mot · H4022899 · 2016-10-05 00:00:00 — En ny struktur av detta slag bör upprättas, men uppdaterad för nya villkor och miljöer. Nedan följer vårt förslag. indelas i åtta militärområden (milo). I vardera baseras en mekaniserad brigad, i milo dock en stadsskyttebrigad. Antalet marinbaser ökas till tre: Syd, Öst och Väst, under Marinbas läggs två detachement: och . Varje militärområde delas i ett antal försvarsområden (FO). Varje FO sammanfaller med ett län enligt länsindelningen som den var innan senaste sammanslagningen –1998. Undantag: , , , och har alla vardera 3 st FO. Antalet FO är därmed 32. I vardera FO baseras minst en hemvärnsbataljon, minst en lokalförsvarsbataljon och minst en avdelning särskild beredskapspolis. Varje FO delas i två eller flera närskyddsområden (NO). Militära och civila befälhavare ska finnas på alla nivåer: Hela riket, milo, FO och NO. Det moderna kriget är snabbt, och precis fjärrbekämpning gör det svårt att säkert flytta de egna stridskrafterna. För ledning gäller det att redundans måste eftersträvas så att frontförbanden alltid kan få riktig information. Tre fördelningar bör sättas upp: norra, mellersta och södra. Dessa bör utgöra arméns högsta operativa ledning. Om en fördelningsstab är indisponibel ska högkvarteret, en annan fördelningsstab eller en milostab kunna ta över ledningen, i sista hand utses en brigadstab att leda fördelningen. Fördelningarna har egna förband som kompletterar brigaderna vid operationer. är det viktigt att bygga upp fördelningsartilleri och fördelningsförbindelsebataljoner (ingenjörs/broläggare). 4 Direktiv till Försvarsmakten Tilldelad ekonomi kontra militär förmåga kan regleras på två sätt. Alternativ 1: Försvarsanslaget är bestämt och målen (försvarsförmågan) anpassas efter detta. Alternativ 2: Målen (försvarsförmågan) är bestämda och försvarsanslaget anpassas efter detta. I råder alternativ 1. anser att alternativ 2 bör gälla. I det försämrade säkerhetsläget som råder i så kan vi inte spara bort vissa militära förmågor. Det är regering och riksdag som har ansvaret för rikets mål, prioriteringar och när/om de militära medlen skall användas. Regering och riksdag avdelar medel och resurser samt gör prioriteringar, beslutar om Försvarsmaktens kvantitet och rikets strategi. Försvarsmakten har ansvaret för skapandet av god krigföringsförmåga, militär strategi och taktik samt genomförande av operationer. 4.1 Direktiv för det militära försvaret skall med alla till buds stående medel slå vakt om vår nationella integritet och vårt demokratiska samhällssystem. Försvarsmaktens viktigaste del i detta är att kunna möta, hejda och avgöra mot alla former av intrång från främmande stridskrafter. a) Avvisa främmande stridskrafter som kränker svenskt territorium. b) Avgöra mot främmande stridskrafter som tränger in på svenskt territorium, varvid Försvarsmakten skall kunna möta militära intrång i hela landet, hejda dito i flera riktningar och avgöra i en riktning. c) Skydda den samhällsviktiga infrastrukturen samt kontrollera och skydda sjö- och luftfart inom svenskt territorium. d) Skydda svensk resursutvinning i den svenska ekonomiska zonen. e) Vidmakthålla aktuell försvarsplanering för skydd av alla strategiska resurser. f) Optimera en försvarsallians mellan och om den kommer till stånd. g) Frigöra resurser och skapa bra övningar genom försvarssamarbete i fred med alla nordiska länder. h) Stödja andra myndigheter i kris och krig. i) Stödja svensk utrikespolitik vid gemensamma militär missioner utrikes. 4.2 Direktiv för det civila försvaret a) civilbefolkningen. b) Säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna. c) Stärka Försvarsmaktens förmåga vid mobilisering, väpnat angrepp och krig. 4.3 Regeringen vid höjd beredskap och kris Regeringen är ansvarig vid krishantering på nationell nivå. Den nationella krisledningen måste vara redundant och skyddad. Den fasta tjänstemannastab som är knuten till krisledningen ska vara väl samövad med Försvarsmakten och det civila försvaret (finns ej ). 5 Etik och moral Veteransoldatpolitiken ska ge stort stöd till dem som verkat i internationell tjänst. Stödet ska omfatta de anhöriga. Medaljer och utmärkelser ska symbolisera olika beundransvärda och viktiga bedrifter samt de stora offer som gjorts för världsfreden och för undvikandet av mänskliga katastrofer. Den ska vara minnesdag för svenska veteraner; att välja gör det lättare för veteraner och deras anhöriga att delta. Ett veterancenter bör inrättas där ansvariga för veteranfrågor i Försvarsmakten tjänstgör. Där skall finnas utbildad personal som kan hjälpa veteraner med administrativa frågor och kontakt med olika myndigheter, till exempel vid ersättning efter skada eller sjukdom i tjänsten. Där bör även finnas sjukvårdspersonal som kan ge stöd och en första bedömning av veteraner som är i behov av någon typ av vård – fysisk som psykisk – efter hemkomst, för att därefter remittera veteraner rätt. Försvarsmakten ska ansvara för kontakt och remittering till psykologer/läkare samt även upprätta kontakter med eventuella arbetsgivare och ansvara för dialog med arbetsgivaren om soldaten medger detta. Försvarsmakten skall även arrangera återträffar med vissa valbara aktiviteter osv. Det bör även inrättas någon form av allmän positiv särbehandling i någon form för veteraner, till exempel viss skattebefrielse eller avgiftsfria kommunala resor. Även en tilläggspension bör inrättas i form av en veteranpension ämnad svenska medborgare som gjort utlandstjänst. Centralt för försvarets värdegrund är att en försvarsanställd aldrig ska ifrågasättas av försvaret på ett sätt så att grundlagen eller de mänskliga rättigheterna åsidosätts, särskilt i fråga om yttrande- och åsiktsfriheten. Detta gäller på den anställdes fritid såväl som i tjänsten. Ledningscentraler och andra för angriparen högvärdiga mål bör finnas i bergrum eller på annat sätt skyddas. Spridning och redundans är kompletterande skyddsmetoder. Strategiska viktiga strukturer ska omgärdas med sekretess. Den högsta ledningen ska ha en hög beredskap och öva kris och krig övas ofta inom ramen för totalförsvaret. har lämnat svidande kritik mot alliansregeringens (–2014) hantering av besparingarna som beslutades inom ramen för den s.k. genomförandegruppen. Inte nog med att de besparingar som beslutades i hög grad är att beteckna som ambitionssänkningar snarare än effektiviseringar (vilket var vad som förespeglades när genomförandegruppen beslutades i budgetpropositionen 2008) utan det är också så att de åtgärder som föreslogs av genomförandegruppen i hög grad var ineffektiva och ekonomiskt tveksamma. Utöver detta gör det faktum att gruppens arbete ägde rum på informell basis att det blir omöjligt att i efterhand granska besluten. Det finns inget beslut om formell tillsättning av Genomförandegruppen, inga bevarade direktiv för dess arbete, dess korrespondens har inte diarieförts och slutrapporten är hemligstämplad. Av allt att döma verkar inte ens Försvarsmakten ha fått se slutrapporten. Resurser från Försvarsmakten som Must och strategisk planering ska inte överföras till Försvarsdepartementet. Det är viktigt att Försvarsmaktens planering och underrättelser är självständiga. 6.3 Stridsledningsbataljoner (Strilbat) Att ha ett antal stridsledningscentraler (Stri-C) skapar redundans gentemot att ha en enda. Fientliga aktiviteter riskerar inte heller att övermätta en enda central. Strilbat servar och skyddar centralerna. Att samla mätdata från många sensorer inom försvarsgrenarna, men även mellan, möjliggör utnyttjande av gemensamma lägesbilder. Gemensamma lägesbilder ökar möjligheten för våra system att verka mot fientliga mål. Fienden vill störa denna möjlighet så vi bör ha en gementänkt teknik och taktik för att lyckas. 7 Samarbete i krig och fred 7.1 Den transatlantiska länken Efter (WP) upplösning finns endast en viktig försvarsallians, nämligen Nato. Nato utvidgades efter WP:s upplösning så att samtliga före detta stater i som varit medlemmar i blev medlemmar i . Även de tre före detta baltiska delrepublikerna i blev medlemmar i . lades Natos fokus om från att primärt försvara medlemmarnas egna territorier till att bli en organisation som främst agerar internationellt för att försvara Natoländernas intressen. Natos kapacitet att agera har reducerats kraftigt genom kraftiga nedskärningar i försvarsanslagen både i och i som följd av den rådande ekonomiska krisen. Det finns också ett ökande missnöje i med att försvarsanslag bara är av trots att ekonomierna är jämnstora. genomför en omprioritering av sin försvarspolitik från – till . Nato kommer sannolikt trappa ned sina internationella insatser framöver pga. resursbrist. Däremot kommer organisationen säkert att finnas kvar i sin ursprungliga roll som säkerhetsgarant för medlemmarna. militära närvaro och fokusering på kommer också långsiktigt att minska. har relationen mellan och försämrats och ingen ytterligare utvidgning har heller skett. Ukrainakrisen och militära ingripande i den har i stor grad flyttat Natos fokus tillbaka till . kommer sannolikt fokus ligga på den gemensamma europeiska säkerheten. De långsiktiga trenderna ligger dock fast oavsett det spända säkerhetspolitiska läget i . I takt med att säkerhetsläget försämras allt mer så är det flera europeiska länder som börjat så sakta öka sina försvarsanslag. 7.2 PFP, NRF och HNS har hitintills valt att stödja två samarbetsformer med Nato: Partnerskapet för fred (PFP/PFF) och Nato Response Force (NRF). För oss sverigedemokrater är det viktigt att alliansfrihet från stor- och supermakter inte blir ifrågasatt. Trovärdigheten är viktig. I den bästa av världar för samarbetena med Nato oss inte in i eller ens närmare (Nato). Men vi är i värsta fall på väg in i ett nytt kallt krig och vi måste revidera vår säkerhetspolitik. Skulle framstå som ett Natoland utan att vara det så skulle vår utsatthet bli enorm. Det är det sämsta av säkerhetsalternativen. I internationella fredsoperationer har Nato ofta en viktig roll. Det har då varit viktigt för de svenska stridskrafterna att vara interoperabla med Nato. Däri finns inget fel. bör även i fortsättningen vara med i PFP för att underlätta de internationella missionerna. Vårt ja till deltagande i NRF grundade sig på att den svenska Försvarsmakten skulle få vara med i avancerade övningar som vi själva skulle ha svårt att arrangera. Personal, materiel och övning är de tre benen för militär förmåga, varav inget får saknas. Övningarna inom NRF har varit till stor nytta för oss. börjar dock NRF anta andra former och det har skapats en närliggande organisation, en snabbinsatsstyrka (VJTF) som ska vara först i Natos direkta svar på ett angrepp. Bara det faktum att frågan kommer upp om ska vara med i VJTF bör resa alla varningsflaggor. SD sa ursprungligen ja till värdlandsavtalet/(HNS) när frågan diskuterades i Försvarsberedningen. HNS ger möjlighet att ta emot Natohjälp. Beslutet om denna hjälp tar man själv i varje läge. Finns inte ett värdlandsavtal är möjligheterna att få hjälp från Nato mycket begränsad. Det kan tyckas att värdlandsavtalet/HNS endast skapar en valfrihet. Faktum är dock att det påverkar den militära balansen mellan stormakterna. Genom att Nato får den tekniska möjligheten att snabbt upprätta en bas i påverkas säkerhetsvillkoren i , även om det finns ett svenskt villkor. En svaghet i HNS är också att befogenheterna på värdlandets sida endast placeras hos regeringen eller regeringens utsedda ombud. Svensk tradition föreskriver att har beslutanderätten över så här centrala beslut. Riksdagsbeslut krävs exempelvis när svensk trupp ska föras utomlands. SD röstade nej till HNS när frågan skulle beslutas i . förespråkar att avstår från medlemskap i . Vi ifrågasätter inte att Nato gjort stor nytta i historien. Nato och kapprustade exempelvis till randen av nationell konkurs i . Detta faktum och relation till Nato är dock två olika frågor. och var under inte med i Nato, men var väl rustade och utgjorde en starkt försvarad zon med relativ avspänning. Så kan det fortsätta att fungera. ska inte utlova ensidiga solidaritetsgarantier eller garantier utan tydligt innehåll. En sådan politik skapar endast osäkerhet. Flera skäl mot svenskt Natomedlemskap Med ett starkt svenskt försvar – helst i allians med – utgör ett som står fritt från stormaktsallianserna en stabiliserande faktor i ett strategiskt geografiskt område. Ett politiskt skäl: Vi riskerar inte att dras in djupt i konflikter som inte rör oss. Vi kan höja försvarsanslaget och, med eller utan , skapa en egen relevant tröskeleffekt. EU har ännu inte format någon övergripande överstatlighet på försvarsområdet, men den överstatliga byråkratin jobbar åt det hållet. Allt fler säkerhetspolitiska områden beslutas bli överstatliga. EU:s stridsgrupper är ett förstadium till EU:s egen krigsmakt och därför bör inte delta. Lika lite som EU bör bli en nation med egen lagstiftning och skatterätt, lika lite bör EU förses med en egen krigsmakt. Denna utveckling motverkas också av Nato som är den enda organisation i som kan leda storskaligt krig. Få Natoländer vill byta ut Nato mot EU ur ett militärt perspektiv. Vad gäller försvarsmateriel finns tankar inom EU om att låta EU bli ramen för gemensamma satsningar genom en försvarsindustristrategi för EU. Medlemsstaternas forskningsanslag ska då samlas till EU för gemensamt nyttjande i större skala i projekt utanför marknaden. Risken för att en sådan utveckling utarmar svensk försvarsindustri är stor. Andra medlemsländer tar för sig i gemensamma projekt medan backar. bör satsa på försvarsmaterielsamarbeten med enskilda länder; de nordiska länderna i första hand, men även länder inom sexnationerssamarbetet (, , , , och ). Andra lämpliga länder är , och . Den svenska försvarsindustrin har på egen hand visat vägen till flera viktiga samarbeten. betraktar som, i fallande ordning, en del av en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. I linje med detta vill vi särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet. Vi vill, i likhet med vad som fördes fram i Stoltenbergrapporten , öka det nordiska samarbetet inom en rad frågor på försvars- och säkerhetsområdet. Vi ser uppenbara förtjänster i att de nordiska länderna tar ett gemensamt ansvar för regionens säkerhet, i likhet med vad som länge planerades under det era. Soldaternas offervilja är naturligt störst när det gäller det egna landet, men även beredskapen att offra sig för ett nordiskt broderland är stor. Det nordiska försvarssamarbetet bör därför drivas så långt som möjligt. Av dessa skäl välkomnar vi att de nordiska länderna lanserade Nordefcosamarbetet 2009. Vi anser dock att det inte har gjorts tillräckligt mycket konkret för att uppnå ett fördjupat försvarssamarbete i linje med de förslag som finns i Stoltenbergrapporten, och vi vill se ökade insatser i det nordiska försvarssamarbetet för att uppnå sådana resultat. och kommer att vara Nato-anslutna och och kommer att vara icke Nato-anslutna, och det är viktigt att ett realistiskt uppbyggt nordiskt samarbete på detta område tar hänsyn till dessa förutsättningar. Ett övergripande strukturellt problem för nordiskt samarbete på detta område är att det är splittrat mellan olika avtal och strukturer. Detta är enligt vår mening suboptimalt. För att kunna uppnå ett effektivt och fördjupat nordiskt samarbete bör avtalen samordnas i en gemensam struktur. Det nordiska försvarssamarbetet bör formaliseras för att kunna fortsätta att fördjupas. Försvarssamarbete i fred med nordiska och även baltiska grannar har till syfte att spara pengar genom kostnadsdelning. I ett mer kostnadseffektivt försvar räcker pengarna längre, vilket är syftet. Syftet är inte att sänka försvarsanslaget. Försvarssamarbete i fred ger också bättre övningsmöjligheter, vilket leder till ökad förmåga hos deltagande förband. Gemensam luftläges- och havslägesbild, gemensam isbrytarkapacitet i arktiska förhållanden, gemensamma transportplan (som är landsdedikerade i krig) och gemensamma satellitsystem är exempel på omedelbara kostnadsdelningar. försvarssamarbete i fred bör inrikta sig på nordiska länder i första hand, baltiska länder i andra hand och de länder som vi har materielsamarbeten med i tredje hand. En eventuell försvarsallians (militärt statsförbund) med har till syfte att höja tröskeleffekten, dvs göra det mer kostsamt att attackera . är starkt pådrivande för att en svensk-finländsk försvarsallians ska bli verklighet. Till skillnad från regeringen vill vi ha en ambitiös och utstakad tidsplan för detta. Förutsättningarna för alliansen är goda: a) Båda länderna är tidigare alliansfria, b) Det finns djupa historiska band av gemensam ödeshistoria, c) Försvarsdjupet i öst-västlig riktning fördubblas. är en inte bara en vacker ö och semesterparadis, det är också en medelpunkt i södra varifrån militär styrka kan byggas. Ockuperad av en fiende råder motsatt förhållande. Vi behöver stationärt och starkt mark- och luftförsvar på samt ständig närvaro av starkt sjöförsvar. På så vis uppstår inget militärt vakuum kring ön. Kan vi försvara den så uppstår ingen kapplöpning från andra makter om att i händelse av ofred göra sig till herrar av ön. När besluten togs om Nord Stream, gasledningen mellan och som går genom ekonomiska zon, så satt inte SD i . Om ytterligare gasledningarna ska byggas (Nord Stream 2) kommer SD ta ställning till det då. bör inte kräva att sprängtunnlar ska grävas in under den till uthyrda hamn. Däremot är det självklart att varje del av ska kunna försvaras. 9.1 Internationella fredsoperationer/militärt bistånd anser att fredsbevarande och fredsskapande insatser kan vara viktiga för att stoppa och förhindra mänskliga katastrofer. Militära aktioner i främmande land är alltid en svår rättslig fråga. Därtill har ofta parterna i de konflikter vi ska motverka olika verklighets- och historiesyn, vilket ställer krav på grundlig analys innan beslut om insats tas. En förutsättning bör vara att insatserna sker med FN-mandat. De fredsplaner som ska vara slutkapitel i alla internationella fredsoperationer bör helst utarbetas inom FN av brett tillsatta kommittéer, och de bör helst inte utarbetas av ensamt. Om satsar mer på sina militära resurser så, kommer få mer att säga till om politiskt på världsscenen. FN har tyvärr inte resurser att leda större operationer än cirka 20 000 soldater, och för att slippa bekosta en dubblerande förmåga så vill de flesta Natoländerna att Nato leder de större internationella fredsoperationerna. ser gärna att FN:s förmåga att leda militära operationer ökas till omfång och kvalitet. När utsattes för terrorism förklarade amerikanerna krig mot terror och tog sig rätten att anfalla och . Utsatt för upprepad svårt drabbande terrorism kan troligen de flesta länder välja att försvara sig globalt. bör dock inte utan utomordentligt starka skäl medverka i den typen av krigföring. Vi motsätter oss även att aktivt tar ställning på en sida i regelrätta inbördeskrig där inga parter står för grundläggande demokratiska värden. Vår utgångspunkt är att den svenska hjälpen i drabbade områden huvudsakligen ska vara humanitär eller fredsbevarande. När Nato väljer strategi i de insatser som de leder har vi ingen möjlighet att påverka. Natoledda fredsinsatser har ofta tveksam motivering och inte sällan misslyckas relationerna med den civila befolkningen. Den internationella tjänstgöringen ska vara frivillig för anställda, GSS-K, GSS-T samt värnpliktiga. Tjänstgöring för invasionsförsvar tillsammans med finska försvarsmakten blir obligatorisk om en försvarsallians upprättas. Samverkan mellan militära och civila insatser utgör ofta en nödvändighet för permanenta framgångar vid utlandsoperationer. Utlandsstyrkan ska ha en mindre summa att använda till nytta för lokalbefolkningen i de områden där vi verkar för att visa att våra soldater är vänner och därigenom skydda våra soldater (s.k. force protection) och gynna dialogen med det lokala civila samhället. Alla soldater ska få utbildning i lokala sedvänjor och könsroller rörande det land de skall tjänstgöra i. Gendercentrum läggs ned då dess kompetens inte behövs för ett fullgörande av tjänsten. 9.2 Specifika internationella insatser Natos insats i , där man i praktiken tog ställning för ena sidan i ett inbördeskrig, byggde på bristande kunskap och analys av interna förhållanden. FN-mandatet som gav rätt att ta ned allt stridsflyg överskreds och istället nedkämpades Gaddafis regim. Det är oklart vem som ska lösa eftervården med marktrupp. Vapen från Gaddafiregimens förråd har spritts till islamister och ett kriminellt kaos råder i landet. Flyktingsmugglarna driver läger. Svenska flygvapnet med Gripen löste emellertid sina spaningsuppgifter storartat! I hotar pirater vår och andras handelsflottor och varuflöden. har deltagit i EU:s insatser utanför , operation . stödjer att svenska enheter ger fortsatt bidrag till Operation . Militär personal på svenskregistrerade handelsfartyg ska inte tillåtas. Redare kan redan nu anskaffa vapen och vaktmanskap. Situationen i förblir högst osäker. Islamisterna har för tillfället tryckts undan, men finns kvar i bakgrunden. Läget företer påtagliga likheter med läget i . deltar med rådgivare i insatsen mot i norra . Ett problem för insatsen är att den irakiska armén har svårt att ta mark och att den allierade shiamilisen skapar egna MR-problem. Utlandsstyrkan ska återuppföras som egen myndighet med eget anslag. Fördelen med en egen myndighet är att verksamheten och ekonomin inte blandas med anslag för territoriella försvaret. Uppgifterna för utlandsstyrkan är väsentligt annorlunda än Försvarsmaktens i övrigt. Utbildningen är till del därför specifik och det är rationellt att samla kunniga till myndigheten. Ett antal av Försvarsmaktens bör samförläggas här liksom det civila försvarets olika nationella centrum. Garnisonsort bör vara i . ska inte vara med i systemet med EU-stridsgrupper, då vi helt motsätter oss EU:s militarisering. Däremot kan med fördel delta i internationella fredsoperationer så länge som det inte ekonomiskt drabbar vårt territoriella försvar. Svenskt deltagande bör på , när vårt invasionsförsvar är återuppsatt, vara 1–2 bataljoner och vi bör vara beredda att leda förband av brigads storlek. Som nära partner i internationella operationer ser vi helst nordiska eller baltiska länder. För deltagande i internationella fredsoperationer förutsätts att det ligger i linje med svensk utrikespolitik samt helst har ett FN-mandat. 10 Civila anslag för försvarets stöd till samhället 10.1 Civil dimensionering av Försvarsmakten Försvarsmaktens stöd till samhället i kris ska inte vara dimensionerande för Försvarsmakten. Stödet ska utgå när det är möjligt utan att störa Försvarsmaktens egna mål om beredskap etc. När Försvarsmakten hjälper samhället i större kriser förekommer det att utrustning saknas som skulle vara behjälplig. Ett exempel är vattenbärare till Herculesplanen. Såna bärare är inte alls prioriterade för Försvarsmaktens förmågebyggande men skulle behövas när kan bistå vid stora skogsbränder. Ett anslag bör därför upprättas utom utgiftsområde 6 för ”civilt motiverad utrustning för Försvarsmakten”. Förutom vattenbärare till kan annan utrustning för räddning vara aktuell. 11.1 Nyanskaffning och vidmakthållande Principerna för materielförsörjning bör vara: Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning. Utveckling bör genomföras när det gäller nationella säkerhetsintressen och när innehar särskilda produktionskompetenser. är det endast § 346 i som möjliggör nationell utveckling på politiska beslut. Nyanskaffning bör ske på marknaden av befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel som tredje alternativ. Långräckviddigt luftvärn är exempel på dyra system som vi troligen bör köpa utifrån, exempelvis 30 och 15.