ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H402740 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att etablera en obligatorisk grundutbildning för nyanlända som inte har fått en fullständig sådan och tillkännager detta för regeringen. är för många det förlovade landet. Här finns frihet från krig, förföljelse och förtryck och här kan man bygga sig en framtid. Tyvärr spelar fortfarande föräldrarnas utbildningsbakgrund en stor roll för huruvida barnen går ur skolan med fullständiga och bra betyg. Fullständiga och bra betyg har i sin tur stor påverkan på yrkesval och risken att hamna i utanförskap. Även för föräldrar och andra som kommit till efter den ålder då det är tänkt att man ska börja skolan och saknar en utbildning kan det bli svårt att hävda sig på arbetsmarknaden. Långt ifrån alla som kommer till har en utbildning enligt svensk standard. Alldeles för många har en kort eller ingen skolgång alls. Det måste vi ändra på, annars riskerar vi vidga utanförskapet. I har vi ytterst få jobb som inte kräver någon utbildning alls vilket innebär att en viss nivå på utbildning krävs för att man ska kunna skapa ett värde som är lika med eller överstiger det man sedan får i lön. Fler jobb möjliggörs om vi sänker kostnaderna för att anställa. Men det är inte det enda verktyget vi måste använda oss av för att hela problemet ska lösas. Förmågan att skapa ett större värde och attraktivitet på arbetsmarknaden för den enskilde ökar med en utbildning och därmed blir det också lättare att komma i arbete. är det tydligt att det tar väldigt för majoriteten av nyanlända att komma i arbete. Vi har skolplikt i för att säkerställa att alla våra barn går igenom hela skolan. Vi har gjort detta med omtanke för våra barn och för att vår arbetsmarknad ska fungera. Samma omtanke förtjänar de som kommer till efter det att skolplikten slutat gälla. På den svenska arbetsmarknaden är det svårt att hävda sig om man inte har en utbildning från sitt hemland eller . Även i de fall man har en hög utbildning från ett annat land kan svensk arbetsmarknad vara svår att slå sig in på. För att uppnå en lyckad integration utifrån ett arbetsmarknadsperspektiv måste vi skapa förutsättningar för alla som kommer till att etablera sig här och få ett arbete, oavsett om man har en tidigare utbildning eller inte. Det handlar både om att höja nya kunskaper och att överföra redan inhämtade kunskaper. Det är rimligt att alla som bor och verkar i ska få grundläggande utbildning liksom de som är födda i och börjat skolan när man är 5–. Regeringen bör på grund av detta återkomma till med förslag till nya åtgärder om hur vi säkerställer en grundläggande utbildningsnivå för nyanlända värd namnet. Om vi ska lyckas bryta utanförskapet och värna välfärdens kärna förutsätter det att alla får en chans att bidra. Utbildning är en av nycklarna till att göra det möjligt.
mot · H402741 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt se över och underlätta de krav som gäller för att förnya vapenlicenser för skyttar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta bort kravet på synnerliga skäl och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta för skyttar att kunna skaffa fler vapen när intresset växer och behoven ökar och tillkännager detta för regeringen. är en stor sport i och sporten måste få mer rimliga krav för att kunna införskaffa och äga sina tränings- och tävlingsvapen. Den utbildning och de kunskapskrav som ställs på våra skyttar är omfattande och det tar upp till innan en fullgod skytt är färdig. Krav ställs på en aktiv skytt att vara medlem och aktiv i en godkänd skytteförening och att träning och tävling sker regelbundet. har de hårdaste kraven på förvaring av vapen. Legala skjutvapen är inte något problem när det gäller vapenbrott i . De vapnen som används vid brott i är nästan helt uteslutande olagliga importerade och insmugglade vapen till landet. Mål- och prickskyttar har ett sportintresse och ett stort vapenintresse och de är måna om att kunna utveckla detta på bästa sätt. De flesta skyttar tävlar och tränar i olika klasser så de har ett behov av många olika vapen för att kunna delta och bli duktiga i sin sport. ifrågasätts en målskytt om behovet fortfarande kvarstår för att få behålla sitt vapeninnehav. En omfattande utredning drar igång igen innan personen återigen får ett godkännande för sina vapen. Denna hantering och process är helt orimlig och tar mycket tid av polisens vapenhandläggare, köerna växer och handläggningstiderna blir orimligt långa. Formuleringen ”synnerliga skäl” måste tas bort och ersättas med förslagsvis ”särskilda skäl”. Vid synnerliga skäl måste polisen göra en omfattande utredning vilket inte är rimligt då skytten har uppfyllt de formella kraven som skytt och har intyg om detta från sin förening och ska då egentligen bara kontrolleras mot belastningsregistret och sedan godkännas. Kraven för att inneha vapen och bedriva är redan höga och ansvarig förening har mycket bra koll på vilka som är aktiva och inte. Därför behöver man underlätta femårsregeln avsevärt med att som krav endast kräva ett intyg från skytteföreningen och skytten om att man är aktiv och därmed behöver sina vapen. Man måste också i de nya reglerna ha förståelse för att en skytt kan ha perioder där denne inte kan vara lika aktiv som normalt på grund av t.ex. familjebildning, husköp, sjukdom arbete m.m. Att man tillfälligt har minskat sitt kan inte heller innebära att man måste sälja sina vapen för att sedan tvingas köpa nya när man mer aktivt kommer igång igen. Om man underlättar licenshanteringen av de lagliga vapnen för jägare och målskyttar så får polisen mer resurser över för att jaga illegala vapnen som är samhällets stora problem.
mot · H402742 · 2016-10-03 00:00:00 — Ta bort licenskravet på alla mynningsladdare ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta bort licenskravet på alla mynningsladdare oavsett när de är tillverkade och tillkännager detta för regeringen. Vapen tillverkade som inte har enhetspatron, i huvudsak mynningsladdare och kammarladdare, är licensbefriade. Men intresset för att skjuta med mynningsladdare är stort och vissa vill kunna köpa nya mynningsladdare för att använda för sin hobby. krävs det licens på ett sådant vapen som är mynningsladdat och tillverkat efter 1890. Det innebär att det är ytterligare ett ärende för polisen att hantera, vilket både kräver personaltid och innebär kostnader för polisen. För att underlätta detta borde man därför ta bort licensplikten även för mynningsladdare som är tillverkade efter 1890.
mot · H402744 · 2016-10-03 00:00:00 — Motion till 2016/17:744
mot · H402745 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om adoption av vuxna och tillkännager detta för regeringen. Dagens föräldrabalk (4 kap.) som berör adoption tar inte särskild hänsyn till det faktum att adoption av vuxna är ett faktiskt fenomen som existerar. Det kan exempelvis ske när ett barn vuxit upp med fosterföräldrar och efter att ha fyllt vill bli adopterad av dessa, då det inte längre föreligger någon naturlig kontakt med de biologiska föräldrarna. Adoption av vuxna är visserligen inte så ofta förekommande, men när det sker handlar det om en väl genomtänkt handling där båda parterna, det vill säga adoptanten och adoptivbarnet, vet vad de vill. Därför är det märkligt att det vid vuxenadoptioner gäller samma regler som vid adoption av minderåriga. Lagen uttrycker att den ena maken får ensam anta adoptivbarn bara om den andre vistas på okänd ort eller lider av en allvarlig psykisk störning. I fall där det vuxna adoptivbarnet har uppfostrats bara av den ena maken, som exempelvis har varit fosterförälder eller sammanboende med barnets biologiska förälder, omöjliggörs adoption. Alternativen är då att avstå från att formalisera förälder–barn-förhållandet eller att adoptivföräldern skiljer sig. Med tanke på att dagens lagstiftning inte korrelerar med verkligheten behöver moderniseras och uppdateras till att tydligt skilja på adoption av barn och adoption av vuxna. Detta skulle medföra en tydligare och klarare skiljelinje i synen på adoption av vuxna. Regeringen bör därför överväga att se över 4 kap. 3 § i syfte att i högre utsträckning möjliggöra adoption av vuxna som har fyllt och som uppfyller kriterierna i 4 kap. 6 § . Boriana (M)
mot · H402746 · 2016-10-03 00:00:00 — Motion till 2016/17:746
mot · H402747 · 2016-10-03 00:00:00 — En egen organisation för trafikpolisen med ett tydligt uppdrag ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att studera, utreda och eventuellt därefter införa en liknande trafikpolis som tyska BAG i och tillkännager detta för regeringen. blev alla landets polismyndigheter en polismyndighet. Ett problem som växer är den olagliga yrkestrafiken på våra vägar som kontrollerna på vägarna och antalet trafikpoliser minskar och resultatet blir att olagliga transporter kan köra på våra vägar utan större risk att bli stoppade. Detta snedvrider konkurrensen inom yrkestrafiken och de lagliga åkerierna blir utkonkurrerade på grund av den olagliga yrkesverksamheten. har en annan modell för att kontrollera yrkestrafiken, där man har en egen myndighet som kallas BAG som sköter kontrollen på vägarna. Detta är en modell som behöver studeras, undersökas och eventuellt införas även i .
mot · H402748 · 2016-10-03 00:00:00 — Nya avlopp på landsbygden ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en utvärdering av hur stor den totala miljönyttan är med att installera nya enskilda avlopp i vissa områden på landsbygden och i ren glesbygd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge kommunerna ännu större möjligheter att ge dispens för utbyggnad av enskilda avlopp på landsbygden och i glesbygden och tillkännager detta för regeringen. Många människor bor på landsbygden och i ren glesbygd. Det är områden där människor kan ha långt till och statlig service och med dåliga kommunikationer. På grund av detta är ofta huspriserna relativt låga och det är svårt att kunna sälja sitt hus och därmed kan det vara svårt att få tillbaka de investeringar man gjort i huset och fastigheten. Det medför att varje investering fastighetsägaren måste göra noga övervägs med nyttan. Att bygga om enskilda avlopp av miljöskäl för att spara en mängd som motsvarar en kaffekopp fosfor i utsläpp kan inte anses rimligt i vissa landsbygds- och glesbygdsområden. Därför är det viktigt att man väger in den totala miljönyttan eller totala miljöpåverkan med att bygga enskilda avlopp och göra en så stor investering. Ofta kan både transporter, tillverkning av avloppssystem och byggnationen m.m. påverka miljön mer än det man försöker spara i utsläpp. Kommunerna bör även ges ännu större möjligheter att ge dispens för vissa fastigheter där man bedömer det som rimligt att miljönyttan inte väger upp den totala miljökostnaden och investeringen.
mot · H402749 · 2016-10-03 00:00:00 — Avskaffa dagsböter som straffpåföljd ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa dagsböter som straffpåföljd och tillkännager detta för regeringen. Dagsböter är en vanlig straffpåföljd för brott som betecknas som ringa, men ändå bedöms vara av grövre karaktär som exempelvis fortkörning över en viss hastighet. Dagsböter kan även utdömas för vissa former av narkotikabrott, snatteri, bokföringsbrott och det är en vanlig påföljd för bland annat ungdomar som inte döms till ungdomsvård. Dagsböterna ska motsvara en dags nettoinkomst och bedöms utifrån inkomst och beroende på hur allvarligt brottet anses vara. Bestämmelsen om dagsböter regleras i 25 kap. och dagsböter utdöms mellan minst 30 stycken och högst 150 stycken till antalet. ska domstolen ta hänsyn till den åtalades inkomst, förmögenhet och allmänna ekonomiska förhållanden. Här uppstår emellertid ett problem. Det sker sällan någon formell kontroll, om inte starka misstankar om bötesfusk föreligger, av den åtalades ekonomiska situation vilket innebär att den som är åtalad kan uppge att han/hon är arbetslös och därmed dömas till en väldigt låg dagsbot. Detta leder till en orimlig situation där personer har möjlighet att komma undan ett strafföreläggande genom att uppge falska uppgifter och utnyttja luckor i rättsväsendet. Dagsböter som straff strider mot principen om likhet inför lagen: Samma brott ska straffas på samma sätt och med samma straff oavsett vem som utför det. Brottet blir inte värre för att det utförs av en höginkomsttagare. Med dagsböter knutet till inkomst riskerar kriminella med svarta inkomster att få straffrabatt i förhållande till en i övrigt skötsam skattebetalare. Finns det ingen beskattad inkomst blir dagsboten ganska låg vilket ger straffrabatt för individer med svarta inkomster. Den gruppen är inte extra skyddsvärd sett ur ett allmänt rättsperspektiv. Regeringen bör därför utifrån detta ta initiativ till en översyn av lagstiftningen med syfte att avskaffa dagsböter som straffpåföljd. Boriana (M)
mot · H402750 · 2016-10-03 00:00:00 — Annan påföljd vid risk för att böter inte betalas ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa böter som straffpåföljd för snatteri och stöld och döma till en annan påföljd om det finns en uppenbar risk att böter ej kommer att betalas och tillkännager detta för regeringen. Utländska stöldligor som turnerar runt för att sedan försvinna ut ur landet är vanligt förekommande i och andra delar av . Den vanligaste påföljden för stöldbrott är böter trots att många dömda varken kan eller vill betala dessa. Brott som normalt resulterar i böter innebär dessutom sällan eller aldrig att den misstänkte blir häktad. Det i sin tur innebär att om polisen lyckas gripa en person som är i landet på stöldturné kommer den personen att släppas efter förhör, eftersom det eventuella straffet inte innebär frihetsberövande. Risken att han eller hon då lämnar landet för att undvika att betala eventuella böter är då överhängande. Med anledning av detta bör vi se över möjligheten att utdöma andra påföljder än böter i de fall det finns en uppenbar risk att böter inte kommer att betalas. Boriana (M)
mot · H402752 · 2016-10-03 00:00:00 — Hospis för barn och unga ställer sig bakom det som anförs i motionen om hospis för barn och unga och tillkännager detta för regeringen. Vården vid livets slut ska präglas av värdighet, omtanke och respekt för patienten. Rätten till fullgod smärtbehandling ska vara en självklarhet, men också psykologiskt, socialt och andligt/existentiellt stöd för patient och närstående. Palliativ vård ska erbjudas varhelst patienten väljer att vårdas, i hemmet, på ett sjukhem, på ett sjukhus eller på ett hospis. Vården ska organiseras så att det blir naturligt för anhöriga att vara tillsammans med patienten . Därför är det viktigt med en väl utbyggd palliativ verksamhet i regioner och landsting. Att förlora ett barn är varje förälders mardröm. Men inom den vanliga vården finns oftast inte tiden, kunskapen eller utrymmet för den lindrande, tröstande vård som ska ta vid när den akuta vården är över. Många föräldrar kan vittna om den ensamhet och utsatthet de känt när deras barn ansetts färdigbehandlat. Det ska vara självklart att kunna erbjuda utsatta familjer det allra bästa i en extremt svår situation i livet. Döende och svårt sjuka barn och unga ska erbjudas hospis med avancerad vård i livets slutskede i en hemlik miljö med ambitionen att fylla med liv och att erbjuda stöd till både barnet, föräldrar och eventuella syskon utifrån behov. Per Ramhorn (SD)
mot · H402753 · 2016-10-03 00:00:00 — Inkludering av tandvården i patientlagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inkludera tandvården i patientlagen och tillkännager detta för regeringen. ser en ojämlik vård inom tandvården och ser därför att en stärkning av patientens delaktighet och valfrihet inom tandvården kan bidra till en mer jämlik vård. Patientlagen handlar primärt om grundläggande rättigheter för patienten, såsom information om diagnoser och behandling och rätten till en samtyckesprocess, varför vi ställer oss frågande till varför detta inte skulle gälla tandvården. påpekade i sitt remissvar för proposition 2013/14:106 att eftersom tandvården är en komplex vårdform är det än viktigare att patientens ställning i tandvården tydliggörs och att vårdgivare och behandlare i tandvården får ett tydligt ansvar gentemot patienten när det gäller information, delaktighet, samtycke, val av behandlingsalternativ, rätten till förnyad medicinsk bedömning, möjligheten att lämna synpunkter och klagomål m.m. Även ifall tandvården i sig skiljer sig från övriga sjukvården, genom finansiering, organisation och styrning, så ser vi munnen som en del av kroppen och menar därför att den kommande patientlagen även ska innefatta tandvård. Per Ramhorn (SD)
mot · H402754 · 2016-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fastställa principen att jämlika patientavgifter, för en viss vårdåtgärd, för samhällsbetald vård ska gälla för hela landet, oavsett sjukvårdshuvudman, och detta tillkännager för regeringen. Hälso- och sjukvårdslagens (1982:763) 2 § föreskriver: 2 § Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården skall ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård skall ges företräde till vården. Lag (1997:142). En väsentlig fråga för att vården skall kunna betraktas som likvärdig, är att kostnaderna för olika vårdinsatser på olika nivåer är likvärdiga över hela landet. Så är inte fallet , utan det förekommer en mängd olika regler med radikalt olika innehåll i de olika landstingen/regionerna som gör att de ekonomiska förutsättningarna för att få tillgång till vården divergerar på ett oacceptabelt sätt, beroende på vilket landsting/region en person tillhör. I bilaga 1 redovisas en sammanställning från SKL av de olika patientavgiftsnivåer för olika tillämpningar som förekommer inom den samhällsbetalda sjukvårdens olika områden. Av denna framgår det att det finns en uppsjö av olika avgifter för samma eller likartade vårdinsatser. Olika principer och förutsättningar om vartannat skapar stora skillnader i kostnaderna för patienter, beroende på vilket landsting man råkar vara mantalsskriven i. Detta är inte en acceptabel ordning, med utgångspunkt från hälso- och sjukvårdslagens krav på ”vård på lika villkor för hela befolkningen”. ligger beslutskompetensen för patientavgifter i vården på landstingskommunal nivå. Vi menar att detta inte är lämpligt, med hänvisning till att man inte lyckas följa lagens riktlinjer om likvärdighet. Det finns därmed goda skäl att genom lagstiftning hjälpa landstingen att uppfylla hälso- och sjukvårdslagens krav. bidrar en sådan lagstiftning till att möjliggöra påtagliga besparingar i landstingens/regionernas administration, vilket i sin tur innebär att resurser frigörs för ökade insatser inom själva vården. 1: SKL:s sammanställning av patientavgifter , Per Ramhorn (SD)
mot · H402755 · 2016-10-03 00:00:00 — Koordinatorer för föräldrar som har barn med funktionsnedsättning ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten till en koordinator för föräldrar som har barn med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. Att ständigt vara tvungen att berätta om sitt barns funktionsnedsättning för nya människor är ansträngande av flera anledningar: dels river det upp känslor som är svåra, dels känns det som ett intrång i både barnets och familjens integritet. Barnets situation ska redovisas och det sker om och om igen. Handläggaren och myndighetspersoner ska i minsta detalj veta allt om både föräldrar och barn för att kunna göra sin bedömning. En undersökning från och Ungdomar visar att familjer som har barn med funktionsnedsättning i genomsnitt har kontakt med 17 olika handläggare eller kontaktpersoner och 10 olika stödformer och institutioner. Men detta är ett snittvärde, många av föräldrarna har långt fler kontakter. Föräldrar till barn med funktionsnedsättning menar att det är ett stort problem att hålla kontakten med så många handläggare och stödpersoner. Kontakterna med myndigheter och handläggare måste dessutom oftast ske under arbetstid, vilket innebär att föräldrarna får ta ledigt från sitt arbete. Många beskriver det som en oändlig uppgift som aldrig tar slut och stjäl tid från barnet som behöver särskild omsorg på grund av funktionsnedsättningen. Det behövs en person som kan fungera som spindeln i nätet och hjälpa föräldrarna med information och samordning av övriga kontakter. En koordinator skulle öka tryggheten och befria föräldrarna från en del av den omfattande administration av olika insatser som finns runt ett barn med funktionsnedsättning. Per Ramhorn (SD)
mot · H402756 · 2016-10-03 00:00:00 — Likvärdiga möjligheter till anhörigstöd ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att harmonisera anhörigstödet mellan kommunerna så att ett likvärdigt stöd kan erbjudas oavsett kommun och tillkännager detta för regeringen. finns det hjälp och stöd att erhålla då man vårdar en anhörig. Anhörigstöd är viktigt för både anhöriga och samhället. För anhöriga handlar det om att få stöd och känna uppskattning för de insatser de gör för en närstående. Men det handlar även om den anhöriges behov av vila och att kunna hantera vardagen på bästa möjliga sätt. kan dock anhörigstödet se olika ut beroende på kommun, även om kommunerna tillhör samma landsting. Ur 5 kap. 10 § socialtjänstlagen: ”ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har funktionshinder.” Dock preciseras inte hur det ska gå till. till ekonomiska aspekter finns både hemvårdsbidrag och anhöriganställning. Det finns såväl vårdbidrag som närståendepenning. Det finns även olika möjligheter till avlösning, anhöriggrupper och föreläsningar såväl som möjligheter till korttidsboende m.m. Det är positivt att det finns så pass mycket hjälp som kan erbjudas. Det problem som vi däremot ser är att alla varianter och skillnader mellan kommuner kan uppfattas som både otydliga och krångliga. har tagit fram en handbok som heter ”Stöd till anhöriga – vägledning till kommunerna för tillämpning av 5:e kapitlet 10 § i SoL”. Trots detta visar ”Stöd till personer som vårdar eller stödjer närstående” på slående skillnader mellan kommunerna vad gäller om kommunen har utvecklat och dokumenterat strategier i måldokument eller verksamhetsplaner för tillämpningen av 5 kap. 10 § SoL. Inom verksamhetsområdet äldrevård hade genomfört detta, men inom området funktionshinder . Inom individ- och familjeomsorg så få som av kommunerna. Mot bakgrund av ovanstående samt det faktum att lagen skrevs om och att det , , fortfarande inte har utformats en enhetlig möjlighet och likvärdiga möjligheter till stöd mellan kommunerna, menar vi att bör ålägga regeringen att utreda och forma ett mer likvärdigt ramverk så att samma möjligheter finns oavsett kommun. Per Ramhorn (SD)