mot · H4023222 · 2016-10-05 00:00:00 — SCB menar att efterfrågan kommer att öka gällande ett antal yrkesgrupper inom vård och omsorg, det handlar om specialistsjuksköterskor, biomedicinska analytiker och barnmorskor. SCB pekar särskilt på att det kommer att uppstå en omfattande brist på specialistsjuksköterskor. Det kan komma att saknas över 11 000 specialistsjuksköterskor . Därtill visar Arbetsförmedlingens prognoser att det kommer att finnas ett stort behov av röntgensjuksköterskor på medellång sikt. Trots rekordstort antal läkare har vården brist på cirka 1 500 allmänläkare, enligt . Det är allvarliga signaler då utbildningstiden för en läkare är . Bristen på läkare, till exempel patologer, försämrar kvaliteten i vården och kan försena diagnoser med sämre behandlingsprognos som resultat. Feldiagnoser – en stor utmaning Feldiagnoser är en stor utmaning och utgör mer än var tionde undvikbara vårdskada. Det beror på många faktorer att feldiagnoser uppstår. Det handlar exempelvis ibland om rena mänskliga misstag och tillkortakommanden. Vid en del andra situationer kan det bero på tidspress och svårigheter att väga samman en rad förklarande variabler till en korrekt diagnos. Ett exempel på feldiagnoser redovisar den sammanställda enkäten från organisationen , som visar att en tredjedel av alla patienter med diabetes typ 1 först fått fel diagnos. Av dem som fått en felaktig diagnos var två av tre personer tvungna att gå till läkare minst innan rätt diagnos ställdes. (Källa: Den sjuka vården 2.0 av Fölster m.fl.) Brister i städning inom vården är ett annat exempel på undvikbara vårdskador. Patienter kan drabbas av infektioner till följd av exempelvis bristande städning i vården. Dessa undvikbara vårdskador leder i många fall till förlängd vårdtid, i värsta fall innebär skadan att en patient avlider. Omkring 700 patienter avlider till följd av undvikbara vårdskador. avled ungefär 3 000 patienter av undvikbara vårdskador. (Källor: samt .) Primärvården – stora skillnader mellan olika landsting Det finns stora och väsentliga variationer när det gäller fördelning av kostnader och satsningar i vården mellan olika landsting och regioner. Detta gäller särskilt resurserna som landsting och regioner riktar till primärvården. Det är ett spann mellan det landsting som fördelar mest resurser till primärvården och det som fördelar minst på . Åtta landsting satsar femton procent eller mindre av de totala vårdresurserna och kostnaderna på primärvård. Skillnaderna i fördelning av resurser till den somatiska vården är mindre, men dock betydande. Det varierar mellan ett spann för det landsting som fördelar mest resurser till den somatiska vården respektive minst på . Sett ur ett internationellt perspektiv är andelen som är primärvård i en liten del av de totala hälso- och sjukvårdskostnaderna. Den stora delen av kostnaderna inom primärvården handlar om allmänläkarvården. Det finns dock även gällande denna del betydande variationer. Detta gäller särskilt för de andelar som avser allmänläkarvård respektive sjuksköterskevård. (Källa: Effektiv vård, SOU 2016:2.) Primärvården behöver stärkas och utvecklas Den svenska hälso- och sjukvården är ett av de sjukvårdssystem i världen som har flest anställda sjukhusläkare per capita. Utredningen vård ger i sin analys uttryck för att de många vårdbehov hos personer som är multisjuka med kroniska sjukdomar i ökad utsträckning behöver tas om hand av primärvården. En vård som ska vara lätt tillgänglig under dygnets alla timmar. Forskning och beprövade erfarenheter visar att många delar av kända kroniska sjukdomar kan såväl förebyggas som behandlas. Som tidigare berörts så stör vården av människor med kroniska sjukdomar för ungefär halva de totala vårdkostnaderna. En utbyggd primärvård skulle kunna förbättra möjligheterna till ett effektivare utnyttjande av resurserna totalt sett. Vidare råder det brist på specialister i allmänmedicin. Detta kan vara en anledning till att viljan att förstärka resurserna till primärvården minskas. Ineffektiva akutsjukhus – har sämst utfall i I en rapport har skillnader i produktivitet mellan olika akutsjukhus i sammanställts. Resultaten tyder på att de finländska sjukhusen har en signifikant högre produktivitet jämfört med övriga nordiska länder i den genomförda analysen. Därtill förefaller även danska och norska akutsjukhus ha en något högre produktivitet än de svenska akutsjukhusen. Även i denna studie visar forskningsresultaten att det inte fanns någon motsättning mellan hög produktivitet och hög kvalitet. Det innebär således att det är fullt möjligt att kunna förbättra såväl produktivitet som kvalitet. Därtill finns det stora variationer i produktivitet mellan olika sjukhus i respektive land. I en separat studie analyserades de svenska akutsjukhusen och resultatet blev att det finns stora betydande variationer avseende produktiviteten. När det tas hänsyn till i vilken driftsform sjukhusen bedrevs fanns rapporten att sjukhus i annan regi och i aktiebolagsdrift levererade högre produktivitet än de akutsjukhus som drevs i förvaltningsform. (Källa: Produktivitetsskillnader mellan akutsjukhus i , , 2016.) Det behövs mer av koncentrerad högspecialiserad vård Några av de allra största utmaningarna inom vården är långa och varierande väntetider beroende på vilken diagnos och vilket landsting det berör. Kvalitet som varierar beroende på exempelvis vilken form av cancerbehandling och vilket landsting det berör. Därtill att det finns för få specialister så som exempelvis patologer. Vetenskaplig forskning och beräkningar ger vid handen att cirka 500 dödsfall i den svenska vården skulle kunna undvikas om vi genomförde en ökad koncentration av avancerad högspecialiserad vård. Därtill skulle antalet komplikationer minska och vårdtiderna kunna kortas ned, vilket i sin tur leder till kortare rehabilitering och snabbare återkomst i daglig livsföring. social utvärdering (SBU) har studerat sambandet mellan volym och kvalitet. Deras översikter av den litteratur som finns avseende samband mellan volym och kvalitet inom avancerad högspecialiserad vård visar att högre volym av operationer leder till bättre resultat avseende såväl lägre dödlighet som färre komplikationer. Det verkar därtill som om kirurgvolym har ännu större betydelse för de positiva resultaten än sjukhusvolym. (Källa: Träning ger färdighet – koncentrera vården för patientens bästa, SOU 2015:989.) Det är därmed en viktig utmaning att kunna åstadkomma en mer nationellt samlad koncentrerad högspecialiserad vård i syfte att stärka kvalitet och minska skillnader i exempelvis cancervård och hjärt- och kärlsjukvård som patienter får beroende på var i landet de bor. Ledarskap, arbetsmiljö och organisation Ett område som bör lyftas fram mer än för utvecklingen av hälso- och sjukvården är ledarskap, arbetsmiljö och organisering. Utredningen vård för ett ingående resonemang kring dessa frågor och uttrycker ett antal tänkvärda reflektioner. Dessa reflektioner handlar bland annat om att ofta är arbetsplatskulturen ett starkare styrmedel än direktiv som ”kommer uppifrån” i systemet. Därtill att verksamheter som har en positiv arbetskultur har enklare att identifiera och genomföra innovationer. Det vill säga att kunna utveckla och förändra sin verksamhet utifrån nya förutsättningar. En reflektion som är central att ta fasta på menar vi handlar om uttrycket patienten ska vara i centrum. Vi menar att patienten bör vara så långt det är möjligt en del av teamet. Utredningen visar också att framgångsrika verksamheter just betraktar patienten som en i teamet och att denne är delaktig i sin egen vård efter förmåga. (Källa: Effektiv vård, SOU 2016:2.) Ledarskapsfrågor är komplexa och svåra. Desto viktigare att våga lyfta fram dessa och visa på betydelsen av ett professionellt ledarskap för att kunna utveckla exempelvis bättre arbetsmiljö. Det finns en betydande tradition av yrkesstolthet bland vårdens personal, med all rätt. Den är viktig att ta tillvara på. Behov av mer tillsyn, tillståndsplikt, uppföljning och utvärdering Det finns ett tydligt behov av mer nationell tillsyn och uppföljning. Det ska vara ordning och reda i välfärden. En generell tillståndsplikt kombinerad med ägarprövning och ledningsprövning är centrala delar i arbetet att stärka och säkra kvalitet i alla delar av hälso- och sjukvården. Detta står inte i motsättning till att minska detaljstyrning och öka inslagen av tillit till vårdens profession. Kvalitetsuppföljning är en viktig del av själva kvalitetsutmaningen. Uppföljning, utvärdering, tillsyn och analys ska alltid ingå som redskap i styrning av vård och omsorg så att samlad kunskap finns om resultat och måluppfyllelse. Hur resultaten uppnås är också en viktig del i uppföljningen av kvalitet. är en viktig åtgärd som syftar till att få fram ännu tydligare samlade data för bättre resultat i vården. Det handlar exempelvis om en ständig utveckling av kvalitetsindikatorer, register, öppna jämförelser i vård och omsorg samt brukarundersökningar. Alla patienter och anhöriga ska få ta del av mer öppna redovisningar av såväl uppnådd kvalitet som rådande tillgänglighet till vård. En nära vård och digitaliserad vård En stor utmaning redan nu och än viktigare framöver är att kunna åstadkomma en mer nära vård. Därtill använda alla digitaliseringens möjligheter inom vården. När det handlar om nära vård så är detta ett viktigt begrepp som är bredare än enbart primärvården. De allra mest sjuka äldre som ofta är kroniker behöver ett samlat omhändertagande som lämpar sig bättre i den nära vården i jämförelse med sjukhusens akutmottagningar. När det gäller digitaliserad vård handlar det dels om samordning av information och dylikt, finns det en monumental möjlighet att metodiskt kunna använda digitalt beslutsstöd i vården. har redan börjat att använda kognitiva datorsystem som ger ett digitalt beslutsstöd. Denna utveckling skulle, rätt använt, kunna innebära snabbare och säkrare diagnoser. Därtill skulle ny forskning som läkaren ännu inte hunnit ta del av ändå kunde användas tack vare det digitala stödet samt att patienten skulle kunna ges vård och behandling som ännu mer specifikt utgår från dennes gener och förutsättningar. (Källa: Den sjuka vården 2.0 Fölster m.fl.) Organdonation – Räddar liv Transplantation av organ räddar liv. Organdonation är en livsviktig del av att få hälso- och sjukvårdens verksamhet att fungera. När ett liv släcks kan flera andra människors liv räddas. Såväl i som internationellt råder en omfattande brist på organ som är lämpliga för transplantation. Flera undersökningar visar att den svenska befolkningen har en stor vilja att donera organ. är donationsfrekvensen i under genomsnittet i . Det är således viktigt att se över bland annat rutiner och information till allmänheten för att försöka effektivisera det donationsfrämjande arbetet i . (Källa: Organdonation – en livsviktig verksamhet, SOU 2015:84.) Denna utredning analyserar och föreslår åtgärder inom huvudsakligen fem områden för att kunna förbättra systemet med donation av organ i . Det handlar för det första om de legala förutsättningarna för att vidta medicinska insatser innan döden inträffat i syfte att kunna uppfylla enskildas önskan om att kunna donera organ. För det andra handlar det om att kartlägga vårdens behov av stöd med ytterligare kunskaper samt var ansvaret för informationsinsatser riktade till allmänheten bör ligga. Det tredje handlar om hur informationen kan utvecklas och hur det kan bli enklare för den enskilde att göra sin vilja känd avseende donation av organ. Därtill utreda funktionen avseende donationsregistret. Det fjärde området handlar om klargöra vissa frågeställningar rörande nu levande samt slutligen att vidta en översyn av och ta fram konkreta förslag till reglering av utbytet av personuppgifter i den nordiska samarbetsorganisationen . Utredningen föreslår i korthet att när det finns samtycke till att donera organ bör det ingå i hälso- och sjukvårdens uppdrag att, om vissa förutsättningar är uppfyllda, ta hänsyn till ett samtycke till att donera organ som en del av den vård som ges i livets slutskede. Utredningen anser vidare att de legala förutsättningarna för de medicinska åtgärder som kan behöva utföras för att genomföra en samtyckesutredning, samt i de fall där det finns ett samtycke till donation, vidta de medicinska åtgärder som krävs för att kunna bevara organens funktion innan döden inträffat ska föras in i transplantationslagen. Ytterligare en konkret åtgärd som utredningen föreslår handlar om att förtydliga vårdens ansvar i hälso- och sjukvårdslagen att sjukhus som bedriver intensivvård ska ha den personal och den utrustning som behövs för att donationer av organ ska kunna utföras på ett säkert sätt som motsvarar högt ställda etiska krav på verksamheten. Därtill anser utredningen att information och opinionsbildning rörande donation av organ även fortsättningsvis bör vara ett statligt ansvar. Vidare föreslås att i linje med detta bör ges i uppdrag att ansvara för information gentemot allmänheten avseende organdonation. (Källa: Organdonation – en livsviktig verksamhet, SOU 2015:84.) Sällsynta diagnoser – Svåra avvägningar I kunskapsdatabas finns drygt 300 diagnoser beskrivna som avser sällsynt sjukdom. För att en diagnos ska betecknas som en ovanlig eller sällsynt diagnos ska sjukdomen finnas hos högst 100 människor per en miljon invånare. Det innebär att trots att varje enskild diagnos är sällsynt så medför det stora antalet diagnoser att många människor och deras anhöriga är berörda. redogör i en rapport för hur organisering av resurserna för personer med sällsynta diagnoser och informationen till patienter med dessa diagnoser och deras anhöriga ser ut och fungerar. Slutsatsen är att hur det fungerar skiljer sig märkbart åt beroende på vilken diagnos det handlar om. Därtill att det råder en brist på kunskaper i vården i stort avseende sällsynta diagnoser. I föreslås att man bör se över möjligheterna att utreda vidare om det är möjligt att ta fram en nationell modell för finansiering av sällsynta diagnoser som ju medför mycket dyra utredningar och behandlingar. Därtill se över möjligheterna att exempelvis göra insatser för att öka samordningen av vårdprogram och riktlinjer för sällsynta diagnoser i hälso- och sjukvården. (Källa: Läkemedel för djur, maskinell dos och sällsynta tillstånd, SOU 2014:87.) Vi uppfattar det som viktigt att lyfta situationen i vården för personer som har sällsynta diagnoser. Det kan handla om att pröva och överväga möjligheterna att ta fram en nationell handlingsplan och se över hur vården för patienter med sällsynta diagnoser kan involvera och göra dessa patienter mer delaktiga i sin egen vård. Därtill att se över frågeställningar som rör särläkemedel. Dessa läkemedel är ofta helt avgörande för behandlingen av patienter med sällsynta diagnoser och svåra ovanliga sjukdomstillstånd. Då behandlingen ofta är väldigt kostsam är det centralt att analysera hur tillgången till dessa läkemedel fungerar och se över aspekter rörande likvärdig vård. Kroppsbehandlingar – Svagt konsumentskydd Kroppsbehandlingar i syfte att förändra utseendet är en konsumenttjänst som ibland innebär en väsentlig hälsorisk. Situationen är att marknaden för dessa behandlingar åtminstone delvis är helt oreglerad. Detta innebär att det finns allvarliga brister i de grundläggande förutsättningarna för konsumenten att kunna Estetiska kroppsbehandlingar för att förändra utseendet anses inte vara hälso- och sjukvård. Det utbud som finns präglas av ett brett spektra av olika aktörer, behandlingar och regelverk. Det är, i princip, fritt fram att bedriva verksamhet som utför kroppsbehandlingar i syfte att förändra utseendet utan att dessa utförare behöver ha några särskilda medicinska kunskaper. Detta även om ingreppen som utförs medför betydande hälsorisker. Inspektionen för vård och omsorg är tillsynsmyndighet. Myndighetens ansvar är dock begränsat. tillhör de länder i som har minst regleringar och lägst konsumentskydd avseende estetiska kroppsbehandlingar. Detta sammantaget tydliggör avsaknaden av en samlad reglering i syfte att stärka skyddet för den enskilde konsumenten. Det är vanskligt att ha en bestämd uppfattning om hur vanligt förekommande dessa varierande kroppsbehandlingar för att förändra utseendet är, men har gjort en ungefärlig bedömning och beräkning att det rör sig om mellan 60 000 och 65 000 behandlingar . Det som går att slå fast är att antalet behandlingar, ingrepp och aktörer ökar. Många människor riskerar att råka illa ut. Skönhetsutredning har i sitt betänkande Kroppsbehandlingar – åtgärder för ett stärkt konsumentskydd, SOU 2015:100, lagt fram ett antal konkreta förslag till åtgärder. I all korthet föreslås exempelvis en ny lag om kroppsbehandlingar i syfte att stärka konsumentens skydd genom högre krav på den som är utförare av dessa behandlingar. Därtill föreslår utredningen att denna lag ska innehålla bland annat förslag om att avgränsa vissa behandlingar till särskilda yrkesgrupper, införa tillståndsplikt för de utförare som erbjuder kroppsbehandling i syfte att förändra utseendet och som kan innebära en betydande hälsorisk. Utöver detta föreslår utredningen att kommunerna och Inspektionen för vård och omsorg utses till behöriga tillsynsmyndigheter. Därtill att det ska upprättas ett nationellt register över verksamheter med tillstånd som utför kroppsbehandlingar i syfte att förändra utseendet. Nationell handlingsplan – Förslag att öka kvalitet och effektivitet för patienternas bästa i rimlig arbetsmiljö Vi föreslår att en nationell handlingsplan tas fram för att säkra kvalitet och minska väntetiderna i hälso- och sjukvården. Det krävs därtill tydliga nationella strategier för att säkra likvärdighet i vården i hela landet. En långsiktig nationell handlingsplan ska även fokusera på patientsäkerhet, kontinuitet, effektivitet och arbetsmiljön i vården. Vi anser att denna handlingsplan ska se över och utveckla prestationsbunden heltäckande vårdgaranti i syfte att kunna korta väntetiderna och öka samordningen i vården. Den svenska hälso- och sjukvården har längsta väntetider. Därtill varierar väntetiderna kraftigt mellan olika delar av landet. I denna nationella handlingsplan ska även strategier tas fram som syftar till att förstärka och tydliggöra den nationella styrningen av hälso- och sjukvården. är styrningen av vården splittrad. Den behöver bli mer samordnad för att kunna lösa de stora utmaningar vården står inför. Det handlar exempelvis om ett nationellt uppdrag för primärvården och den nära vården. En övergripande styrande princip bör vara att vården ges nära befolkningen. Därtill stärkt uppföljning och tillsyn samt samordning av digitaliserad information i vården. En annan styrande princip bör vara koncentration av avancerad högspecialiserad vård när så krävs för att kunna upprätthålla hög kvalitet, patientsäkerhet och effektivitet. En ytterligare övergripande styrande princip bör vara att vården i första hand ges som öppenvård. Vi vill att regeringen i en nationell handlingsplan ser över och formulerar en nationell definition av primärvården och den nära vårdens uppdrag som innebär att den bör sköta om den största delen av existerande behov av vård. Därtill hur den ska skötas och vad den ska innehålla. Vi vill betona att detta handlar om mer än det som sker inom vårdcentralens fyra väggar. Det kan exempelvis handla om att se över möjligheterna att ge primärvården ett ansvar för akut vård som inte kräver att vården av patienten utförs på ett akutsjukhus. Därtill att se över förutsättningarna för att kunna åstadkomma en förstärkt öppen specialistvård utanför sjukhusen. Denna vård är en viktig länk mellan primärvården och sjukhusvården. Vi vill i detta sammanhang se över resursfördelningen mellan olika nivåer, ersättningssystemen och möjligheterna att därmed kunna föra ut mer specialistvård från sjukhusen. Därför behövs det tas fram en ändamålsenlig fördelning av resurser mellan olika vårdnivåer. De svenska akutsjukhusen har betydligt lägre produktivitet än motsvarande sjukhus i och lägre än i och . Hållbara och långsiktiga ersättningssystem uppmuntrar kvalitet och kontinuitet i vården. Därtill är det viktigt att pröva möjligheterna att utveckla strategier för primärvården och den framtida nära vården, för alla personer och speciellt äldre med flera diagnoser och multisjuka barn med kroniska sjukdomar. Därtill att stödja projekt i syfte att skapa en mer nära mobil vård för äldre med en eller flera kroniska sjukdomar och för multisjuka barn med kroniska sjukdomar. Vi vill betona betydelsen av att alla patienter och anhöriga kan bli mer delaktiga i sin vård och tillsammans med personalen utgöra en naturlig del av samtalen kring den planerade vården. En nationell läkemedelslista behöver tas fram i syfte att säkra patientsäkerheten. Det ska finnas en gemensam källa till information som vård och apotek kan utgå ifrån. kan alltför ofta föreskrivande läkare inte se vilka läkemedel en patient använder. Därtill vill vi pröva förutsättningarna att införa digitala kvalitetslistor som ett sätt att kunna förbättra informationen till patienter och anhöriga avseende väntetider, kvalitet och resultat i vården. Vi vill att gemensamma nationella strategier tas fram för att långsiktigt kunna säkra kompetens- och personalförsörjningen i vården i samarbete och samverkan med uppdragsgivare och vårdgivare. Detta gäller exempelvis en nationell strategi för karriärtjänster avseende specialistsjuksköterskor, röntgensjuksköterskor, barnmorskor och biomedicinska analytiker. Se därtill över möjligheterna att skyndsamt minska den administrativa belastningen inom vården som ett led att förbättra arbetsmiljön. Pröva förutsättningarna att kunna kartlägga och analysera kvaliteten gällande städning i vården och föreslå konkreta förbättringsåtgärder. De omfattande brister som finns gällande städning i vården medför betydande risker för ytterligare undvikbara vårdskador till följd av ökad infektionsrisk för patienterna. Vi vill att ges i uppdrag att ingående kartlägga de sällsynta diagnoserna eller diagnosgrupperna och de specifika behov som finns samt tillgänglighet till kunskap, information och vård. Se därtill över möjligheterna hur koncentrerad högspecialiserad vård kan vara ett effektivt redskap att skapa vård av hög kvalitet för patienter med sällsynta diagnoser. Vi vill verka för att människor regelbundet får ta ställning till organdonation och information om dess betydelse. Därtill betonar vi betydelsen av att det nordiska samarbetet utvecklas på fler ställen i landet inom ramen för Scandiatransplant. Vi föreslår också att uppgifter och organisation ses över. Donation av organ bör vara en naturlig del av vården i livets absoluta slutskede. Vi vill att förutsättningarna prövas att kunna införa tillståndsplikt för vissa verksamheter som erbjuder kroppsbehandlingar i syfte att förändra utseendet och som kan innebära en väsentlig hälsorisk. God vård är en rättighet och en jämställd vård är en kvalitetsfråga. Finns det stora könsskillnader i behandlingsresultat och i hur kvinnor respektive män upplever vården så är det en kvalitetsbrist. Diagnoser och behandlingar måste utgå från patientens faktiska behov och inte från föreställningar om kvinnor och män, som vården måste ta hänsyn till de faktiska könsskillnader som är medicinskt relevanta. Skillnaderna i vårdtillgång, vårdkvalitet och hälsa mellan kvinnor och män är oacceptabla. Det är viktigt att se över statliga satsningar på forskning och utveckling gällande prioritering och testning av läkemedel eftersom kvinnors respektive mäns kroppar reagerar olika på behandling. har mycket av utförd forskning skett med mäns kroppar som utgångspunkt. Det är viktigt att kunna fullfölja arbetet med att ta fram en nationell gemensam läkemedelslista. Vi vill försöka att säkerställa en mer jämlik vård mellan könen bland annat genom att skynda på uppbyggandet av läkemedelsbanken , genus och läkemedel.