diskutera vad länderna emellan ska förstå som högspecialiserad behandling. Beredningsgruppen bygger vidare på de erfarenheter som skapats genom befintliga nordiska samarbeten, bland annat initiativet om högspecialiserad behandling i regi av Nordiska ministerrådets program om hållbar nordisk välfärd. 1.17 En förbättrad förlossningsvård Den svenska förlossningsvården har goda medicinska resultat. Men så länge som kvinnor upplever en otrygghet inför sin förlossning har vi inte lyckats helt och fullt. Förlossningsvården har unika förutsättningar då den skiljer sig från annan vård. I normalfallet rör det sig om en frisk kvinna som kommer för att föda ett friskt barn. Vårdens uppgift är då att erbjuda stöd och trygghet samt ge smärtlindring och att när barnet är fött kontrollera att det mår bra och ge ett inledande stöd till de nyblivna föräldrarna. Men även om de flesta gravida kvinnor är friska och de flesta barnen föds friska så är en förlossning alltid riskfylld. Att det finns ett mycket kompetent medicinskt team redo vid förlossningen om något går fel kan vara avgörande för liv och död. Detta är en mycket viktig parameter för att avgöra var förlossningsvården ska finnas. Även om närhet uppskattas av havande föräldrar så kan det utifrån ett patientsäkerhetsperspektiv ibland vara befogat att samla förlossningsvården till platser där också neonatalvård kan ges. Även om förlossningsvården till del är planerad, kan vi med framförhållning och noggrannhet beräkna hur många förlossningar som kommer att äga rum i ett visst område en viss månad. Men den enskilda förlossningen är alltid akut och går inte att planera på samma sätt som andra lika stora medicinska insatser på ett sjukhus. Det går dessutom sällan att förutse hur långvarig den enskilda förlossningen kommer att bli då det skiljer sig från någon enstaka timme till . Förlossningsvården går av naturliga skäl inte att styra till tider eller året då det skulle vara optimalt utifrån planeringsperspektiv. Så även om kvinnoklinikerna försöker arbeta med god framförhållning och ha tillräcklig kapacitet i beredskap händer det att en förlossning måste genomföras på ett annat sjukhus än vad föräldrarna hade önskat och planerat. I största möjliga mån ska detta såklart undvikas. Det är viktigt att sjukvårdshuvudmännen tar ett stort ansvar för att skapa så goda förutsättningar som möjligt för att den födande inte ska behöva hänvisas till ett annat sjukhus. av landstingen har svårt att rekrytera personal till förlossningsvården. Så har det varit vilket tyder på strukturella problem i svensk förlossningsvård. Ökad stress gör att färre barnmorskor vill tjänstgöra inom förlossningsvården. Situationen är särskilt utmanande då antalet förlossningar är högt som personal både önskar och har rätt till semesterledighet, men det begränsas inte . Detta kan lätt leda till en negativ spiral där fast personal får en allt tyngre arbetsbörda vilket i sin tur leder till att stressen ökar än mer och än fler hoppar av yrket. När erfarna barnmorskor lämnar sjukhusen försämras dessutom förutsättningarna för nyutbildade barnmorskor att skolas in och vårdkvaliteten sjunker. För att varje födande kvinna ska kunna känna sig trygg med att det finns en barnmorska tillgänglig under hela förlossningen och att hon har en plats på förlossningen när det är dags att föda behövs ett tydligt ledarskap och en långsiktig strategi för att säkerställa en stabil situation. Genom en god personalpolitik och det politiska modet att erbjuda vård där patientsäkerheten är som störst kan både tryggheten hos de blivande föräldrarna öka och förlossningsskador i ännu högre grad undvikas. Vi avsätter för vartdera –2020 för att stärka kvaliteten i förlossningsvården. 1.18 Vård av asylsökande med svåra trauman Enligt budgetpropositionen är det långa väntetider i flera delar av landet gällande vård som är anpassad för asylsökande som har påverkats av upplevelser, trauman och andra risker under flykten. Med anledning av det mycket stora antalet asylsökande som kom ökar troligen belastningen på traumacenter för krigs- och tortyrskadade. Regeringen föreslår att en satsning görs på denna vård med . anser att det behövs ytterligare för att säkerställa att denna vård finns tillgänglig för alla som kan vara i behov av den, och så fort som möjligt. 1.19 Flera missriktade satsningar från regeringen Regeringen har ett flertal reformförslag som handlar om att göra olika insatser gratis. Dessa satsningar kan i sig låta angelägna men vill hellre att medel går till dem som har de minsta marginalerna, inte att alla oavsett ekonomisk förmåga ska få mer av det som är subventionerat. En bättre prioritering är därför att höja inkomsterna för de ekonomiskt sämst ställda barnfamiljerna genom höjt bostadsbidrag, sänkt skatt för föräldrar med låga inkomster och införande av en fritidspeng. För äldre handlar det bland annat om att sänka skatten på pension, höja bostadstillägget för pensionärer och att införa en äldreboendegaranti. Vad gäller regeringens införande av gratis läkemedel till barn så varnade vi liksom flera remissinstanser för att det skulle riskera att öka läkemedelskonsumtionen bland barn. En första utvärdering har gjorts av och det bekräftar de farhågor som fanns. Förutom att trycket ökar på läkarna att skriva ut läkemedel som inte är befogade så finns en risk att läkemedel som egentligen ska användas av någon annan skrivs ut på ett barn för att undkomma kostnaden. Det kan äventyra patientsäkerheten. Samma problematik finns givetvis även med regeringens förslag avseende äldre. Därför avvisar vi dessa satsningar. är positiva till att på olika sätt få fler kvinnor att delta i mammografi eftersom detta ökar benägenheten att tidigt upptäcka bröstcancer och därmed minska dödligheten. En del i detta är att se till att avgiften är låg. är avgiften till mammografi starkt subventionerad och i flera landsting är den kostnadsfri. Det finns dock inget som direkt styrker antagandet att kvinnor väljer bort mammografi på grund av avgiften. som har avgiftsfri mammografi konstaterar i sin folkhälsorapport att andelen som insjuknar i bröstcancer under det senaste halvseklet har ökat och att vissa sociala skillnader ses i överlevnad. I rapporten konstateras: ”En förklaring kan också vara kvarstående sociala skillnader i deltagande i mammografiscreening – trots att infört avgiftsfria undersökningar.” Detta visar att det finns andra mer angelägna åtgärder som måste vidtas för att nå grupper som kanske tvekar att gå på mammografiundersökningar. Studier och intresseorganisationer såsom Cancerfonden menar att det är viktigt med information på andra språk för att nå de grupper som finns i socioekonomiskt svaga områden. Förbättrad information är därför en insats som i större utsträckning når rätt grupp. Tillgänglighet påverkar också deltagandet enligt forskning. Det har funnits försök med ambulerande screeningcentraler som har visat sig vara positiva. Det är också tydligt att påminnelser om undersökning har varit viktiga för att öka deltagandet. Den studie som genomförts av utvecklingen i visar tydligt att just utebliven påminnelse också minskar antalet besök. Cancerfonden anför i sitt remissvar att möjlighet till ombokning samt inbjudans utformning är viktiga faktorer för att öka deltagandet. Att staten på detta sätt går in och intervenerar i en specifik patientavgift avseende screening som landstingen har kvar det övergripande ansvaret kan leda till oönskade effekter. Det som landstingen får ersättning för att göra kan komma att prioriteras medan andra insatser som tidigare gjordes eller borde göras nedprioriteras. Det riskerar att öka ojämlikheten i motsats till vad som är syftet med åtgärden. Vi motsätter oss således inte per definition att screeningprogram blir avgiftsfria. Men avgiftens storlek och hur screeningprogram läggs upp ska beslutas som en helhet på en och samma beslutsnivå. Så länge landstingen är huvudmän så är det där beslut ska tas. 2 Välbefinnande och värdighet för äldre i vård och omsorg Äldre kvinnor och män ska få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. Var och en ska ses som en person med ett eget och unikt värde och kunna åldras i trygghet med bibehållet oberoende, bemötas med respekt och ha tillgång till god vård och omsorg. Äldreomsorgen och vården av äldre är en av prioriterade frågor. genomförde i regeringsställning en rad förbättringar inom äldreomsorgen och vården av äldre, bland annat följande: ─ Införde en nationell värdegrund i . ─ Gav stöd till kommunerna för införande av värdighetsgaranti. ─ Införde en parboendegaranti så att par som vill ska kunna fortsätta att bo ihop, när den ene behöver särskilt boende. ─ Införde lagen om valfrihetssystem (LOV). ─ Införde en lagstadgad skyldighet för kommunerna att erbjuda anhörigvårdare stöd. ─ Satsade för att förbättra och samordna vården och omsorgen för de mest sjuka äldre. ─ Införde heltäckande nationella uppföljningar av hur äldre själva ser på kvaliteten och tillgängligheten. ─ Införde ett investeringsstöd för byggande av särskilda boenden och trygghetsboenden. ─ Skärpte lex så att all personal är skyldig att rapportera om missförhållanden och misstanke om missförhållanden i verksamheten. ─ Genomförde en stor utbildningssatsning för undersköterskor och vårdbiträden. ─ Införde att , Inspektionen för vård och omsorg, ansvarar för tillsynen. ─ Införde ett nationellt system för öppna jämförelser. Mycket har gjorts för att förbättra svensk äldreomsorg och vården av äldre och den anses vara ett föredöme för andra länder. finns det fortfarande brister. Mer behöver göras för att utveckla den gemensamt finansierade äldreomsorgen och vården av äldre. 2.1 En värdighetsgaranti i varje kommun Det finns ingen åldersgräns som upphäver rätten att bestämma över sin vardag. Därför behöver vi värna äldres rätt till självbestämmande. Vi vill införa ett krav i lag på kommunerna att tillhandahålla frihet att välja inom äldreomsorgen. Varje person har egna kunskaper och erfarenheter som det är värt att ta vara på och ta hänsyn till. Det egna valet, inflytande över de insatser som ges, ett värdigt bemötande, ett tryggt boende och närhet till läkarkontakter ska tillgodoses inom äldreomsorgen. vill därför att varje kommun ska ha en värdighetsgaranti i äldreomsorgen. Vi avsätter för vartdera –2020 för detta ändamål. Att bygga ett samhälle där alla kan åldras i trygghet och värdighet är ett av välfärdspolitikens mest angelägna mål. Alltför många känner bristande tilltro till samhällets förmåga att garantera trygghet och oberoende . Det måste mötas med politiska lösningar som tar hänsyn till våra olikheter och våra olika behov. Därför vill vi införa en äldreboendegaranti som garanterar varje person en lagstadgad rätt att få en plats på ett särskilt boende, trygghetsboende eller serviceboende när och om de så vill. Många eftersträvar att bo kvar i sitt hem . Det välkända skänker trygghet. Därför är kvarboendeprincipen inom äldreomsorgen i grunden god. Att kunna få hjälp i sitt eget hem, så länge som önskas, är en viktig välfärdsambition. Människor ska inte tvingas in på ett boende, och inte heller ska den som är trygg i hemmet förhindras att få en plats i ett äldreboende. Det finns berättelser om äldre som beskriver sitt hem som ett fängelse, ett hem som de har älskat. Anhöriga som beskriver sin oro över att inte veta hur det har gått för pappa eller mamma . En ständig stress över att inte kunna vara där men inte heller veta om någon annan har varit där. En del har försökt att få ett äldreboende för sin förälder eller sin livskamrat men inte lyckats. Att flytta till ett särskilt boende, trygghetsboende eller serviceboende är inte något som en äldre person gör i onödan. Skälen till att vilja flytta till ett boende är förstås ofta medicinska, när behovet av praktisk hjälp med vård och omsorg i vardagen blir så påtagligt att hemtjänst är det bästa alternativet. Men det finns också en stor grupp äldre som upplever otrygghet och ensamhet och därför behöver en annan boendeform. Vi vill i lag garantera att denna möjlighet erbjuds alla . Med allt fler äldre ökar behovet av fler och olika typer av äldreboenden. Trots att alliansregeringens investeringsstöd som infördes resulterade i öppnande av 10 000 nya platser på äldreboenden så har antalet platser totalt minskat. Därför är det inte längre alltid den enskildes behov som styr utan tillgången till äldreboenden och kommunens prioriteringar. En färsk rapport från Inspektionen för vård och omsorg () visar dessutom att inte ens de som fått beslut om att de ska få plats på särskilt boende faktiskt får möjlighet att flytta in. Myndigheten befarar att det också finns kommuner som försöker övertala äldre att ta emot mer hemtjänst, i stället för att ansöka om särskilt boende. Kommunens planeringsförutsättningar sätts framför den äldres behov och vilja. Så byggs inte en värdig äldreomsorg. Därför är det rimligt att sanktionsavgiften höjs för de kommuner som inte följer beslut om särskilt boende eller ett anpassat boende. Vårt förslag om en äldreboendegaranti innebär att beslutet att flytta till ett särskilt boende, trygghetsboende eller äldreboende helt ska vara den enskildes. Kommunens ansvar är inte att bestämma var den omsorgsbehövande ska bo. Deras ansvar är att se till att det finns platser för dem som behöver det. Det kommer att kräva att fler boenden byggs. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Stimuleringsmedel för att det i kommunerna ska byggas äldreboenden måste därför kvarstå och utökas som ambitionen i kommunerna måste höjas. Vi anslår därför för att fler bostäder ska byggas, vilket är 150 miljoner utöver regeringen, samt för att äldreboendegarantin ska sjösättas. Ingen ska tvingas ut från sitt hem men ingen ska heller tvingas att bo kvar i hemmet. Det måste vara den äldres behov och önskan som ska stå i centrum. Först då lever vi upp till en reell äldreboendegaranti. 2.3 Kompetent och engagerad personal i äldreomsorgen Kvaliteten i äldreomsorgen skapas av medarbetarna, genom deras kompetens och agerande. De beskriver ofta sitt arbete som meningsfullt och fyllt av glädje. Men också som slitigt och stressigt. De vill göra ett bra jobb, men hindras ibland av bristande ledarskap, begränsat inflytande och dåliga villkor. Det är medarbetarna och de verksamhetsnära cheferna som bäst vet hur verksamheten ska bedrivas och vad som behöver prioriteras lokalt. Arbete inom äldreomsorgen behöver bli mer attraktivt för att säkerställa att det även framöver finns kvalificerad personal som väljer att stanna på samma arbetsplats. På så sätt tillvaratas erfarenhet och kunskap. vill förlänga Omvårdnadslyftet för att fortsätta stärka både den grundläggande och den specialiserade kompetensen bland personal inom äldreomsorgen. Genom Omvårdnadslyftet ges äldreomsorgens medarbetare möjlighet att vidareutbilda sig och skaffa specialistutbildning. Samma möjligheter behöver ges till andra personalkategorier som har med äldre personers vård och omsorg att göra. Utvärderingar visar att Omvårdnadslyftet har höjt kompetensnivån bland dem som arbetar inom äldreomsorgen. I budgetpropositionen står det: ”Flera kommuner menar att satsningen har varit positiv eftersom man kunde genomföra en mer omfattande kompetenshöjning och inkludera fler medarbetare än vad ekonomin annars tillåter. bedömning är att utvecklingen av kvalificerad personal inom äldreomsorg går åt rätt håll.” Trots detta positiva resultat slopade vänsterregeringen just denna satsning. Vi satsar totalt på att återinföra Omvårdnadslyftet för vartdera –2020 och avvisar regeringens kompetenssatsning inom utgiftsområde 16. Ett gott ledarskap är viktigt för att öka motivationen och locka fler till äldreomsorgen. Vi vill därför satsa på ledarskapsutbildningen för äldreomsorgens chefer. Vi avsätter för vartdera –2019 för detta ändamål. 2.4 Fler händer i äldreomsorgen Regeringen har infört en personalsatsning för att anställa fler till äldreomsorgen. har tidigare motsatt sig satsningen eftersom den har inneburit neddragningar av andra mycket viktiga reformer såsom demensplan, äldreboendegaranti, måltidslyft m.m. inom äldreomsorgen. I vårt budgetalternativ återinför vi samtliga satsningar som regeringen har slopat och vi satsar dessutom på fler händer i äldreomsorgen. Regeringens personalsatsning för äldrevården är bara tillfällig och upphör efter 2018. Deras skattepolitik innebär dessutom avsevärt högre personalkostnader för bland annat äldreomsorgen. ser inte skäl att tro att behoven inom äldreomsorgen kommer att ha minskat . Förutom att vi matchar regeringens satsning, varav specificeras för vårdserviceteam i äldreomsorgen , så satsar vi dessutom 1,5 miljarder fortsatt . 2.5 Ett nationellt måltidslyft inom äldreomsorgen Äldres mat och måltider bör ges ökat fokus eftersom mat, livskvalitet och välbefinnande hänger ihop. får omkring 60 000 äldre personer mat levererad hem. Vi vill utöka valfriheten inom äldreomsorgen till att omfatta hemsänd mat. Vi vill även se bättre möjligheter till hemlagad mat, både i särskilt boende och när du bor kvar hemma med hemtjänst. Därför vill vi genomföra ett nationellt måltidslyft som riktar sig till äldreomsorgen. Satsningen möjliggör för kommuner och fristående aktörer som driver äldreomsorg att söka stimulansbidrag för att utveckla och förbättra kvaliteten på måltiderna och för ökad delaktighet. Vi avsätter för ett måltidslyft inom äldreomsorgen för vartdera –2020. 2.6 Stärk det sociala innehållet i äldreomsorgen Äldreomsorgen håller en hög kvalitet. upplever många äldre en brist på meningsfullhet, livet tappar sin mening och livsglädjen försvinner. Äldreboendets utformning eller personalbemanningen i sig är inte tillräckliga för att säkra välbefinnande. Det krävs mer för att vi ska känna hopp och livsglädje. Ett sätt att stärka äldres välbefinnande är att förbättra det sociala innehållet i äldreomsorgen. Det finns ingen entydig beskrivning av begreppet socialt innehåll och det kan även innebära olika saker för olika personer. I en rapport från Famna framkommer följande som exempel på socialt innehåll: att få känna sig behövd, värdigt liv efter personens önskemål, dialog med anhöriga, delaktighet i vardagen och omvärlden, guldkant, meningsfullhet, vänligt bemötande och samvaro. För att stärka det sociala innehållet i äldreomsorgen avsätter vi 2017. Resurserna ska användas för att ta fram program i varje kommun som på ett strukturerat sätt visar hur ett bättre socialt innehåll i äldreomsorgen ska genomföras. Arbetet ska komma alla verksamheter till del oavsett i vilken driftsform insatsen sedan kommer att utföras. Samverkan med det civila samhället uppmuntras. Varje kommun erhåller 2017 och 2018 samt till SKL för stöd och samordning. därefter ökar beloppen vilket gör att det 2020 är det dubbla. Ersättningen ges lika oavsett kommunens storlek. 2.7 Geriatriska centrum i tre regioner har pekat på stora kompetens- och rekryteringsbrister inom områdena geriatrik och gerontologi. Det krävs att geriatriken ges möjlighet att fungera inom de ramar som specialiteten är tänkt. Geriatrik är heller inte uteslutande en fråga för specialistutbildade läkare – det är många olika typer av vårdpersonal som behöver dessa kunskaper. föreslår ett statligt stöd till upprättandet av geriatriska centrum i tre regioner i . Uppgiften för dessa centra bör vara att ge förutsättningar för klinisk forskning, utbildning, vård och rehabilitering och samarbete mellan kommun, primärvård och slutenvård. De delar som berör praktisk vård- och omsorgsverksamhet vid dessa centra förutsätter överenskommelser och intresse från berörda huvudmän.