mot · H3023398 · 2016-04-27 00:00:00 — Synliga poliser är viktigt för att exempelvis ungdomsgäng inte ska få känslan av att ha kontroll över vissa bostadsområden och för att öka tryggheten för övriga boende i området. Att polisen kommer när den behövs, har förmåga att beivra brott och lagföra brottslingar är centralt för att upprätthålla lag och ordning i samhället. Men ett väl fungerande polisväsende betyder mer än så. Att samhället reagerar när en människa utsätts för våldsbrott, sexuella trakasserier eller rånas i sitt hem, är en förutsättning för att brottsoffren ska få upprättelse och för att vi ska kunna värna medborgarnas tillit till centrala samhällsfunktioner. Tilliten människor emellan är ett fundament för att vårt samhälle håller ihop. När den tilliten kränks och människor utsätts för brottslighet måste man kunna lita på att rättssamhället fungerar. Vad händer med ett samhälle där polis inte kommer fram, eller där kvinnor eller familjer på ett flyktingboende här i möter samma förtryck som man flytt ifrån? Polisens roll för ett samhälle där brott förebyggs och tillit främjas är central. 2015 sökte 162 000 personer asyl i . Det stora antalet asylsökande påverkar hela den offentliga verksamheten och så även polisens. Situationen innebär en ökad arbetsbelastning, dels för gränspolisverksamheten, dels för polisens yttre verksamhet för att upprätthålla ordning och säkerhet. Samtliga regioner i landet har tagit emot asylsökande och för polisens del har det inneburit en ökad belastning för närvaro vid asylboenden. Människor som genomlevt trauman, upplevt krig och våld och flytt under svåra omständigheter placeras tillsammans, inte sällan i trånga i boenden, med sysslolöshet, ovisshet och oro. I sådana miljöer uppstår situationer där polisens och sjukvårdens resurser krävs. Inte sällan ligger asylboenden i glesbygd vilket ger tidskrävande resvägar för polisen. Många asylboenden har också utsatts för attentat och misstänkta mordbränder. Den ökade arbetsbelastningen i yttre tjänst har lett till att polisen fått prioritera ned den egeninitierade verksamheten. Det påverkar övrigt arbete och i förlängningen kan utredningsresultaten försämras. Polisens arbetsbelastning vad gäller utredningsverksamheten har också ökat, bland annat finns en brist på språkkunskaper och tolkar. Polisen kommer att få ett ökat arbete med handräckningar i proportion till ett ökat antal asylsökanden och behovet av att arbeta mot människosmuggling har ökat. Det finns också risk att kriminella element kommer att utnyttja asylsökande på olika sätt vilket leder till att polisen behöver öka sina resurser mot organiserad brottslighet. Brottsligheten i utsatta områden riskerar att öka ytterligare varför polisen behöver finnas där och kunna arbeta brottsförebyggande. Det vore en farlig utveckling om utanförskapsområdena inte fick tillräckliga resurser för att upprätthålla lag och ordning. ser vi stora problem med områden där lagens arm inte riktigt når in. Den utvecklingen måste brytas, inte förvärras. Polisens förebyggande arbete krävs för att nyrekryteringen ska bromsas och för att finnas som stöd för dem som vill lämna det kriminella livet. Polisen har också en mycket viktig del i arbetet med att förebygga radikalisering och rekrytering till våldsbejakande islamism. Kvaliteten på detta arbete riskeras om inte polisen har tillräckliga resurser att jobba med. Det måste anställas fler poliser för att komma till rätta med problemen. Först då kan den nya organisationen ge de effektiviseringar som gör att fler poliser arbetar i yttre tjänst. förslag för att stärka svensk polis 2 000 fler poliser har efterlyst en resursförstärkning för att klara av de utmaningar som polisen står i och inför. Vi föreslår därför att 2 000 fler poliser anställs. har pekat på att av tillkommande poliser så behöver merparten rekryteras till ingripandeverksamheten och till brottsförebyggande arbete, men rekryteringar behövs också till gränspolisverksamheten. Därutöver behöver förmågan förstärkas i exempelvis underrättelseverksamheten och i arbetet mot den grova organiserade brottsligheten. I förra årets höstbudget avskaffade regeringen kravet på minst 20 000 poliser. Ett dåligt beslut som vi kristdemokrater kritiserade hårt. Att avskaffa kravet på 20 000 poliser i då utmaningarna ökar och otryggheten tilltar, är helt fel signal att sända. Vår satsning ger 2 000 fler poliser till 2020. Låt poliser vara poliser På grund av begränsningar i utbildningssystemet och utbildningens längd kommer fler poliser ut i tjänst först /19. På kort sikt efterfrågar därför fler civilanställda för att frigöra polisiära resurser. Vi föreslår därför en förstärkning med Polisens arbetsuppgifter kan därmed renodlas. återuppta utredningen att renodla polisens arbetsuppgifter som regeringen lagt ned. Civilanställda kan i det ansträngda läget nu avlasta i exempelvis utredningsarbetet, med administration och vid gränskontroller. När fler poliser behövs i yttre tjänst, ska arbetstiden inte ägnas åt att sitta arrestvakt eller bemanna receptioner. En satsning på fler civilanställda är en satsning på fler synliga poliser. Vi föreslår en fördubbling av den och att insatskonceptets regionala förmåga vid piketenheterna i , och stärks. Samtliga poliser i yttre tjänst behöver utbildas i att hantera eventuellt terrorattentat. På så sätt säkerställer vi att kan skyddas vid simultant genomförda attentat på olika platser. Denna satsning leder till en förstärkning med cirka 100 poliser, utöver de 2 000 poliser som vi föreslår utbildas och anställs . Vi redogör för våra förslag på åtgärder för att höja terrorbekämpningsförmåga i nästa kapitel. Utöver dessa tre åtgärder har föreslagit en rad insatser för att snabbt avlasta polisen och höja förmågan på kort sikt. Vi vill exempelvis införa en nationell polisreserv, vilket innebär ett återinförande av beredskapspolisen. Dessa är civilpliktiga poliser som kan kallas in vid allvarliga eller omfattande störningar på samhället ur ordnings- eller säkerhetssynpunkt. 12.Förebyggande arbete mot terror Den våldsbejakande islamismens ökade aktivitet i innebär att måste förstärka sin beredskap att förebygga, bemöta och bekämpa terrorism. har varit relativt förskonat ifrån terrorism men befinner vi oss i ett läge där vi vet att det finns människor med förmågan och viljan att genomföra terrorangrepp mot västvärlden. Det första islamistiska terrorangreppet som utsattes för slutade med enbart självmordsbombarens egen död. Säkerhetspolisen bedömer att närmare 300 människor har lämnat för att strida för IS varav ungefär 135 återvänt. Därutöver bedömer Säkerhetspolisen att cirka 60 asylsökande som finns i är en säkerhetsrisk. Det kan vara personer som begått krigsbrott i sina hemländer eller som exempelvis arbetar för främmande underrättelsetjänst med att spionera på flyktingar, men också personer med kopplingar till extremistgrupper. Detta problem behöver tacklas genom flera parallella åtgärder som syftar till att minska risken för en terrorattack. Den våldsbejakande islamism som främst hotar oss finner sitt stöd bland personer som i genomgår en radikaliseringsprocess. Denna process möjliggörs genom uppkomsten av miljöer som är tillåtande visavi extremism och där extrema islamistiska krafter tillåts sprida sin propaganda. Därför behövs ett upplysningsarbete som specifikt riktar sig mot denna form av extremism. Även om arbetet överlag förbättrats något brister dagens förebyggande arbete i kommunerna. I såväl och som har insatserna kritiserats för saktfärdighet eller för att de inte är anpassade efter problemets natur. I andra fall som till exempel har kommunen överraskats av i vilken utsträckning det finns stöd för våldsbejakande islamism bland invånarna. förslag för förstärkt skydd mot terror Med anledning av detta föreslår vi kristdemokrater att staten förstärker sitt ansvar för det förebyggande arbetet. Staten ska utforma fungerande avhoppar- och anhörigstödsverksamhet, som specifikt riktar sig mot våldsbejakande islamister och som också involverar de muslimska trossamfunden, som kommunerna kan använda sig av. Belysning av den våldsbejakande islamismens brott Staten ska ge Forum för levande historia i uppdrag att även informera om den våldsbejakande islamismens brott mot mänskliga rättigheter. På så sätt kan den kompetens som finns där kring att upplysa om nationalsocialismens illgärningar och kommunistiska regimers brott mot mänskligheten även användas för att belysa den våldsbejakande islamismen. Förebyggande arbete kommer dock inte ensamt räcka för att hålla tillbaka terrorismen. De som redan är radikaliserade och som utgör ett hot mot måste hållas under bevakning. Därför föreslår vi att ges ökade resurser för att bättre kunna granska och kartlägga de nätverk och individer som hotar vårt demokratiska samhälle. De som redan tagit steget över gränsen och gett sig av för att strida för IS ska lagföras. Vi välkomnar ny lagstiftning där resor för att begå krigsbrott eller terrorhandlingar, eller träning för detta, tydligt kriminaliseras. Utöver detta vill vi att personer som strider för IS, mot vilka kämpar i den internationella koalitionen, ska kunna dömas för landsförräderi. Fängelsestraff fungerar här på så sätt både som en upprättelse för deras offer och som ett skydd då den som sitter inlåst svårligen kan utföra terrorattacker mot civila. Därför avsätter vi också extra resurser till åklagarväsendet. Fördubbla och stärk den regionala insatsförmågan Vi måste dock vara förberedda på att det värsta kan inträffa. är den och det nationella insatskonceptet inte dimensionerad för att möta simultant genomförda attentat på olika platser. Därför vill vi fördubbla den , stärka insatskonceptets regionala förmåga i , och samt utbilda samtliga poliser i yttre tjänst i att hantera eventuellt terrorattentat. Totalt anslår 200 miljoner för dessa åtgärder. 13.Att åldras i trygghet och värdighet Att bygga ett samhälle där alla kan åldras i trygghet och värdighet är ett angeläget mål för . Ett välfärdssamhälle kan i hög grad bedömas utifrån kriterier som respekt, tillvaratagande och omsorg om den äldre generationen. Äldre ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, bemötas med respekt och ha tillgång till god vård och omsorg. Var och en ska ses som en person med eget och unikt värde med skilda intressen och bakgrunder. Äldreomsorgen och vården av äldre har länge varit en av mest prioriterade frågor. I regeringsställning drev igenom en rad förbättringar inom äldreomsorgen och vården av äldre. Vi har bland annat infört en nationell värdegrund i , gett stöd till kommunerna för införande av värdighetsgaranti, infört en parboendegaranti så att par som vill ska kunna fortsätta att bo ihop, infört lagen om valfrihetssystem (LOV), infört en lagstadgad skyldighet för kommunerna att erbjuda anhörigvårdare stöd och infört ett investeringsstöd för byggande av särskilda boenden och trygghetsboenden. Mycket har gjorts för att förbättra svensk äldreomsorg och vården av äldre och den anses vara ett föredöme för andra länder. finns det fortfarande brister och vi har en regering som monterar ner mycket av det kvalitetsarbete som var med och införde. Regeringen missar också att göra nödvändiga satsningar på att exempelvis förbättra demensvården där vi kommer att få allt större behov. Mer behöver göras för att utveckla den gemensamt finansierade äldreomsorgen och vården av äldre. Alltför många känner bristande tilltro till samhällets förmåga att garantera trygghet och oberoende . Det måste mötas med politiska lösningar som tar hänsyn till våra olikheter och våra olika behov. Många äldre eftersträvar att bo kvar i sitt hem . Det hemvana skänker trygghet. Därför är kvarboendeprincipen inom äldreomsorgen i grunden god. Att kunna få hjälp i sitt eget hem, så länge som man själv önskar, är en viktig välfärdsambition. Ingen vill tillbaka till då det enda alternativet var att anhöriga skötte hela omsorgen eller att du tvingades in på institution. Men lika allvarligt som att tvingas in på ett boende är det när den som är trygg i hemmet förhindras att få en plats i ett äldreboende. Det finns berättelser om äldre som beskriver sitt hem som ett fängelse, ett hem som de har älskat. Anhöriga som beskriver sin oro över att inte veta hur det har gått för pappa eller mamma . En del har försökt att få ett äldreboende för sin förälder eller sin livskamrat men inte lyckats. Att flytta till ett särskilt boende, trygghetsboende eller serviceboende är inte något som en äldre person gör i onödan. Skälen till att vilja flytta till ett boende är förstås ofta medicinska, när behovet av praktisk hjälp med vård och omsorg i vardagen blir så påtagligt att hemtjänst är det bästa alternativet. Men det finns också äldre som upplever otrygghet och ensamhet och därför behöver en annan boendeform. Vi vill i lag garantera att denna möjlighet erbjuds alla . Ingen ska tvingas ut från sitt hem men ingen ska heller tvingas att bo kvar i hemmet. Det måste vara den äldres behov och önskan som ska stå i centrum. Med allt fler äldre ökar behovet av fler och olika typer av äldreboenden. Trots att alliansregeringens investeringsstöd som infördes resulterade i öppnande av 10 000 nya platser på äldreboenden så har antalet platser totalt minskat. Därför är det inte längre alltid den enskildes behov som styr utan tillgången till äldreboenden och kommunens prioriteringar. En rapport från Inspektionen för vård och omsorg () visar dessutom att inte ens de som fått beslut om att de ska få plats på särskilt boende faktiskt får möjlighet att flytta in. Myndigheten befarar att det finns kommuner som försöker övertala äldre att ta emot mer hemtjänst, i stället för att ansöka om särskilt boende. Kommunens planeringsförutsättningar sätts framför den äldres behov och vilja. Så byggs inte en värdig äldreomsorg. Därför är det rimligt att sanktionsavgiften höjs för de kommuner som inte följer beslut om särskilt boende eller ett anpassat boende. Vårt förslag om en äldreboendegaranti innebär att beslutet att flytta till ett särskilt boende, trygghetsboende eller äldreboende helt ska vara den enskildes. Kommunens ansvar är inte att bestämma var den omsorgsbehövande ska bo. Deras ansvar är att se till att det finns platser för dem som behöver det. Det kommer att kräva att fler boenden byggs. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Investeringsstödet måste därför förlängas och utökas som ambitionen i kommunerna måste höjas. Detta har vi föreslagit redan i tidigare budgetmotioner. För att klara av att sjösätta en reell äldreboendegaranti lägger vi nu till ytterligare för att täcka de merkostnader som kan uppstå i kommunerna. En äldreboendegaranti och ett förhöjt investeringsstöd behövs för att förbättra situationen för den som kan och vill bo kvar hemma. För att möta behoven också hos dem som fortsätter bo i hemmet vill vi återkomma med förslag som dels stärker den enskildes inflytande över uppgifter, dels hur vi bättre kan underlätta och stödja anhöriga i deras ovärderliga arbete. 14.En sjukvård i världsklass hälso- och sjukvårdspolitik utgår från att varje människa är unik och att alla personer har samma absoluta och okränkbara värde. Den solidariskt finansierade hälso- och sjukvården är en viktig del av välfärdens kärna och den person som har störst behov ska ges företräde i vården. Hälso- och sjukvården ska kännetecknas av värdighet, kvalitet, tillgänglighet och jämlikhet. De grupper som har svårt att göra sina röster hörda eller utnyttja sina rättigheter ska garanteras särskilt stöd. Vården och omsorgen ska ha en helhetssyn på människan som tar hänsyn till kroppsliga, själsliga, sociala och andliga behov. I regeringsställning prioriterade vi insatser för de mest utsatta patienterna med stora satsningar på psykiatrin, cancervården och vården av kroniskt sjuka. Genom vårdgarantin och kömiljarden har vi bidragit till kortare vårdköer. Alliansregeringen satsade mer resurser än vad som satsats på vården. Det finns fler aktiva läkare och sjuksköterskor än någonsin, och utbildar dessutom fler än . är ett av världens bästa länder på sjukvård. Men vi är långtifrån nöjda med detta. Framtidens sjukvård står inför stora utmaningar vilka den nuvarande regeringen tycks stå handfallen inför. Vårdserviceteam för bättre hälso- och sjukvård Svensk hälso- och sjukvård står inför ett flertal stora utmaningar. Vi har problem med vårdköer och långa väntetider, skillnader i kvalitet och villkor mellan olika landsting samt risker för att patienter drabbas av felbehandlingar eller vårdrelaterade infektioner. Dessa problem riskerar att skada medborgarnas tilltro till sjukvårdens förmåga att erbjuda en trygg och säker vård. Alla i ska kunna känna sig trygga med att få en god vård vid sjukdom – oavsett kön, inkomst, bostadsort eller ålder. Det är viktigt att ha en realistisk förväntan på politikens möjligheter att dirigera fram god vård av hög kvalitet. Politikens uppgift är att ge bästa tänkbara förutsättningar för god vård; politiken kan inte själv skapa den. Den goda vården skapas på sjukhusgolvet, i mötet mellan patient och personal. Arbetsmiljön inom vården är hårt pressad på många håll. Stressrelaterad psykisk ohälsa hos personalen är ett växande problem. Pressen kommer inte bara av att vårdpersonalen har mycket att göra utan också för att de ofta hamnar i arbetssituationer som kräver kompromisser med de egna värderingarna, ambitionerna och visionerna om hur jobbet ska utföras. De ser när patienter far illa, hamnar i kläm eller inte får den omvårdnad som de behöver. Därför är det av största vikt att organisera sjukvården på ett sådant sätt att tid frigörs för vårdpersonalen att ägna mer tid åt patienterna. Det behövs tid för att kunna se den enskilda patientens vårdbehov och tid för att fatta de rätta besluten. Men också tid för att trösta och stödja patienter som lider av sorg, oro och ångest. går mycket av vårdpersonalens tid åt till dokumentation och till arbetsuppgifter som inte kräver vårdutbildning. Sjuksköterskor och undersköterskor ska kunna vara sjuksköterskor och undersköterskor och göra det som de är utbildade för. vill därför att vårdpersonalen avlastas från de arbetsuppgifter som är viktiga för att vård och omvårdnad ska fungera men som inte kräver vårdutbildning – så kallade vårdservicetjänster. Vi vill att staten träffar en överenskommelse med Kommuner och Landsting med målsättningen att skapa 6 200 nya vårdservicetjänster på landets sjukhus och i primärvården. För detta avsätter vi . Villkoret för att ett landsting ska få del av pengarna är att man undertecknar överenskommelsen och kan uppvisa en trovärdig och genomförbar plan för hur de nya tjänsterna ska skapas. bör satsningen utvärderas och visar det sig då att målsättningen är uppnådd permanentas stödet och går in i de allmänna bidragen till landstingen. Arbetsuppgifterna får inte vara sådana som kräver vårdutbildning utan måste vara renodlade serviceuppgifter. Det kan exempelvis handla om att servera mat och plocka undan disk efter måltider, att sköta förråd, transporter av patienter och prover mellan olika avdelningar samt andra administrativa uppgifter som inte kräver en vårdutbildning. Syftet med de statliga medlen är inte att fullt ut ersätta vårdgivarna för ökade personalkostnader, utan att stimulera framväxten av denna personalkategori inom vården. Stödet får inte användas för att ersätta utbildad vårdpersonal. Vårdgivarna har mycket att vinna på att införa fler servicetjänster. Flera försök har gjorts i landet som visar mycket positiva resultat. 1.Mer tid för patienter och omvårdnad. för vårdpersonalen genom att en serviceorganisation fick ansvar för alla patienttransporter. 2.Uppvärdering av vårdyrkena och bättre möjligheter att rekrytera rätt personal. Kommuner och Landsting (SKL) uppskattar att det behöver rekryteras 129 000 undersköterskor och 38 000 sjuksköterskor . Genom att minska stressen och renodla yrkesrollerna blir det mer attraktivt att söka sig till vården och att stanna kvar i yrket. 3.Förbättrad städning och hygien samt mindre risk för infektioner. Nästan var tionde plats inom sjukhusvården upptas av en patient som vårdas för en vårdrelaterad infektion. Det medför till en årlig kostnad av . Med servicepersonal som kan koncentrera sig på städningen kan kvaliteten öka och riskerna för vårdrelaterade infektioner minska. 4.Mer nöjda patienter. Genom att frigöra vårdpersonalens tid kan omvårdnaden och förutsättningarna att möta patientens behov förbättras. För att möta framtidsutmaningarna i vården behövs fler händer i vården. Det krävs också att vi använder resurserna på rätt sätt, att varje personalkategori gör det som de är Genom att anställa fler som kan arbeta med den service som är en nödvändig och viktig del av vården kan vi frigöra mer tid för omvårdnad av varje enskild patient. Vårdservicetjänsterna öppnar också upp en viktig arbetsmarknad för dem som står långt från arbetsmarknaden och som saknar utbildning. Fler enklare jobb behöver skapas och detta är ett sätt att göra det. En av de viktigaste principerna för svensk hälso- och sjukvård är att befolkningen ska få vård på lika villkor. Trots detta finns det oacceptabla skillnader i medicinska resultat och kvalitet inom den svenska hälso- och sjukvården. Dessa skillnader har funnits och är ett problem som vi delar med alla jämförbara länder i världen. Våra kunskaper om dessa skillnader har blivit allt bättre genom bland annat satsningen på öppna jämförelser av vårdens resultat. Data från öppna jämförelser visar alltjämt på stora och oförsvarliga skillnader mellan olika landsting när det gäller medicinska resultat, tillgänglighet, följsamhet till nationella riktlinjer, läkemedelsanvändning, bemötande med mera. Olikheter mellan landstingen kan vara positiva och driva på utvecklingen. Men att medicinsk kvalitet och medicinska resultat inom de stora folksjukdomarna kan skilja så mycket mellan landstingen som det gör är inte rimligt. För att komma till rätta med detta problem krävs en förändrad styrning genom ett statligt ansvar för sjukhusvården. Arbetet med detta måste börja . Vi behöver en effektivare, mer rättvis och jämlik vård, genom en mer ändamålsenlig uppgiftsfördelning mellan stat och nuvarande huvudmän. Den demokratiska styrningen och den solidariska finansieringen av hälso- och sjukvården ska kvarstå. Erfarenheterna från den norska omorganisationen med statligt huvudmannaskap är mycket goda. Våra länders många likheter talar för att den svenska vården bör lära av erfarenheter. Vår slutsats är att det i våra respektive länder är staten som ska ha huvudansvaret för att säkra en god, effektiv och jämlik sjukvård även . Krafttag mot den psykiska ohälsan bland barn och unga Den ökande psykiska ohälsan hos barn och unga är ett av vår tids största samhällsproblem. Enligt uppger alltfler ungdomar – framför allt flickor – psykiska besvär som oro eller ängslan. Det är framförallt depressioner, ångestsjukdomar och missbruk som ökar. Det har också skett en ökning bland ungdomar som behöver sjukhusvård på grund av psykisk sjukdom. Våra unga mår helt enkelt inte så bra som de, materiellt sett, har det. Barn och unga som har, eller riskerar att utveckla, psykisk ohälsa är ett högt prioriterat område för . Det finns flera åtgärder som behöver vidtas för att stoppa utvecklingen och att försöka vända den. Vi vill öka tillgängligheten till förebyggande arbete och den så kallade första linjen (primärvården, elevhälsan, ungdomsmottagningar). Större och mer samordnade insatser krävs. Föräldrar, socialtjänst, skola/elevhälsa, BUP och övrig sjukvård behöver samarbeta bättre. Målsättningen är sammanhållna förebyggande insatser som de aktörer som är involverade i barnets vardag deltar i och bidrar till.