mot · H402824 · 2016-10-03 00:00:00 — I en granskning som gjort konstateras att 32 av 40 skönhetssalonger använder tandblekningsprodukter som innehåller mer väteperoxid än vad som är tillåtet för produkter som ska användas till estetiska behandlingar. EU:s kosmetikaförordning säger att tandläkare får använda medel väteperoxid medan salonger utan någon utbildad tandläkare endast får använda medel med max väteperoxid. Likväl används alltså starka tandblekningsmedel av salonger utan utbildade tandläkare. Konsumenters hälsa och säkerhet riskeras när produkter som egentligen klassas som medicinsktekniska används av personer som saknar utbildning om munnen och tänder. vill därför att regeringen driver på arbetet i EU för att tydliggöra klassificeringen av tandblekningsmedel. Mensskydd är ytterligare en produktgrupp där det råder stora brister i tillsyn och kontroll. Trots att dessa kommer i direkt kontakt med kvinnors slemhinnor och används regelbundet av stor del av befolkningen så har det visats att Kemikalieinspektionen, på fråga från konsumenter, aldrig undersökt kemikalieinnehållet i dessa. Från andra länder finns rapporter om att dioxiner och furaner, som är miljögifter, har hittats i dessa produkter. Liknande kroppsnära produkter som plåster och kondomer klassas som medicintekniska produkter och där har tillsynsmyndigheten ett tydligt ansvar att kontrollera. Kemikalieinspektionen kontrollerar 2016–2017 innehållet i mensskydd men anser att vi behöver gå längre. Dessa produkter bör klassas som medicintekniska produkter och därmed omfattas av den tillsyn och krav som utför för att säkra att produkten är lämplig. använder kvinnor i genomsnitt 12 olika produkter från badrumsskåpet och kommer på så sätt i direktkontakt med 168 olika kemikalier vilket är nästan dubbelt så många kemiska ämnen som män. I kosmetika och hygienartiklar kan det förekomma ämnen som är hormonstörande eller allergiframkallande om man exponeras för dem i höga doser. Problemet är att när ett ämne tillsätts en produkt så förutsätter man att användning sker för ett ämne i taget, och inte för de 168 olika ämnena som vi applicerar bara från användning av produkter i vårt badrumsskåp. vill ge ett samordningsansvar för kosmetikaforskning till Swetox. Kosmetika avser produkter som i normalt fall förknippas med syften att förfina, förbättra, parfymera, rengöra eller dylikt på kroppens yttre delar såsom tvålar, krämer, parfym, tandkrämer, deodoranter och smink. Kemikalier i kosmetiska produkter regleras utifrån ett hälsoperspektiv i den europeiska kosmetikaförordningen 1223/2009. Produkterna och ingående ämnen faller även under Reach där de också regleras utifrån miljöegenskaper. Medlemsstaterna kan ansöka om undantag för ett särskilt ämne och få tillstånd att införa ett nationellt förbud, något och har gjort mot kvicksilver och fosfater i tvättmedel. Ett problem uppstår för ämnen som faller inom gråzonen och klassificeras som kemiska produkter istället för kosmetiska produkter. Dessa varor har inte ett lika starkt skydd för konsumentens hälsa. Exempel på sådan produkt är lim till lösögonfransar. För att fler varor ska omfattas av ett stärkt konsumentskydd i kosmetikaförordningen vill vi därför bredda begreppet kosmetika. ligger kosmetika under och regleras utifrån hälsoaspekter i kosmetikaförordningen medan råvarorna hanteras av Kemikalieinspektionen i och med att den regleringen sker inom EU:s kemikalielagstiftning Reach som ansvarar för marknadsföringen av kosmetika. Representanter från branschen menar att detta är problematiskt och skapar otydlighet, producenter har svårt att veta vem man ska vända sig till. Inte minst när det dessutom kan vara så att ett ämne kan vara tillåtet inom en produktgrupp men inte för en annan. Man vittnar om brist på samverkan mellan myndigheter för att hantera inflöde, utflöde och användning av kosmetiska produkter. vill därför samordna kosmetikafrågorna under en myndighet. Det verkar finnas en stor exportpotential i den svenska kosmetikabranschen men som hämmas av onödig byråkrati, men likaså verkar möjligheten till innovationsutveckling också vara ett problem. Dels problematiskt när ämne efter ämne förbjuds innan ett alternativ har hunnit utvecklats, men det handlar också om tid och pengar. anser att det bör vara en näringspolitisk uppgift att skapa ett exportvärde i svensk kosmetika och detta ska framgå som en del i myndighetsuppdraget. Riktlinjer bör utvecklas för att bidra till kosmetikabranschens framgång. De goda exemplen bör lyftas. EU-blomman är en miljömärkning för kosmetika beslutad av Europeiska kommissionen. Problemet är att märkningen bara gäller för sådana hygienartiklar som vi sköljer av, såsom schampo, tvål och tandkräm. Det finns inga kriterier som omfattar kosmetika som vi applicerar utan att skölja bort (ex hudkräm, , läppstift, ögonskugga etc), s.k. stay-on produkter. Här finns tydliga brister både i marknadsföring och lagstiftning och intresset upplevs svagt från politikens och branschens håll. vill därför verka för att det utvecklas kriterier för EU-märkning av miljövänligt smink. När det gäller specifikt ekologisk och naturlig kosmetika finns brister i både lagstiftning och marknadsföring och behov av att tydliggöra regelverken för både producent och konsument. Det finns många olika typer av certifieringsorgan, och de många olika märkningarna upplevs vilseleda konsumenter. Inom EU saknas officiellt certifieringsorgan, märkning och kriterier för vad som anses vara en naturlig eller ekologisk produkt. I bland annat finns brister i marknadsföringen av ekologisk kosmetika. En produkt med 0,1 procents innehåll från ekologiskt odlade råvaror kan marknadsföras som ekologisk trots att majoriteten av innehållet inte är av ekologiskt ursprung. Tillsynen är bristfällig vilket kan innebära green-washing. Det finns dock inte lagstadgade krav på andelen ekologiska ingredienser i en produkt vilket även gör tillsynen svårare. I avseendet ekologiska livsmedel regleras detta betydligt hårdare för att skydda konsumenter. vill därför att ekologiska råvaror i kosmetika ska vara framtagna enligt samma regler som gäller för ekologiska livsmedelsprodukter. vill dessutom att EU-gemensamma kriterier utvecklas för märkning av ekologisk och naturlig kosmetika samt att gränsvärde införs för att en kosmetisk produkt ska kallas för ekologisk eller naturlig. För att förstärka detta vill vi också att marknadsföringen för ekologisk och naturlig kosmetika tydliggörs. På liknande vis som med läkemedel vill miljöklassa kosmetika. Miljömärkning av kosmetika hamnar på produktnivå medan miljöpåverkan genom hela produktionsledet saknas. Likt läkemedel hamnar ämnen från kosmetika också i miljön och i våra kroppar. Vi vill att miljöhänsyn ska ligga till grund för införandet av kosmetiska produkter på marknaden motsvarande den som finns för läkemedel. Inom EU:s kemikalielagstiftning så utgår man från livscykelanalyser (LCA) vid fastställandet av ett ämnes potentiella skadlighet. Vi vill förstärka detta perspektiv till att inkludera hanteringen av avfall i reningsverk för att driva på utvecklingen av avancerad reningsteknik som kan fånga upp rester av kosmetiska ämnen. Konsumenter vill ha svart på vitt vad som är ”bra” och inte. är verkligheten så enkel men vi menar på att det bör finnas mer konsumentvänlig information att tillgå under EU:s kemikalielagstiftning. Intresset finns, men man ska inte behöva vara kemist för att förstå innebörden av kemikalieanvändningen. Utveckla samverkan mellan svensk forskning och näringsliv Tack vare framgångsrik forskning kan vi identifiera ämnen i lägre halter än tidigare och vi har mycket mer kunskap. skulle vi aldrig godkänna de halter av bly i blodet som barn hade och som då ansågs vara riskfria. Det finns anledning att agera förebyggande genom forskning och utveckling och utifrån försiktighetsprincipen, istället för att invänta potentiella effekter. Industrin efterfrågar alternativ till ämnen på EU:s kandidatlista, innehållande potentiellt skadliga ämnen som ska utredas, men saknar ibland förutsättningarna för att bedriva de vetenskapliga studierna själva. vill stärka både näringsliv och svensk forskning genom utvecklad samverkan. Förbättra tillståndsprocesser för miljöfarliga verksamheter Svensk industri är ledande inom miljö- och klimatteknik. Företagen har genom forskning, utveckling och investeringar minskat sin egen miljöpåverkan och skapat exportmöjligheter för grön teknik. Verksamheter som påverkar miljön negativt ska prövas noga och hårda krav ställas för att skydda miljön. måste tillståndsprocesserna utformas så att de inte i onödan hindrar eller försenar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och i slutändan ofta minskar den samlade miljöpåverkan. inledde ett arbete med reformer i regeringsställning för att förbättra reglerna för prövningen av miljöfarliga verksamheter och det arbetet behöver fortgå. Fokus måste ligga på att den omfattande processen kring miljökonsekvensbeskrivningar i första hand ska gälla där dessa krav verkligen behövs för att säkerställa miljöskyddsintresset. De krav på underlag och prövning som ställs ska bara göra det i den omfattning som det är motiverat av miljöskäl. har lämnat förslag på hur man med bibehållet miljöskydd, genom ändringar i klassificeringen av olika typer av verksamheter, kan förenkla för både myndigheter och verksamheter. Det är ett första steg, men mer behöver göras. Myndigheternas prövningar och krav på underlag ska vara enkla, förutsägbara och effektiva. Krav ska ställas på att myndigheter deltar tidigt i samrådsprocesser. Mål för hur handläggning och olika typer av prövning får ta bör sättas. Inom ramen för en rättssäker process där alla berörda kan komma till tals, bör möjligheterna för återkommande överklaganden och sena krav på kompletteringar ses över. Stark sammanhållen havs- och vattenpolitik Tillgången på rent vatten och livskraftiga ekosystem är mycket angelägna framtidsfrågor. Ett långsiktigt och målmedvetet arbete behöver bedrivas, och för det krävs en stark och sammanhållen havs- och vattenpolitik. En stor del av arbetet sker i samarbete med länder inom EU och i . Men minst lika mycket behöver ske på nationell, regional och lokal nivå. Stora miljövinster kan nås genom att långsiktigt planera för hur hav- och vattenresurser ska nyttjas hållbart. En långsiktigt hållbar planering i kombination med ett skydd av kust- och havsområden, enligt de internationella Nagoyamålen som ska uppfylla, skapar förutsättningar att säkra de ekosystemtjänsterna för framtida generationer. För att nå de internationellt satta målen för biologisk mångfald vill utöka skyddet av reservat. Till 2020 vill vi att av land- och sötvattensområden samt av områden ska vara skyddade eller bevarade på olika sätt. Kemikalier som används i olika typer av mänskliga verksamheter är en viktig faktor när det kommer till miljöpåverkan i våra vattenområden. Regeringen måste också vara aktiv när det kommer till att fasa ut skadliga ämnen som riskerar att spridas i ekosystemen. Den dialog som förts med berörda branscher har varit viktig. I grunden handlar det om att föra en politik med höga ambitioner som leder till att farliga ämnen fasas ut och ersätts med mindre farliga kemikalier. Vi förutsätter också att regeringen tar vara på den kemikalieproposition som alliansregeringen lade fram . Där finns nycklar till hur kan agera för att minska påverkan från skadliga kemikalier, dels i vattendrag, men också på en lång rad andra områden. Sanering av vattentäkter pga oaktsam användning av farliga kemikalier Runt om i landet finns områden och vattentäkter som har blivit påverkade av oaktsam användning av farliga kemikalier. Nya rapporter som tar upp denna problematik kommer ständigt. Perfluorerade ämnen, PFAS, är långlivade giftiga kemikalier som ansamlas i naturen och människor. Forskning och rapporter från såväl svenska myndigheter, och FN visar att dessa ämnen är både giftiga, reproduktionsstörande och skadliga för immunförsvar och inre organ, och att höga halter har konstaterats i bl.a. modersmjölk. Dessa ämnen har påträffats i vatten i anslutning till flera militära flygplatser och det kan kopplas till användningen av brandskum. I ett antal kommuner har man upptäckt höga halter av PFAS i vattentäkter där brandövningsplatser visat sig vara källan till dessa föroreningar. I vissa fall har det inneburit att vattentäkter har fått stänga. Dessa fall visar att PFAS-förorening av vattentäkter kan vara ett hot mot dricksvattenförsörjningen. Ämnena bryts inte ner i miljön och vissa PFAS är så pass giftiga att tillverkning och användning har stoppats. Vid våra flygplatser och har övningar med brandskum utförts och man har uppskattat att det kommer ta 60–innan halterna av perfluorerade ämnen i den närliggande miljön är nere på tillräckligt säkra nivåer om inga saneringsåtgärder görs. I , i har grundvattnet i ett område värden som är högre än det tolerabla dagliga intaget för vuxna. För spädbarn är det 10–20 gånger högre än det dagliga tolerabla intaget. Måttet gäller regelbunden konsumtion . Konsekvenserna av föroreningar i våra vatten, och framför allt i är allt mer påtagliga. Här krävs att regeringen tar initiativ för att samordna så att alla berörda aktörer, såväl staten som kommuner och regioner kan bidra till att minska problemen. Med hjälp av riktade insatser vill vi se till att det finns tillräckligt med resurser och fler former av finansieringslösningar för att sanera dessa miljöer. vill också att dessa ämnen fasas ut ur konsumentprodukter för att hindra spridning till miljön och konsekvenser för hälsan. är ett av världens mest känsliga hav med stora problem. Övergödning, bottendöd, överfiske, koldioxidutsläpp och en hög halt miljögifter rubbar havets ekosystem. Det är humana aktiviteter som har bidragit till detta och enbart människor som kan hejda förödelsen innan ovanstående blir en permanent verklighet. I regeringsställning bidrog till att kraftfullt driva på arbetet med . Bland annat så införde vi ett särskilt havsmiljöanslag på 2006–2010 och 2012–2015. Vi var aktiva i att införa svaveldirektivet som begränsar svavelutsläppen från fartygsbränsle och som bidrar till försurning. Vi har förbjudit fosfor i tvättmedel och maskindiskmedel som är ett av näringsämnen som bidrar till övergödning. Vi har dessutom infört en särskild myndighet för havs- och vattenmiljöfrågor, tillsatt en havsmiljöambassadör och beslutat om etappmålet att skydda av områden . Problemen med kvarstår dock på grund av historiska utsläpp som ännu utgör ett stort problem och därför vill att vi ska öka uttaget av näringsämnen ur . Framtiden ligger i nya affärsmodeller, som flera miljövinster av musselodling, som minskar de växtnäringsämnen som redan finns i och som sluter kretsloppet mellan land och hav, som exempelvis marin biogas eller användning av musslor som foder i kycklinguppfödningen. anser därför att vi behöver främja affärsmodeller för att förbättra tillstånd. Mängden näringsämnen i har minskat stadigt men koncentrationen av ämnena är fortfarande hög vilket till stor del beror på att andelen syrefria bottnar ökar där näringsämnet fosfor frigörs från sedimentet. Vi anser därför att vi behöver verka med krafttag för att minska den interna belastningen i . Skydd av vattentäkter är en viktig framtidsfråga och en grund för en trygg och säker dricksvattenförsörjning. Skapandet av vattenskyddsområden påverkar dock markägarna i hög utsträckning. Därför är det viktigt att finna fungerande dialogmodeller för att inkludera markägarna i processen. Här behöver regeringen ta ansvar för att se till så att förutsättningarna till dialog stärks. Det är också viktigt att de ekonomiska kostnaderna för vattenskyddet kan fördelas på ett rimligt sätt. En tryggad dricksvattenförsörjning är en uppgift som blir alltmer krävande. Höga hälso- och säkerhetskrav ställs som det utgör en grundläggande del i vår välfärd. Med framtida ökade risker som förorening av vatten, torka, översvämning och dylikt ställer krav på att kommuner verkar långsiktigt för att skydda och strategiskt förvalta våra dricksvattentäkter. I och med att vatten inte känner kommungränser behövs ett synsätt som är regionalt anpassat för planering och skydd och långsiktigt hållbart. Regional samverkan behövs i hela kedjan, från skydd av dricksvattentäkterna till produktion och distribution av det färdiga dricksvattnet. Samverkan kan också inkludera krisberedskap, den tekniska infrastrukturen och kunskapsutbyte. vill därför att ett regionalt synsätt utvecklas för att trygga dricksvattenförsörjningen. Miljöförbättrande åtgärder inom sjöfarten Ett aktivt arbete för minskade utsläpp från sjöfarten har förts men ytterligare insatser behövs. Internationell påverkan, samarbete och strategier är förutsättningar för att klara omställningen för den här typen av tunga transporter. Energianvändningen behöver effektiviseras och klimatpåverkan minskas. Nästa steg är att arbeta för att sjöfarten inkluderas i handelssystemet med utsläppsrätter. Enligt grundläggande princip om att förorenaren ska betala vill vi att alla transporter ska stå för den fulla kostnaden av sin miljöpåverkan och användandet av förnybara drivmedel behöver öka kraftigt också till sjöss. Lyfta och exportera goda exempel i arbetet för att minska kväveläckage Trots att övergödningen är ett faktum har goda svenska resultat uppnåtts . Landsbygdsprogrammets miljöersättningar är en nyckelåtgärd för att minska näringsläckaget. Arbetet med att bland annat anlägga fler våtmarker och kantzoner samt anpassa gödslingen efter grödans behov har varit mycket viktigt i sammanhanget, liksom satsningarna inom projekt såsom Greppa Näringen. Dessa erfarenheter behöver exporteras och komma också andra länder till del. Plastskräp utgör 60–av den totala mängden nedskräpande föremål i haven. Plasten bryts ner till mikrofragment, så kallad mikroplast vilket fåglar, fiskar och däggdjur riskerar att äta eller trassla in sig i så att de svälter ihjäl eller kvävs. Enbart på den svenska beräknas flera tusentals kubikmeter skräp flyta i land. anser att vi behöver förbättra avfallshanteringen längs våra kuster. Vi behöver stoppa skräpet redan vid källan, innan det hamnar i vattnet eller längs med kuststräckan. Vi vet för lite om alla källor som leder till att plasten hamnar i havet och här har vi ett behov av att stärka kunskapen. En källa för plast i havet är tillsats av mikroplaster i hygienartiklar som tandkräm eller duschgel och förs från våra avlopp till reningsverken och i viss utsträckning ut i vattendragen där de äts av plankton. Flera företag har redan framgångsrikt fasat ut mikroplaster från sina hygienartiklar och vill se att krav ställs så att alla företag inom EU fasar ut mikroplaster . För att minska miljöpåverkan från plaster vill verka för att fasa ut fossilbaserade plaster till förmån för förnybara. Vattenreningsteknik för att minska utsläpp av läkemedelsrester Ett stort problem är spridningen av läkemedelsrester i naturen och kraftiga ansträngningar för att minska spridningen av detta behövs. Ett problem är att läkemedelsrester kan passera reningsverken i aktiv form utan att allt tas om hand om. Dels behövs incitament för att minska utsläppen från hushållen men bättre vattenreningsteknik behövs också för att hindra spridningen till naturen. Alliansen gjorde 2014 en satsning på avancerad avloppsreningsteknik för rening av kemikalier och läkemedelsrester. verkar för att intensifiera arbetet med att minska utsläppen av läkemedelsrester i våra vattendrag och natur genom att uppmärksamma behovet av ny vattenreningsteknik och att bättre tillvarata restmediciner för att hindra spridningen till naturen. Miljödeklarationen till grund för en synlig miljömärkning på läkemedel Läkemedelsanvändningen kan bli miljömässigt bättre med lägre miljöpåverkan. gäller att alla nya läkemedel ska miljödeklareras och att företaget ska dokumentera effekter på miljön. vill ta den befintliga miljödeklarationen ett steg vidare. Miljödeklarationen ska ligga till grund, efter patientsäkerheten, för en synlig miljömärkning på läkemedel så att konsumenten kan göra ett aktivt val på eller i affären. Denna miljödeklaration ska inkludera miljökrav på tillverkning och distribution. Självklart ska möjligheten att rädda liv ha högsta prioritet. Men ökad medvetenhet om miljöeffekterna kan också bidra till att fler lämnar tillbaka gamla läkemedel, istället för att slänga dem eller spola ner dem i toaletten. Ompröva läkemedel med hänsyn till miljöeffekter finns ingen uppföljning av gamla läkemedel som blivit godkända för bruk. anser att potentiella miljöeffekter bör beaktas efter patientsäkerhet. Ny forskning och kunskap bör kunna leda till omprövningar, speciellt av läkemedel som enkelt skulle kunna bytas ut till miljömässigt bättre alternativ, utan att göra avkall på verkan och funktion. anser därför att läkemedel ska kunna omprövas med hänsyn till nya forskningsrön avseende effekter på miljön. Förbättra miljöhänsynen vid bedömningen av ett nytt läkemedel Patientsäkerheten och möjligheten att rädda liv är alltid av högsta prioritet när det gäller utveckling och användning av läkemedel. En miljöprövning ska inte ligga till grund för ett avslag på en ansökan om godkännande, men vill förbättra miljöhänsynen vid bedömningen av ett nytt läkemedel. Denna bedömning ska även inkludera miljöhänsyn vid tillverkning och distribution. Skärp lagstiftningen för att tobaksprodukter omfattas av nedskräpningsböter Nedskräpning av gator, parker och natur är ett problem. Nedskräpning i våra vägdiken ger stort djurlidande då exempelvis aluminiumburkar ofta hamnar i närliggande och på djurens foderbord. Dagens nerskräpningsförbud har haft viss effekt men fler åtgärder behövs. Tobaksprodukter såsom fimpar och snus står för av den totala nedskräpningen men omfattas inte av dagens böter på nedskräpning. Nedskräpningen gör det mindre trivsamt att vistas i dessa områden, sprider gifter, men innebär också höga kostnader för kommuner. vill därför skärpa lagstiftningen om nedskräpning så att även tobaksprodukter omfattas av nedskräpningsböterna. Det är som den senaste antibiotikan upptäcktes. I en värld där resistensen ökar allt snabbare är bristen på nya former av antibiotika ett stort problem. För att världen ska klara av den ökande antibiotikaresistensen är det helt nödvändigt att nya antibiotika utvecklas. hindras forskningen att ta nya steg, dels eftersom det är komplicerat rent biologiskt att upptäcka nya antibiotika, dels eftersom läkemedelsbolagen har svårt att skapa lönsamhet i sådan forskning. vill därför genomföra en grundlig analys av hur EU och den svenska staten kan bidra till en god forskningsmiljö, till exempel genom att se över möjligheten till kortare och bredare patent, som skulle öka incitamenten att ta fram nya läkemedel, eller genom att ytterligare stärka forskningssatsningarna på området. Vi vill också fortsätta att utveckla det samarbete som och EU redan genomför, samt se till att de internationella regelverk som finns främjar forskning på ny antibiotika på bästa tänkbara sätt. Ge tullen befogenheter att beslagta antibiotika från andra EU-länder är det enkelt köpa antibiotika via nätet. Omkring 200 000 nätsökningar på läkemedel gjordes i enligt en undersökning från , visar siffror från WHO att av alla läkemedel som säljs via oseriösa webbsidor är förfalskade. I en aktion mot illegala läkemedel som och deltog utgjorde antibiotika mer än vart tionde beslag. vittnar om att flödet av läkemedel ökat och att de inte kan beslagta försändelser om de kommer från ett annat EU-land, även om de vet att det innehåller olagliga läkemedel. gjorde tullen 129 000 beslag av olagliga läkemedel från tredje land. 2014 hade den siffran sjunkit till drygt 40 000 beslag. säger att detta beror på så kallad ”reparcelling”. Paket med olagliga läkemedel packas helt enkelt om i något EU-land för att undgå kontroll. Detta är en lucka som vill täppa till.