mot · H4023204 · 2016-10-05 00:00:00 — Ett starkt försvar i en orolig omvärld ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Försvarsberedningen bör ges ett nytt, modernt och bredare uppdrag som tar ett helhetsgrepp på alla de säkerhetsutmaningar står inför och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att låta utreda möjligheten att återupprätta det psykologiska försvaret som egen myndighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram en svensk cyberdoktrin och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kontinuerligt ta fram och utveckla nationella strategier och strukturer för cybersäkerhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kunskaps- och erfarenhetsutbytet mellan specialförbanden och polisens nationella insatsstyrka utvecklas ytterligare och utformas så att detta fungerar på ett ändamålsenligt sätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att skapa ett modernt totalförsvar för att kunna möta de nya hot den moderna krigföringen medför och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Försvarsmaktens behov ska vara styrande för hur försvarets personalförsörjning ska utformas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av ett helhetspaket med incitament för att behålla Försvarsmaktens personal i längre anställningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att särskilt beakta Försvarsmaktens behov av bostäder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av mobila rekryteringskontor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att fortsätta att utveckla den svenska veteranpolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att veterandagen införs som allmän flaggdag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att initiera samtal mellan Försvarsmakten och civila arbetsgivare för att underlätta för medarbetare att vara tjänstgörande soldat, hemvärnssoldat och att kunna delta i övningsverksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fördjupa samarbetet mellan Försvarsmakten och näringslivet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att även i fortsättningen ska ha en hög ambition att bidra till internationella insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förstärka den svenska militära insatsen mot global terrorism och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Försvarsmaktens förmåga att hålla luftrum och sjövägar öppna för handelstrafik bör vara prioriterad och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ansöka om deltagande i Joint Expeditionary Force (JEF) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samöva Patriotsystemet med på svenskt territorium och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att erbjuda det fördjupade svensk-finska samarbetet som en resurs i Natos sjöövervakning i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att Försvarsmakten har tillgång till modern och relevant materiel som ger försvaret en god förmåga att hävda sig mot en kvalificerad motståndare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över upphandlingskompetensen hos försvarsmyndigheterna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheterna för innovationsupphandling av försvarsmateriel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fortsätta utveckla hemvärnet mot att kunna utföra mer kvalificerade uppgifter och få tillgång till mer modern materiel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att göra hemvärnet till en egen försvarsgren och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att försvarets frivilligorganisationer bör användas bättre och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge de frivilliga försvarsorganisationerna ökade möjligheter att informera om försvaret i skolan och tillkännager detta för regeringen. närområde har utifrån ett säkerhetspolitiskt perspektiv blivit mer osäkert och oförutsägbart. Försvarsmakten understryker i sin delårsrapport att säkerhetsläget i vårt närområde också fortsätter att försämras. använder större övningar och beredskapskontroller som ett sätt att sätta press på sina grannländer och att markera mot Nato. Den ryska aggressionen mot utgör en definitiv vattendelare och utmanar hela den europeiska säkerhetsordningen. Den illegala annekteringen av visar att den ryska tröskeln för att använda militärt våld har sänkts och att inte respekterar självständiga staters gränser. Det ryska agerandet i är också en tydlig markering mot Nato och EU. använder traditionell maktpolitik som blandar subversiva metoder som informationskrigföring, propaganda och cyberkrigföring uppbackade av konventionell och nukleär militär makt. Som ett resultat av det ryska agerandet och de förnyade stormaktsambitionerna har militärstrategiska läge blivit av mer central betydelse. är viktig både när det gäller handelsvägar till och från alla stater i regionen, och som arena för att ta emot och ge militär hjälp. I har betydelse betonats. Även betydelse blir större i och med klimatförändringarna som kan göra det mer ekonomiskt lönsamt att utvinna naturresurser i området samt att nya handelsvägar kan öppnas som ett resultat av smältande havsisar. Det handlar om en säkerhetspolitisk tyngdpunktsförskjutning i . Till den problematiska utvecklingen i närområde måste även läggas den oroande utvecklingen i och där allt fler stater hemsöks av sönderfall, radikalisering och terrorism. Det är en av många avgörande orsaker till att många människor är på flykt till . Radikaliseringen i regionen skapar även en grogrund för den terrorism som drabbat allt hårdare det gångna året, med flera fruktansvärda dåd i bland annat , och . Dessutom innebär klimatförändringarna och kampen om resurserna en långsiktig utmaning som även kommer att påverka vårt närområde direkt eller indirekt. Det gäller såväl de konflikter som kan komma i dess spår som de påfrestningar som ett förändrat klimat kommer att innebära för krisberedskap. För möta en allt mer orolig omvärld och ta ansvar för försvar och säkerhet ingick , och försvarsuppgörelsen med Socialdemokraterna och . Den anger inriktningen för försvaret –2020 och innebär ett långsiktigt ansvarstagande för försvarets framtida operativa förmåga. Utöver redan tidigare planerade tillskott tillförs försvaret 10,2 miljarder extra . tog det formella försvarsbeslut som bekräftar uppgörelsen. genomförs nu försvarsbeslutet. Försvarsuppgörelsen ska ses som ett trendbrott och den är en viktig signal till omvärlden att satsar på att stärka försvarsförmågan i en osäker tid. Det faktum att av står bakom uppgörelsen för hållbarhet och långsiktighet i försvarsbeslutet. Dess genomförande kommer även att följas upp av en särskild försvarsgrupp bestående av representanter från de partier som ingått uppgörelsen. Redan nu står det dock klart att försvaret står inför stora utmaningar när det gäller att uppnå den ambition som finns i försvarsbeslutet, främst på grund av ökade kostnader för olika materielprojekt. Det kommer att bli en viktig uppgift för den uppföljningsgrupp bestående av representanter för uppgörelsens fem partier att hantera det uppkomna läget. Ifall avvikelser är på väg att uppkomma i förhållande till beslutad förmåga är det viktigt med information och underlag så snabbt som möjligt från Försvarsmakten och regeringen. Försvarsuppgörelsen är ett första viktigt steg för att stärka försvaret i en osäker tid. Vi ser dock inga tecken på att säkerhetsläget i närområde kommer att förbättras, snarare tvärtom, vilket Försvarsmakten också pekar på. Den ryska aggressionen mot har permanentats och agerar fortsatt offensivt i . Hybridkrigföringen innebär en ny utmaning för försvaret med användandet av civila och militära verktyg tillsammans. Därför måste vi fortsatt stärka förmågor som det psykologiska försvaret och vår cyberförmåga, men även bli bättre på att samordna civila och militära förmågor. Perioden bortom 2020 innebär stora utmaningar när det gäller materielbehov som kräver stora ekonomiska resurser. Försvarsuppgörelsen innebär ingen slutpunkt i försvarspolitiken utan istället en startpunkt för att stärka det svenska försvaret. ser även arbetet för ett svenskt Natomedlemskap som en huvuduppgift kommande år. Ska vi på allvar kunna påverka säkerhet i positiv riktning är ett svenskt Natomedlemskap helt centralt. Det behövs en färdplan för ett svenskt Natomedlemskap. Konflikten i har inte bara utgjort en stor utmaning för den europeiska säkerhetsordningen. Den har också inneburit en provkarta på vilka medel som den moderna krigföringen inbegriper. Den ryska taktiken inkluderade ett integrerat användande av specialförband, elektronisk krigföring och snabb rörlighet kombinerat med en utstuderad informationskrigföring där förnekade inblandning. För att möta denna utveckling måste en lång rad, både civila och militära, funktioner stärkas och dessutom måste helheten beaktas för att dessa åtgärder ska kunna samordnas och användas så effektivt som möjligt. De mångfacetterade utmaningar vi står inför kräver ett starkt svenskt försvar. Försvarsförmågan måste stärkas och samarbetet med andra likasinnade stater måste öka för att möta gemensamma utmaningar. Därför måste Försvarsberedningen omgående ges ett nytt uppdrag att börja förbereda nästa försvarsbeslut. bör beredningen ges ett bredare och modernare uppdrag som tar hänsyn till den kombination av både militära och civila hot och risker som står inför. Rent konkret handlar det om att se hur alla samhällets resurser kan användas på ett bättre sätt. Det rör sig om hur civila och militära resurser bättre kan samverka för att möta till exempel cyberhot, terrorism och psykologisk krigföring, men även stärka hela samhällets krisberedskap och analysera frågor som energisäkerhet och flödessäkerhet i stort. Utgångspunkten är militära förmåga, men i uppdraget till beredningen ska samtliga säkerhetsskapande förmågor inkluderas. Försvarsberedningens roll i svensk försvars- och säkerhetspolitik är viktig. Den visar hur vi kan möta framtidens säkerhetsutmaningar samt möjliggör en stark och bred politisk förankring. Beredningen har en lång tradition och är ett etablerat arbetssätt. En gedigen och brett förankrad analys lägger grunden för utvecklingen av svensk säkerhetspolitik och för nödvändiga och långsiktiga beslut. Det är en styrka i en orolig omvärld. Utredningen om internationella försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten, som är ett resultat av försvarsuppgörelsen och som presenterats , är ett viktigt underlag för den kommande Försvarsberedningen och bör ligga till grund för beredningens fortsatta arbete. Med tanke på det osäkra omvärldsläget kan Försvarsberedningen inte undvika att ta ett fördjupat grepp på frågan om ett svenskt Natomedlemskap. Detsamma gäller även den nationella säkerhetsstrategi som regeringen sagt att man ska presentera. Det är viktigt att det finns en tydlighet kring vilken funktion en nationell säkerhetsstrategi ska fylla och inte minst att den utgår ifrån tydliga prioriteringar av vad som stärker säkerhet på allvar. Därför bör regeringens förslag till nationell säkerhetsstrategi vara föremål för diskussion och förankras i Försvarsberedningen. Styrkan i ett sådant vägledande dokument är att det åtnjuter ett brett förtroende. Den psykologiska krigföringen har kommit allt mer i fokus. Förmågan att kunna sprida desinformation och beskriva verkligheten på ett sätt som gynnar den egna saken och förvirrar fienden är ett kraftfullt vapen i det moderna informationssamhället. Detta har vi inte minst kunnat se från rysk sida, särskilt i aggressionen mot . Ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle som med tryck- och yttrandefrihet är sårbart för påverkan. Men där lögnen är vapnet är sanningen motmedlet. Regeringen beslutade att skulle delta i Natosamarbetet kring psykologisk krigföring genom att gå med i Natos center för strategisk kommunikation i (Stratcom). Det var ett bra och välkommet steg för att stärka försvarsförmåga på området, dock tog processen att ansluta till Natosamarbetet onödigt och först efter ett upprepat antal frågor och påtryckningar från bland annat moderat sida. Vi måste kunna hantera alla de utmaningar som den psykologiska krigföringen innebär och ha förmågan att snabbt agera för att identifiera och bemöta påverkanskampanjer och desinformation, men även att snabbt kunna komma ut med trovärdig information själva, inte minst i händelse av ett krisläge. Förmågan till ett aktivt psykologiskt försvar är något som bör beaktas. gör därför en extra satsning på det psykologiska försvaret i anslaget för utgiftsområde 6. Samordningsansvaret kring det psykologiska försvaret ligger hos Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), men flera andra aktörer har det praktiska ansvaret. Den nya situationen kräver att behöver ta ett helhetsgrepp kring det psykologiska försvaret. Därför ska () ges ett utredningsuppdrag att se över möjligheten att återupprätta det psykologiska försvaret som en myndighet. Förmågan att snabbt kunna få en bild av omvärldsläget, men även kunna göra relevanta analyser av förväntade möjligheter, är mycket viktig i den moderna konfliktmiljön. Det ger fler handlingsalternativ och förmågan att kunna sätta in åtgärder i ett tidigt skede av en kris. I en allt mer föränderlig värld där utvecklingen går allt snabbare med mer mångfacetterade hot blir behoven av en väl fungerande underrättelse allt viktigare. Utvecklingen i , och särskilt den ryska annekteringen av 2014, visade att inte ens de mest avancerade underrättelsetjänsterna i världen lyckades se tillräckligt med tecken för att förutse händelseförloppet. Generellt kan flera länder vittna om att man haft information eller uppgifter i sina system, men antingen saknades förmågan att knyta ihop dem eller så nådde inte viktig information fram till rätt nivå eller rätt beslutsfattare. Därför bör det tas ett helhetsgrepp för att undersöka hur vi ytterligare kan stärka underrättelseförmågan i . Det handlar bland annat om att se på om dagens myndighetsstruktur är optimal för bästa effekt, hur samverkan mellan militära och civila resurser kan bli bättre, hur samverkan med andra nationer ser ut och hur man säkerställer att rätt information inklusive analys når rätt beslutsnivå . bör ett rättssäkert skydd för personlig integritet fortsatt beaktas. Vi förutsätter att den försvarsberedning som ska tillsättas inför nästa försvarsbeslut kommer att få ett särskilt uppdrag att se över underrättelsefunktioner. Detta i enlighet med den skrivning som försvarsutskottet enades om i betänkandet 2015/16:FöU5 Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. En central aspekt av informationssamhället och den moderna krigföringen är ett lands förmåga att försvara it-systemen, men även möjligheten att kunna slå mot en eventuell motståndares. I princip alla samhällets vitala funktioner och flöden är beroende av it-system, vilka är uppkopplade mot internet. Det gör att ett svenskt trovärdigt cyberförsvar är en grundläggande del i försvarsförmåga. Cyberhoten kan komma från såväl andra stater som terrororganisationer, organiserad brottslighet och enskilda individer. Förekomsten av cyberhoten ökar exponentiellt och allt fler länder utvecklar såväl sina defensiva som sina offensiva kapaciteter. Just allvaret och möjligheten att orsaka stor skada tillsammans med potentialen att kunna slå från långt håll gör att förmågan till cyberkrigföring av många karaktäriseras som en form av massförstörelsevapen. måste ha ett trovärdigt cyberförsvar inklusive en aktiv cyberförmåga. Det gör att nationella strategier för cybersäkerhet kontinuerligt tas fram och utvecklas. Den aktiva cyberförmågan kräver också att det tas fram en svensk cyberdoktrin. Utgångspunkten för en sådan doktrin ska vara att har en aktiv cyberförmåga, men tydligt deklarerar att vi inte kommer att vara först med att använda den. När nationella strategier för cybersäkerhet tas fram är det viktigt att de utgår ifrån tydliga analyser om vad som är skyddsvärt och fokus på kraftfulla insatser där de gör mest nytta, snarare än analyser som utgår från den senaste krisen och insatser som ska åtgärda alla hot oavsett storlek. Om ska ha en nationell säkerhetsstrategi kommer cybersäkerhet utgöra en mycket viktig beståndsdel i denna. Därför blir också behovet av en tydlig strategi som utgår från vad som är skyddsvärda svenska intressen central. Specialförband kan användas för en lång rad varierande uppgifter och kan agera autonomt bakom fiendens linjer. Uppgifterna kan till exempel röra sig om fritagningsoperationer, bekämpa mål av stor betydelse eller att inhämta kritiska underrättelser. Användandet av specialförband har ökat och därmed även behovet av att kunna möta det asymmetriska hot de utgör. Förmågan att möta asymmetriska hot kan antingen vara en militär eller en polisiär uppgift beroende på de faktiska omständigheterna. Exempelvis är terrorism utförd utan anknytning till en annan stat en polisiär uppgift att ingripa mot. Är det däremot möjligt att avgöra att det är fråga om statsterrorism kan en sådan terroristaktion ses som ett led i ett väpnat angrepp mot riket och utgör därmed en uppgift för Försvarsmakten. Det är en viktig förmågehöjande faktor att det sker ett intimt kompetens- och erfarenhetsutbyte mellan specialförbanden och den också i samband med skarpa insatser. Mot bakgrund av detta kan maximal förmåga ändå uppnås i det enskilda fallet trots att polisens och Försvarsmaktens uppgifter är tydligt avgränsade. Vidare finns det ytterligare samordningsvinster att göra genom ett fördjupat samarbete mellan Försvarsmakten och polisen. Detta tema utvecklas i krisberedskapsmotion, Stärkt krisberedskap för . För att Försvarsmakten ska kunna agera med full effekt krävs det att såväl det militära som det civila försvaret interagerar inom ramen för det som kallas totalförsvaret. Detta samspel har blivit viktigare i den moderna konfliktmiljön. Sedan slut har totalförsvaret mer eller mindre avvecklats och planeringen för dess verksamhet har legat nere. Dock gäller fortfarande stora delar av regelverket för totalförsvaret. I försvarsuppgörelsen ingår att återuppta planeringen för totalförsvaret. Det är positivt att det nu sker. Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har presenterat en plan för att utveckla och stärka totalförsvaret med sikte på 2020 då en större totalförsvarsövning ska genomföras. Vi måste tänka nytt kring hur ”det nya totalförsvaret” ska organiseras. Försvarsmakten och MSB har bland annat påpekat behovet av att samverkan med näringslivet utvecklas och omsätts i avtal för viktiga leveranser till Försvarsmakten eller andra delar av totalförsvaret och att analysera behovet av förhandslagring av vissa varor. En annan viktig aspekt av detta arbete är att se till att de lagar och regler som styr totalförsvaret är relevanta utifrån dagens situation. Personalen är Försvarsmaktens främsta resurs och myndigheten är en av landets största ungdomsarbetsgivare. är en hållbar personalförsörjning en av de största utmaningarna för försvaret. Försvarsmakten ska vara en modern och attraktiv arbetsgivare dit kompetenta människor söker sig och vill stanna för att kunna utvecklas i sin profession. Det kräver goda villkor för anställningarna och ett bra meritvärde vid avslutad anställning, men inte minst en meningsfull vardag där fokus ligger på kärnuppgiften. Frivilligheten är grunden i det svenska försvarets personalförsörjning. Den möjliggör att vi kan ha välövade och kompetenta soldater och sjömän i förband som hålls samman och som kan användas såväl för försvaret av som i internationella insatser. Värnplikten är vilande och kan aktiveras vid behov. Utredningen om försvarets personalförsörjning kommer att tillföra viktig kunskap . Försvarets personalförsörjning ska fortsatt bygga på frivillighet, men i utredningen föreslås det att frivilligheten kompletteras med en mindre del värnpliktig personal. Det är Försvarsmaktens behov som ska styra utformningen av försvarets personalförsörjning. Från sida har vi en öppenhet inför att använda alla de verktyg som står till buds inklusive en delvis återaktiverad värnplikt. Detta mot bakgrund av det försämrade omvärldsläget men även utifrån de problem som finns i personalförsörjningen . Den nya längre militära grundutbildningen, som Försvarsberedningen föreslog, har införts från och med årsskiftet. Ansökningarna har initialt varit något lägre än målsättningen. Försvarsmakten har sagt att man vidtar åtgärder för att åtgärda problemet. Den stora utmaningen ligger dock i att de som anställts i försvaret har avslutat sin anställning . Det skapar problem i form av vakanser, ökade kostnader och att tiden för att fasa ut samtliga krigsplacerade värnpliktiga ur krigsorganisationen skjuts . För att kunna behålla personal måste Försvarsmakten fortsatt arbeta med incitament för att skapa attraktivitet i att ta en anställning i försvaret och att tjäna tiden ut. Incitamenten kan till exempel innefatta ekonomiska av anställning, utbildningscheckar, möjlighet till vidareutbildning i anställningen, tillgång till bostäder eller mer civil utbildning mot slutet av anställningen. Det är dessutom centralt att officerare, soldater och sjömän får ägna sig åt det som är kärnuppgiften i deras anställning. Försvarsmakten måste fortsätta arbetet med att ytterligare vässa helheten i anställningen för att kunna attrahera rätt kompetens på en konkurrensutsatt arbetsmarknad. En förutsättning för en hållbar personalförsörjning över hela landet är en god bostadsförsörjning – både för dem som genomför den grundläggande militära utbildningen och för dem som genomgår befäls- och officersutbildning. Vi vill att Försvarsmaktens behov särskilt ska beaktas i det kommunala bostadsförsörjningsansvaret och i länsstyrelsernas ansvar för analys och uppföljning av bostadsförsörjningen och dess planering. För att rekryteringen fortsatt ska vara framgångsrik och att underlaget för rekryteringen ska vara så brett som möjligt finns fortfarande en del att göra. Vi vill peka på möjligheten att genom mobila rekryteringskontor kunna marknadsföra anställning i Försvarsmakten. Detta är särskilt viktigt för att kunna nå befolkningen i hela landet och dem som bor där det inte finns någon naturlig koppling till försvaret som till exempel ett regemente eller en hemvärnsgrupp. Slutligen måste samverkan med såväl näringsliv som offentliga arbetsgivare förbättras. Det finns positiva exempel på samarbetsavtal mellan Försvarsmakten och civila huvudarbetsgivare kring de tjänstgörande soldaterna och sjömännen. Samarbetena ger ett mervärde till båda arbetsgivarna och inte minst den anställde. Det här konceptet bör kunna utvecklas och breddas ytterligare. Inte minst genom att ge offentliga arbetsgivare en instruktion att söka samarbete med Försvarsmakten kring anställd personal. Ett intressant exempel på samverkan mellan Försvarsmakten, näringslivet och det övriga samhället är danska Interforce.