mot · H40233 · 2016-09-20 00:00:00 — har flera internationella initiativ tagits för att införa land-för-land-redovisning för de transnationella bolagen. beslutade att införa land-för-land-redovisning i sina rekommendationer för multinationella företag. måste alla företag inom utvinnings- och energisektorn som registrerat sig i redovisa sina resultat land-för-land. röstade igenom ett nytt redovisnings- och transparensdirektiv som innefattar obligatorisk land-för-land-redovisning för de vinster som företag gör genom naturresursexploatering. Det här är viktiga steg med tanke på att olja, gas och gruvindustri är viktiga delar av ekonomin i drygt 60 utvecklingsländer, och borde välkomna dessa initiativ såväl som verka för att utvecklingen påskyndas. Tyvärr valde den tidigare regeringen att ställa sig kallsinnig till initiativ för land-för-land-redovisning. I en skrivelse från inför arbetet i och rådet framgår att den tidigare inte vill införa vidare bestämmelser kring land-för-land-redovisning utan i stället vill uppmuntra till självreglering. Även den nuvarande regeringen har valt att inte ställa sig bakom initiativen inom EU till offentlig land-för-land-rapportering och införande av obligatorisk rapportering. I stället har man valt att följa OECD-BEPS rekommendationer, som inte innehåller någon skrivning om offentlighet. anser att offentligheten är central för att land-för-land-redovisning ska få önskad effekt och att måste vara drivande i denna process. bör arbeta aktivt för att EU antar direktiv om offentlig land-för-land-rapportering för multinationella företag inom alla sektorer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU-länders policyer på skatteområdet och skatteavtal med låg- och medelinkomstländer kan ha negativ inverkan på förmågan att öka inhemska skatteintäkter i dessa länder. Skatteavtalen, som i flera fall har använts för att minska skattebetalningar för finansiella flöden mellan länder, baseras ofta på modell som är till fördel för rika länder. FN:s modell för skatteavtal anses vara mer fördelaktig för låg- och medelinkomstländer då den ger möjlighet till större skatteintäkter. Action Agenda innehåller ett gemensamt åtagande med syfte att minska skatteflykten, effektivisera möjligheterna till beskattning och öka skatteuppbörden i låg- och medelinkomstländer. har framfört behovet av konsekvensanalyser av EU:s policyer på skatteområdet för att illustrera vilka effekter de har på låg- och medelinkomstländer. erkänner att EU-ländernas skatteavtal kan ha negativa effekter på dessa länders möjlighet till utveckling och är medveten om behovet av att skattepolitiken ses över. Det har dock inte presenterats några konkreta åtgärdsförslag på att exempelvis genomföra konsekvensanalyser, även om flera enskilda EU-länder gjort sådana, däribland . har inte genomfört någon konsekvensanalys av skatteavtalen med utvecklingsländer. Det är också oklart om följer FN:s eller modell för skatteavtal, då regeringen inte svarat när förfrågan gjorts från det civila samhället. I ett reportage i framgår att förhandlat ned de skatter som svenska bolag betalar i låg- och medelinkomstländer, samt att ”utvecklingsländer får bland de lägsta källskatterna av alla länder när gör avtal med dem”. menar att regeringen måste se över skatteavtal med utvecklingsländer utifrån ett rättighets- och fattigdomsperspektiv för att säkerställa samstämmigheten i enlighet med PGU. Analyserna bör också inkludera bedömningar av effekter av avtalen utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen bör genomföra konsekvensanalyser av sina skatteavtal med utvecklingsländer utifrån ett rättighets- och fattigdomsperspektiv. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Behoven av transparens och kunskap om företags verkliga ägare eller förmånstagare har diskuterats flitigt . Panamadokumenten, Luxleaks och Swissleaks är tre exempel på läckor som skapat stora rubriker i och världen över. Läckorna visade bl.a. att ett väsentligt antal svenska företag ägnat sig åt komplexa skatteplaneringar och att flera kända svenskar fanns med på listorna över dem som har försökt gömma undan pengar. Detta görs bl.a. genom skalbolag, där företag och individer registrerar företag i skatteparadis under annat namn, vilket gör det svårt att följa vart pengarna sedan tar vägen. Ett viktigt verktyg för att sätta stopp för den typen av verksamhet och låta länder driva in en rättmätig skatt är att skapa offentliga register över verkliga ägare till företag, stiftelser och truster. EU har intensifierat sitt arbete mot skatteflykt, även om det visat sig otillräckligt. Bland annat har unionen enats om ett antipenningtvättsdirektiv (AMLD) som innebär att alla medlemsländer ska upprätta register över företags verkliga ägare. Enligt direktivet ska informationen vara tillgänglig för dem som har ett ”legitimt intresse”. Det är dock upp till medlemsländerna att avgöra hur detta ska tolkas, vilket skapat en gråzon för vad som ska offentliggöras. Några länder, däribland och , har dock valt att upprätta offentliga register, vilket är positivt. har historiskt sett inte varit ett föregångsland i att förespråka och skapa offentliga register över företagens verkliga ägare. har exempelvis tidigare motsatt sig offentliga ägarregister i antipenningtvättsdirektivet. Nuvarande regering tillsatte dock en utredning för att se hur direktivet ska implementeras i svensk lagstiftning, vilket ska ske . anser att bör följa och exempel och införa offentliga register. bör upprätta offentliga register över företags verkliga ägare och förmånstagare när EU:s antipenningtvättsdirektiv implementeras i svensk lagstiftning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Låg- och medelinkomstländers deltagande i de internationella samarbeten som rör skattefrågor är centralt för att få till fungerande regelverk som gynnar världens fattiga. Att regeringen driver på för att fler låg- och medelinkomstländer ska inkluderas i OECD-BEPS är därför välkommet då samarbetet kritiserats för brister på just detta område. En annan väg som flera låg- och medelinkomstländer har förespråkat är att skattesamarbetet och bekämpandet av skatteflykt förflyttas till ett mellanstatligt skatteorgan under FN där samtliga länder kan delta på lika villkor. Under för utvecklingsfinansiering i blev frågan om skatt den sista, stora knäckfrågan. Slutdokumentet resulterade dock inte i något mellanstatligt skatteorgan utan i en uppgradering av . Denna saknar dock politiskt mandat och har små resurser. tror att ett mellanstatligt skatteorgan under FN skulle kunna ge en ökad kraft åt arbete mot skatteflykt samt skapa ett större inflytande för de stater som drabbas hårdast. bör arbeta för att upprätta ett mellanstatligt organ inom ramen för FN, där låg- och medelinkomstländer kan delta på lika villkor i diskussioner kring skattesamarbete och åtgärder för att motverka kapital- samt skatteflykt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)