mot · H402865 · 2016-10-03 00:00:00 — Kommissionens arbete blir att få ett bättre underlag som kan ligga till grund för ett intensifierat arbete för att hindra och motverka hedersrelaterad brottslighet. Utbildningssatsningar för att motverka brottslighet i hederns namn Polisen och domstolsväsendet har centrala roller i en fungerande rättsstat för att begränsa, lösa och beivra brottslighet. Men för att kunna sköta sitt jobb behöver de som arbetar inom myndigheterna rätt verktyg och rätt kunskap. När det gäller hedersproblematik finns det fortfarande stora brister i kunskap och stora behov för brottsoffren att få rätt hjälp och stöd. Vissa brott som sker i hederns namn kan framstå som av mindre allvarlig art än andra. Mönstret i brotten innebär dock en stor påverkan på offret och hens sätt att leva. satsar 10 miljoner på utbildning för att motverka den hederskultur som påverkar många unga människor i deras vardagsliv och livsval. Pengarna ska gå till såväl polis och åklagare som domstolsväsende. Förebyggande åtgärder mot hedersvåld vill lägga i en högre växel för att förebygga hedersvåld. Det krävs tydliga åtgärder för att hjälpa kommuner och andra som kommer i kontakt med unga människor för att öka deras kunskaper kring problematiken, men också ett tydligare stöd från samhället till de gräsrotsorganisationer som gör sitt bästa i arbetet mot hedersproblematik. När hedersproblematik diskuteras läggs fokus ofta på unga flickor som kontrolleras av sina familjer och i vissa fall gifts bort mot sin vilja, utsätts för omskärelse eller utsätts för andra grova brott i hederns namn. Det finns en grupp som ofta glöms i debatten och det är hbtq-personer. I många hederskulturer är det heterosexuella förhållandet mellan man och kvinna det enda accepterade och många hbtq-personer från dessa bakgrunder vittnar om svårigheter i att kunna leva det liv man vill. vill att fokus när det gäller hedersproblematik vidgas till att även inkludera hjälp till hbtq-personer. Barn är en grupp som behöver extra skydd och politiken bör alltid sätta barnen främst. Totalt sett ökade antalet anmälda misshandelsbrott mot barn (0–) . har antalet anmälda misshandelsbrott mot barn 0–ökat med 3 650 (+21 %). Antalet anmälda misshandelsbrott mot barn i åldern 0–ökade till 4 070 anmälda brott. Även antalet anmälda misshandelsbrott mot barn i åldern 7–ökade, till 10 400 brott, en ökning jämfört med föregående år. För att motverka denna utveckling och för att visa hur allvarligt samhället ser på brott mot en av våra mest utsatta grupper bör ett nytt barnmisshandelsbrott, som inkluderar såväl fysisk som psykisk misshandel, införas i . Barn är en särskilt utsatt grupp som i vissa situationer utsätts för upprepade brott i form av misshandel, olaga förföljelse, olaga hot etc., inte sällan från en vårdnadshavare. Barn behöver lugn och stabilitet under uppväxten och ska kunna leva fritt från hot och övergrepp. Ett nytt barnfridskränkningsbrott, med högre straffskala än för annat fridskränkningsbrott, bör införas i . Detta skulle visa på hur allvarligt samhället ser på brott mot barn. Många brottsoffer vittnar om att svårigheten att få ut ett tilldömt skadestånd gör att kränkningen efter brottet blir än större. Det måste bli lättare för brottsoffer att få ut tilldömt skadestånd, då detta ofta upplevs som en orimligt krånglig process. Brottsoffers rättigheter bör tillvaratas bättre när det gäller bedömning av skadestånds och ersättnings storlek, sättet för utbetalning och hanteringstider, samt det sammantagna skyddet för brottsoffer. När det gäller brottsoffer som tilldömts skadestånd för brott som begåtts mot dem och där gärningsmannen har dömts till fängelse bör brottsoffret självt inte behöva kräva in skadeståndet från gärningsmannen. Istället bör detta vara ett statligt ansvar. För människors förtroende för domstolarna är det viktigt att vi ser över nämndemannasystemet. Nämndemännen har en viktig roll i rättsprocessen, men allt färre medborgare är medlemmar i ett politiskt parti och urvalsgruppen blir stadigt smalare. En studie visar också att nämndemännens politiska bakgrund riskerar att påverka målets utgång. Vi vill därför i ett första steg bredda rekryteringen och sträva efter att nämndemän ska sökas även utanför de politiska partierna. Varje människa ska ha tillgång till rättssystemet. Det är viktigt att ens ekonomi eller var i landet man bor inte har betydelse. För att alla ska ha tillgång till domstolsväsendet vill vi genomföra försök med en e-domstol, som en del av det allmänna domstolsväsendet, för att lösa enklare civilrättsliga tvister. Digital kommunikation med utbildade domare skulle ge människor över hela landet en möjlighet att på ett enkelt sätt driva mål till en låg kostnad och med korta väntetider. Det kan till exempel röra sig om äktenskapsskillnad, fall där parterna är överens om de faktiska omständigheterna eller målet kan avgöras på handlingarna. Valet av e-domstol eller traditionell domstol måste ligga hos den enskilde. Vittna från annan ort Många människor känner stor rädsla för att delta i en rättsprocess. Om människor inte vågar vittna eller anmäla brott innebär detta en risk för hela rättssamhället. Enligt en specialstudie som Brå har gjort ökade antalet anmälningar om övergrepp i rättssak . 2009 började brottstypen redovisas som en egen post i kriminalstatistiken och har anmälningarna ökat ytterligare till närmare 5 000–6 000 . Det är viktigt att hjälpa de som känner oro så att de kan känna sig trygga i att delta i utredningen. Bland annat genom att göra det möjligt att i högre grad vittna från annan ort via videolänk. En av huvudfrågorna när det gäller rättssäkerheten för brottsoffer är att lyfta situationen för sexualbrottsutsatta. Offer för sexualbrott vittnar om att rättsprocessen kan vara väldigt svår. Att ha ett målsägandebiträde man litar på är därför viktigt. Tryggheten för brottsoffer bör öka genom att ge större möjlighet att byta målsägandebiträde, precis som man kan byta försvarare och genom att se över om kraven som ställs för att få ett målsägandebiträde bör sänkas. Prioritera utredningar av brott mot och av unga och tillkännage detta för regeringen Inkörsporten till livslång kriminalitet går man ofta igenom redan och som ungt brottsoffer är det viktigt att man känner att samhället tar det som har hänt en på allvar. Det är bara några av anledningarna till att inom olika delar av samhällsapparaten prioritera brott mot och av unga. Rättsväsendet har länge ombetts att skynda på utredningar när unga är inblandade, men trots det visar det sig att detta inte alltid sker. vill därför återigen lyfta vikten av att brott mot och av unga ska prioriteras. Förebyggande arbete med fokus på unga lagöverträdare Samhällets reaktioner på ungdomars brottslighet måste vara tydliga och konsekventa. som vi behöver se skärpta straff behöver vi också se att unga lagöverträdare inte ska bemötas på samma sätt som vuxna eftersom det riskerar att driva den unge in i ett kriminellt vuxenliv. I vissa områden har problemen med unga lagöverträdare växt . Bilar sätts i brand och räddningstjänst och ambulans kan inte längre tryggt hjälpa människor utan att utsätta sig själva för fara. För att motverka denna farliga utveckling vill att det skapas fler förebyggande projekt där polis och räddningstjänst finns närvarande i unga människors liv. På så sätt kan vi både skapa personliga kontakter och skapa medvetenhet om blåljuspersonalens uppdrag. Det finns många exempel på projekt både i andra länder och i där våldet mot polis och alarmeringstjänstpersonal har gått ner markant efter att unga människor har fått ta del av verksamheten och se hur till exempel arbetar. Personer som begår brott mot alarmeringstjänstpersonal måste få en skarp reaktion från samhället och straffen för unga brottslingar måste skärpas för att tydligt visa hur allvarligt samhället ser på brottslighet. har unga som får en möjlighet att se hur polisen och räddningstjänsten arbetar visat sig mindre benägna att begå brott mot dessa. Därför bör unga mellan som döms till ungdomstjänst för brott mot alarmeringstjänstpersonal, hindrande av utryckning eller för skadegörelse vid exempelvis bilbränder och som visar sig lämpliga också kunna avtjäna sitt straff genom lämpliga uppgifter inom ramen för exempelvis räddningstjänst eller polisens verksamhet. Detta förutsätter fler poliser och att polisen får mer resurser. Skarpare straff för unga Förebyggande arbete för att motverka ungdomsbrottslighet är viktigt, men får inte stå i motsats till en skarpare reaktion från samhället då brott begås. Det är oroande med de signaler som bland annat kommer från enskilda poliser om att de mjuka straffen skapar brist på respekt för rättsväsendet. Detta, i kombination med en ökning av fallen av övergrepp i rättssak, riskerar att leda till att människor inte anmäler brott. Därför behöver vi också skärpa straffen för unga brottslingar som vi ser närmare på förebyggande arbete för att hindra unga från att begå brott. Arbetet mot de kriminella gängen måste föras såväl genom förebyggande verksamhet som genom att se till att det finns avhopparverksamheter för dem som vill lämna ett kriminellt liv. Vi vill försvåra etableringen för kriminella gäng genom att hindra dem från att operera ostört. Det är viktigt att hjälpa de kommuner som drabbas genom att se över möjligheten att ge ett aktivt stöd från rättsväsendet och det övriga samhället, till exempel kunskapsstöd från de rättsvårdande myndigheterna. Den grova organiserade brottsligheten ägnar sig också åt ekonomisk brottslighet vilken drabbar såväl enskilda personer som företag och staten. Pengarna kan till exempel komma från fakturabedrägerier eller ROT- och RUT-bedrägerier. De som hämtar hem vinsten från brottsligheten är inte sällan grovt kriminella, men att bevisa deras koppling till bolagen och få dem dömda är svårt. Ofta gömmer de sig bakom så kallade målvakter som mot ersättning skriver på diverse bolagshandlingar och agerar som en front som företrädare för olika bolag, utan att ha någon insyn i dem eller kontroll över dem. Regeringen bör initiera ett helhetsgrepp för att komma tillrätta med målvaktsproblematiken, bland annat genom att se över hur ett snabbare näringsförbud för målvakter skulle kunna skapas och utreda möjligheten att kriminalisera ett användande av företagsmålvakter. Att bli utsatt för ett bedrägeri eller bli bestulen på sin identitet innebär en kränkning av integriteten och offret kan känna sig väldigt utsatt. Att få ordning på livet efter att man fått sin identitet stulen blir lätt ett långvarigt ovälkommet deltidsarbete. Med internets intåg har bedrägerierna ökat markant. nästan tredubblades antalet anmälda bedrägerier. Ett av de stora bekymren som kopplas till bedrägeribrotten är id-kapningar. Falska id-kort, som är nära nog omöjliga att skilja från riktiga id-kort, är både lätta och billiga att köpa. Handlarna förlorar stora belopp på bedrägerier, men har svårt att göra snabba och korrekta identitetskontroller för att säkerställa köparnas identitet, inte minst eftersom många köp sker via internet. Regeringen bör utreda hur man med ett bibehållet högt integritetsskydd och utan att påverka handeln negativt kan skapa ett system som är både praktiskt och säkert, till exempel genom att använda biometri, såsom i våra pass, en chip-och-pin-lösning eller en ökad identitetskontroll vid köp eller lån över vissa belopp eller enligt andra parametrar. vill ta nya tag för att minska missbruk och fusk med bidrag och ersättningar. infördes en underrättelseskyldighet vid misstanke om felaktig utbetalning till enskilda. Denna inbegriper dock inte utbetalningar till juridiska personer eftersom dessa fortfarande skyddas av sekretess. Bidragsfusk görs i allt större utsträckning i bolagsform. Detta leder till att myndigheterna i många fall inte kan agera vid misstankar om bidragsbrott. Underrättelseskyldigheten omfattar inte , men däremot bland annat , och Arbetsförmedlingen. För att säkerställa att fusk och missbruk som utförs av företag och organisationer fångas upp, och att även har möjlighet att underrätta andra myndigheter vid misstanke om felaktigheter eller brott, vill att lagen ändras. Bedrägerier mot våra gemensamma bidragssystem måste bekämpas både för att bevara legitimiteten i systemen och för att spara pengar. Det finns stora problem med förfalskade intyg som kan leda till miljonutbetalningar. Bedrägerier mot , Arbetsförmedlingen och länsstyrelserna uppgår till eller till och med miljonbelopp per ärende. Lagen om bidragsbrott omfattar inte företag och organisationer utan gäller endast utbetalningar av bidrag till enskilda individer. Det är viktigt att rätt verktyg finns för att säkerställa att bidragsfusk och missbruk som utförs av företag och organisationer kan stoppas, och därför bör lagen ses över. 30 dagars reflektionsperiod för vila och återhämtning för offer för människohandel Enligt har personer som utsatts för människohandel rätt till 30 dagars reflektionsperiod för vila och återhämtning. låter inte sällan bli att följa konventionen på denna punkt. Fokus ska inte läggas på att utnyttja offret i den rättsliga processen utan på att ge den brottsdrabbade information om rättigheter och möjligheter till stöd så att personen själv sedan kan avgöra om han eller hon vill delta i en rättslig process. Regeringen bör genom handling visa att regeln om rätt till 30 dagars reflektionsperiod är viktig och måste följas för att den drabbade ska kunna göra sig fri från inflytandet av människohandlarna, vila och återhämta sig så pass att han eller hon kan fatta beslut om medverkan i en eventuell rättegång. Effektivisera det internationella polisiära samarbetet vid utredningar som rör människohandel och tillkännage detta för regeringen Människohandeln är internationell och internationellt arbete är av största vikt för att stoppa den. Det är därför viktigt att regeringen agerar för att öka möjligheterna till internationella polisutredningar och förbättra organisationen av samarbetet mellan olika länders specialister. Effektivare lagstiftning för att bekämpa människohandel Människohandel pågår runtomkring oss. Den är större än den har varit i mänsklighetens historia, men ändå är det väldigt sällan någon döms för detta brott. Människohandel tar sig olika skepnader och det kan röra sig om personer som utnyttjas till exempel i sexhandeln, för hushållsnära tjänster eller inom restaurangsektorn. Regeringen bör ta tydliga steg mot en effektivare lagstiftning som är tillämpbar för alla sorters människohandel och för alla de led som är inblandade i människohandeln. Den organiserade brottsligheten kontrollerar den olagliga handeln med sopor, farligt avfall och vilda djur. Risken för upptäckt är förhållandevis liten, straffen är relativt låga och vinsterna kan bli enorma, liksom följderna för miljön. Miljöbrott berör ofta flera länder och en rad olika myndigheter både inom och utanför . Polisens skyldighet att samverka med andra myndigheter såväl inom som utom gränser måste förtydligas när det gäller miljöbrott. Miljöbrott är en snabbt växande form av brottslighet. Den organiserade brottsligheten ser miljöbrotten som ett snabbt och säkert sätt att tjäna pengar eftersom utredningarna är få och straffen låga. Den lagstiftning vi har gör det dessutom svårt för myndigheterna att veta vilka företag som gör sig skyldiga till miljöbrott eftersom det saknas ett register över vilka företag som har fått en företagsbot. Företag kan därmed begå upprepade miljöbrott utan att myndigheterna nödvändigtvis uppmärksammar detta. Vi vill se över möjligheten att skapa ett register som skulle göra det möjligt att utdöma en väsentligt högre bot vid upprepade brott. Modernisera lagstiftningen mot uppvigling Ett stort antal misstänkta mordbränder i befintliga eller planerade asylboenden skedde i och . Långt fler försök till mordbrand gjordes, men upptäcktes eller misslyckades. På internet finns människor som stöder brandattentaten och även lägger ut listor på tilltänkta boenden. Uppmaningar till mordbrand och våld riktas mot människor som inte är skyldiga till mer än att ha flytt för sina liv. sker upplopp i vissa utanförskapsområden i . Även här har vi sett exempel på hur personer hetsar till brott, bland annat mot polisen. Båda dessa fenomen, uppmaningar till våld mot asylsökande och upploppsliknande händelser, måste stoppas och straffas. Vi ser människor som hetsar andra till brott till exempel på internet. Trots det har endast 10 personer dömts för uppvigling . Det kan aldrig vara acceptabelt att uppmana andra att begå brott. I ett rättssamhälle måste vi försäkra oss om att den typen av beteende straffas. Mot bakgrund av hur få som döms för uppvigling vill se över hur uppviglingslagstiftningen kan uppdateras. vill också ha en straffskärpning, där dagens nivå av böter eller fängelse höjs. Kriminalisera samröre med terrororganisation En person som bestämmer sig för att åka för att hjälpa en av EU eller FN terrorlistad organisation ska veta att det svenska rättssamhället väntar på hen när hen kommer hem. Bevisningen blir ofta svår när det gäller kriminella handlingar som har begåtts i ett krisområde eftersom det ofta finns varken vittnen eller någon annan typ av bevisning. vill därför kriminalisera samröre med terrorlistade organisationer. Förslaget innebär att en åklagare inte behöver bevisa ett explicit terrorbrott; istället skulle det räcka att bevisa samröre för en fällande dom. Kriminalisera stödjande av terror Konflikter och åsiktsskillnader ska lösas med demokratiska beslut. Att stödja terrorism kan aldrig accepteras i ett demokratiskt rättssamhälle och bör kriminaliseras för att visa hur allvarligt samhället ser på terrorgruppernas framfart i stora delar av världen. vill att en kriminalisering av stödjande av terrorism inkluderar bland annat att skicka pengar eller vapen, att dela information med en terrorgrupp, att hjälpa till med juridiskt eller finansiellt stöd och att hjälpa terrorgrupper med framtagande eller spridande av propaganda. Förebyggande arbete mot radikalisering och terrorism Samhället måste tydligt visa sitt avståndstagande mot extremism och terrorism genom att straffa terrorbrott, både de som begås här och de som begås i andra länder, men måste också arbeta långsiktigt och förebyggande för att stoppa den utveckling som har skett . vill ha ett ökat samarbete mellan till exempel civilsamhälle, skolor, , polis och kommuner för att förebygga radikalisering och terrorism. Kommunernas ansvar för förebyggande arbete mot terrorism Det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism måste finnas på samhällets alla nivåer. Det är ofta ute i kommunerna tecknen på radikalisering märks först. Lärare i skolan eller socialarbetare på fältet hör samtal mellan elever eller får samtal från oroliga föräldrar. Det förebyggande arbetet förs på såväl statlig som nivå och mycket av det viktiga arbetet görs på gräsrotsnivå. För att försäkra oss om arbetets effektivitet är det viktigt att kommunernas ansvar för det förebyggande arbetet tydliggörs. har många invånare med släkt eller vänner i de drabbade länderna. ser vikten av att visa dessa människor förståelse för den oro och stress som detta kan innebära. Offentliga medel inte ska gå till organisationer som sprider våldsbejakande och antidemokratiska budskap Förbjud att offentliga medel går till organisationer som sprider våldsbejakande och antidemokratiska budskap, eller som verkar för rekrytering eller uppmanar till stöd för av EU eller FN terrorlistade organisationer. Yttrandefriheten är grundläggande och varje människa har rätt att uttrycka sina åsikter, men i de fall dessa åsikter manar till våld, krigsbrott och terror ska inte det offentliga vara med och stödja det. Medel som har betalats ut från till exempel kommuner och gått till verksamheter som i efterhand visar sig till ha spridit våldsbejakande budskap eller uppmanat till stöd för av EU eller FN terrorlistade organisationer bör dessutom krävas tillbaka. Förändra regelverket för sociala insatsgrupper för att kunna bryta sekretessen när det gäller radikalisering. Arbetet i sociala insatsgrupper avser samverkan kring en ung person där ansvarar för att andra myndigheter och aktörer görs delaktiga utifrån den unges behov. Det arbete och de insatser som görs för den unge ska ske inom ramen för de medverkandes ordinarie verksamhet. Sociala insatsgrupper finns för att hjälpa unga att sluta begå brott, men inte när det gäller radikalisering. vill utöka den sekretessbrytande regel som gör det möjligt för socialtjänst, skola och polis att samverka och hjälpa unga personer ur ett destruktivt beteende. i (C) Per Lodenius (C) Per Åsling (C)