mot · H4021736 · 2016-10-04 00:00:00 — Bra bostäder åt alla 4Bostad är en social rättighet 6.1Investeringsstöd för hyresrätter med rimliga hyror 6.2Stöd till kommuner för ökat byggande 6.4Fortsatt behov av politiskt ansvar 8Ge kommunerna en mer offensiv roll 8.1Markpolitiken – ett viktigt verktyg för kommunerna 9Bättre planering för fler bostäder 9.1Regionalt perspektiv i planeringen 10Värna och utveckla allmännyttans ställning 10.1Fler allmännyttiga bostadsbolag i kommunerna 10.2Minska inte antalet allmännyttiga hyresrätter 10.3Förhindra olovliga värdeöverföringar från allmännyttiga bostadsbolag 11Bostadsförmedling på medborgarnas villkor 11.2Krav på privata fastighetsägare 11.3Sänk inkomstkraven för hyreskontrakt 12.1Rusta upp miljonprogrammens bostäder 13Värna hyresrätten som upplåtelseform 13.2Förbättra rättssäkerheten vid ombildningsprocessen 14.1Sätt stopp för oseriösa hyresvärdar 14.1.1Underlätta åtgärdsföreläggande vid bristande underhåll 14.1.2Gör det lättare att få nedsatt hyra vid bristande underhåll 14.1.3Kommunens skyldighet att bistå med förvaltare 14.1.4Förhindra missbruk av rivningskontrakt 14.1.5Ytterligare åtgärder för att motverka oseriösa hyresvärdar och fastighetsägare 14.2Ökad trygghet för andrahandshyresgäster 16Krav på privata centrumägare att säkerställa god service till medborgarna 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett nytt bostadspolitiskt mål och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en handlingsplan mot bostadssegregation och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att minst hälften av de nya bostäder som byggs ska vara hyresrätter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas en förköpslag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en regional nivå för fysisk planering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag i varje kommun och att regeringen bör återkomma med förslag kring hur detta ska åstadkommas, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas ett förfarande där det krävs tillstånd från vid försäljning av bostäder ägda av kommunala bolag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas ett tioårigt moratorium för ombildningar av allmännyttiga hyresrätter till bostadsrätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att 5 § lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsbolag bör tas bort och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kommunerna bör åläggas att tydligare redogöra för vilka ändamål värdeöverföringen har gått till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas en regel i lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag som säkerställer att olovliga värdeöverföringar från allmännyttiga bostadsbolag återbetalas till det kommunala bostadsbolaget, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi, eller genom regional samverkan, ordna en bostadsförmedling som genom transparenta regler förmedlar de flesta såväl allmännyttiga som privata lägenheter, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas ett krav på privata fastighetsägare att fördela av sitt bostadsbestånd, såväl lediga som nybyggda lägenheter, genom en bostadsförmedling, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör utredas vad som kan göras för att de allmännyttiga bostadsbolagen inte ska kunna ställa orimliga inkomstkrav och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att hembudsrätten bör avskaffas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag till förbättringar av rättssäkerheten vid ombildningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som säkerställer att åtgärdsföreläggande kan göras i fall där det löpande underhållet åsidosätts och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra det lättare att få nedsatt hyra vid bristande underhåll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kommunerna ska vara skyldiga att bistå med förvaltare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som säkerställer att rivningskontrakt används till det de är avsedda för och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ta fram en statlig strategi mot slumförvaltning i syfte att åstadkomma en bättre myndighetssamverkan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag till åtgärder för att minska handläggningstiderna hos länsstyrelserna vid överprövning av kommunala beslut enligt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över i syfte att effektivisera tillsynen avseende olovliga boenden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen (2010:978) om uthyrning av egen bostad bör avskaffas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att påtaglighetsrekvisitet bör tas bort och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att hyreslagen bör ändras så att överenskommelser mellan parterna om systematisering av hyran blir normerande i hyresnämndens bedömning, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör tillsättas en utredning med uppdrag att se över hur kommunerna ska kunna ställa krav på privata centrumägare i syfte att säkerställa god service till medborgarna i bostadsnära centrumanläggningar, och detta tillkännager för regeringen. behöver en ny bostadspolitik som kan möta de utmaningar vi står inför i form av bostadsbrist, bostadssegregation och klimatomställning. vill se en statlig bostadspolitik som tar ansvar för att bygga bort bostadsbristen, bryta bostadssegregationen och minska bostadssektorns klimatpåverkan. Detta kräver en statlig bostadspolitik med högre ambitioner. råder bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner. Bristen på bostäder begränsar människors frihet och i förlängningen samhällets utveckling. Det saknas framförallt hyresrätter med rimliga hyror, något marknaden inte klarar av att bygga på egen hand. Bostadsbristen ska byggas bort med en politik för ökat bostadsbyggande, med fokus på miljövänliga hyresrätter med rimliga hyror. För detta krävs statliga investeringsstöd som stimulerar ett ökat bostadsbyggande med denna inriktning. och regeringen har infört olika former av investeringsstöd. Vi ser det som ett viktigt första steg för att öka bostadsbyggandet men ytterligare satsningar kan behövas framöver. I takt med de ökade klassklyftorna har bostadssegregationen ökat. Olika grupper lever åtskilda i olika bostadsområden. Skillnaderna mellan dessa områden är ofta mycket stora vad gäller inkomst, utbildningsnivå, hälsa och förväntad livslängd. Bostadssegregationen ska brytas med en politik för minskade klyftor och ett förändrat bostadsbyggande med fokus på en jämlik och hållbar stadsutveckling. För detta krävs insatser i såväl utsatta som mer välbärgade områden, vilket förutsätter tydlig offentlig styrning, reglering och planering. Byggnadsbeståndet står för cirka en tredjedel av totala energiförbrukning. Bostadssektorn måste därför i högre utsträckning än bidra till klimatomställningen. För att underlätta en omställning till ett energisystem baserat på förnybar energi är det viktigt att energianvändningen i byggnader minskar. Det kan ske genom energieffektivisering i så väl befintlig bebyggelse som vid nybyggnation. Därutöver behöver större fokus läggas på att minimera byggnaders klimatpåverkan i ett livscykelperspektiv, exempelvis vad gäller utsläpp under produktionsfasen. I denna motion redogör vi för vår syn på statlig bostadspolitik och vad som bör göras för att skapa bra bostäder för alla. Vårt fokus är hyresrätten, den upplåtselform som är tillgänglig för alla löntagargrupper. 4 Bostad är en social rättighet Bostaden är en speciell plats för oss. I bostaden utspelar sig en stor del av en persons liv och här finns vårt hem. menar att alla människor ska ha möjlighet att leva i bra bostäder till rimliga kostnader i en miljö där en kan känna sig trygg. Så är det inte i bostadsbristens . lades den svenska bostadspolitiken om. Den tidigare marknadsstyrda bostadspolitiken hade lett till svår trångboddhet, undermåliga boendemiljöer och ockerhyror. Omläggningen innebar att bostadspolitiken i stället blev en naturlig del av den generella välfärdspolitiken: aktiv, omfattande och utan inslag av särlösningar för låginkomsthushåll. Samhället tog ansvar för att medborgarna skulle ha bra bostäder med god standard till rimliga kostnader. Gemensamma insatser vidtogs för att bygga bort bostadsbristen. , när miljonprogrammet avslutades, var bostadsbristen väsentligt mindre. Utan en statlig bostadspolitik, med aktiva insatser och omfattande statligt stöd, hade detta inte varit möjligt. Den statliga bostadspolitiken nedmonterades . Subventioner och statlig inblandning har ersatts med ett marknadsstyrt bostadsbyggande. är bostadspolitiken varken aktiv eller omfattande. Staten har trätt tillbaka till förmån för marknaden. Särlösningar för personer med låga inkomster, s.k. social housing, framhålls av allt fler som ett sätt att lösa bostadsbristen för dem som inte har råd att köpa en bostad. Bostaden har gått från att vara ett gemensamt projekt till en privatsak, från en social rättighet till ett investeringsobjekt på en marknad. Resultatet är tydligt: Det byggs för lite, för sakta och för dyrt. Marknadens ensidiga vinstintresse, i stället för socialt ansvarstagande, har återigen visat sig stå i vägen för att lösa bostadsbristen för flertalet medborgare. höjs allt fler röster för ytterligare avregleringar av bostadsmarknaden. Högern framför krav på försämrad standard och sämre boendekvalitet som ett svar på bostadsbristen. De har även framfört att de vill avskaffa hyresgästernas kollektiva förhandlingsrätt och införa marknadshyror. Vi vet dock, utifrån historiska och internationella erfarenheter, att marknadshyror inte bidrar till att motverka bostadsbristen – de skapar enbart negativa effekter i form av kraftigt höjda hyror, ökad trångboddhet, ökade kostnader för bostadsbidrag och ökad bostadssegregation. För att öka nyproduktionen av hyresrätter och motverka bostadsbristen krävs andra åtgärder. menar att bostadsbristen måste mötas med ökat politiskt ansvarstagande i form av en politik med höga ambitioner. Vi behöver återskapa en statlig bostadspolitik värd namnet – aktiv, omfattande och enligt principen om generell välfärd. eftersträvar en sammanhållen bostadsmarknad där alla, oavsett inkomst, garanteras en bra bostad med god standard till rimliga kostnader. En politik med olika typer av särlösningar för stora grupper står i motsättning till detta. En sådan politik kommer långsiktigt att försvaga stödet för en bostadspolitik som når vår målsättning om goda bostäder för alla. Frågan om att bygga bort bostadsbristen, med fokus på hyresrätter, bör därför prioriteras. För detta krävs statliga insatser i form av ekonomiskt stöd för ökat byggande. har tillsammans med regeringen tagit flera viktiga steg på vägen men mer behöver göras. anser att bostaden är en social rättighet och att bostadspolitiken därmed bör vara en grundläggande del av den generella välfärdspolitiken. För att tydliggöra detta bör bostadspolitiken få en ny inriktning. godkände ett nytt bostadspolitiskt mål för området Samhällsplanering, bostadsmarknad, byggande och lantmäteriverksamhet inom utgiftsområde 18. Målet, som ersatte två tidigare gällande mål, återspeglar den tidigare borgerliga regeringens ambitioner på bostadsområdet. anser att det nuvarande målet bör avskaffas och föreslår att det införs ett nytt bostadspolitiskt mål för utgiftsområde 18 enligt följande: Alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska utgå ifrån människors behov, bidra till jämlika förhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning ska en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. Vad som ovan anförts om ett nytt mål för bostadspolitiken bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Klassklyftorna i har vuxit . har den ekonomiska ojämlikheten kontinuerligt ökat. Detta gäller oavsett vilken metod vi väljer för att mäta ojämlikhet. Skillnaderna har också ökat både vad gäller inkomster och förmögenheter. Utvecklingen mot ökade ekonomiska klyftor är inte unik för , i nästan alla har utvecklingen gått i samma riktning under . utmärker sig dock genom att takten med vilken den ekonomiska ojämlikheten ökat har varit ovanligt hög. Enligt är det land där den relativa fattigdomen ökat mest . Allt fler kan betraktas som ekonomiskt utsatta i samhället (LO 2016: Den ekonomiska ojämlikheten i ). Människors inkomst är nära relaterad till var och hur vi bor. I takt med de ökade klassklyftorna har bostadssegregationen ökat. Ekonomiskt resurssvaga grupper koncentreras till vissa bostadsområden medan mer välbeställda grupper koncentreras till andra områden. Skillnaderna mellan dessa områden är ofta milsvida vad gäller inkomst, utbildningsnivå, hälsa och förväntad livslängd. LO har undersökt de regionala inkomstskillnaderna i . Undersökningen visar att inkomstojämlikheten är särskilt stor i flera kommuner i storstadsregionerna. Fyra huvudstadskommuner finns med bland de fem mest ojämlika i landet: , , och . Allra störst inkomstklyftor är det i (LO 2016: Regional inkomstojämlikhet i ). I debatten lyfts städernas miljonprogramsområden fram som ett uttryck för bostadssegregationen, områden som präglas av en stor andel låginkomsttagare. Bostadssegregationen är dock minst lika påtaglig i homogena medel- och överklassområden. Välbärgade villaförorter och storstädernas gentrifierade stadskärnor är två tydliga uttryck för detta. I enstaka fall har vi i t.o.m. fått se s.k. gated communities växa fram, bostadsområden som är avspärrade för omvärlden med tillträdeskontroll för inpasserande. Gemensamt för dessa privilegierade områden är den systematiska utestängningen av låginkomsttagare, vilket bidrar till splittring, bristande förståelse och sammanhållning bland invånarna i våra städer. För att motverka detta krävs därför insatser i framför allt mer välbärgade och centrala områden i städerna. Klassklyftorna och segregationen är problematisk ur flera perspektiv. Dels begränsas människors frihet och möjlighet att förverkliga sina drömmar, dels hotas den sociala sammanhållningen och hållbarheten i samhället vilket riskerar att skapa polarisering och misstroende mellan grupper. Stödet för den generella välfärden och ett rimligt skatteuttag riskerar att undermineras när grupper väljer att köpa sig bort från samhällsgemenskapen och in i egna inhägnade områden. Både samhället och individerna är förlorare när klyftorna växer och fattigdom, inkomstskillnader och otrygghet blir en del av vardagen. Utvecklingen mot ökade klyftor, större ojämlikhet och ökad segregation i samhället är ohållbar och måste brytas. För att bryta bostadssegregationen krävs både en politik för minskade klyftor och ett förändrat bostadsbyggande med större inslag av förtätning i städernas goda lägen. Det krävs ett socialt hållbart byggande som ökar människors närhet till staden och till varandra. En viktig del av detta kommer att vara att väsentligt öka byggandet av hyresrätter i dessa lägen. I en rapport från övergripande strategier fram för att åstadkomma ett socialt hållbart byggande och bryta bostadssegregationen. För det första behöver man bygga blandat. Bostadssegregation och gentrifiering bör motarbetas med mångfald och en blandning av bostadstyper. Det kan t.ex. handla om att bygga hyreslägenheter i villaområden. Detta kräver offentlig styrning, reglering och planering. För det andra behöver man koppla ihop staden och skapa en rumslig integration, vilket konkret innebär ny infrastruktur mellan stadsdelar som är avskilda från varandra. Det kan t.ex. handla om att koppla ihop storskaliga miljonprogramsområden med näraliggande villaområden med nya gator och kollektivtrafik. Detta kräver också politisk styrning, reglering och planering. För det tredje behöver man, i den täta sammankopplade staden, skapa en attraktiv utemiljö – ett bra, rymligt offentligt rum. Det kan t.ex. handla om attraktiva parker, natur, lekplatser, idrottsplatser och torg (2016: Alla får plats i stadens goda lägen). anser att de strategier som lyfts fram i rapporten är bra exempel på vad som behöver göras för att bryta bostadssegregationen och skapa en jämlik och hållbar stadsutveckling. presenterade regeringen ett långsiktigt reformprogram för att minska segregationen. Reformprogrammet kommer att sträcka sig . Syftet är att lyfta socialt utsatta områden och att bryta segregationsmekanismer strukturellt. Reformprogrammet delas in i fem utvecklingsområden. Ett av dessa syftar till att stärka samhällsservicen och minska bostadssegregation och trångboddhet. välkomnar regeringens intresse för frågan. Vi kan dock konstatera att reformprogrammet i alltför liten utsträckning fokuserar på hur vi långsiktigt ska bygga jämlika städer. Vi kan även konstatera att regeringens fokus ensidigt ligger på s.k. utsatta områden. anser att regeringen bör ta ett större helhetsgrepp om drivkrafterna bakom de rumsliga klyftorna i städerna och hur de kan minska. Detta kräver insatser i såväl utsatta områden som mer välbärgade områden, vilket redogjorts för ovan. Mot bakgrund av detta anser vi att regeringen bör anta en handlingsplan mot bostadssegregation. Handlingsplanen bör ta fasta på tre övergripande strategier: att genom samhällsbyggande dämpa utestängning och gentrifiering, att koppla ihop staden och skapa rumslig integration samt att skapa attraktiva boende- och utomhusmiljöer. Vad som ovan anförts om en handlingsplan mot bostadssegregation bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6 Bygg bort bostadsbristen Enligt senaste bostadsmarknadsenkät, där kommunerna rapporterar om läget på bostadsmarknaden, råder det bostadsbrist i 240 av landets 290 kommuner. Bostadsbristen är som mest omfattande i storstadsregioner och högskoleorter, men även många mindre kommuner rapporterar att de har för få bostäder. Sammantaget innebär det att av befolkning bor i en kommun där det råder bostadsbrist (: ). Bostadsbristen innebär att trångboddhet och otrygghet blir vanligare. Följden blir att människors livssituation försvåras och att deras drömmar och frihet inskränks. Bristen på bostäder, framför allt hyresrätter, är även en hämmande faktor för kommuners och regioners utveckling. Den kan också bli till ett hot mot välfärden när de som ska arbeta inom t.ex. vård och omsorg inte hittar lämpliga bostäder på rimligt avstånd från arbetsplatsen. Människor måste kunna flytta dit jobb och utbildningsplatser finns. Arbetsmarknadens funktionssätt påverkas negativt när inte minst unga människor tvingas tacka nej till arbeten för att de saknar bostad. I en undersökning som gjorts på uppdrag av uppger sju av tio tillfrågade arbetsgivare i landets tre storstadsregioner att bostadsbristen i någon mån försvårar möjligheterna att rekrytera personal. Vidare har HSB låtit beräkna konsekvenserna av bostadsbristen för tillväxten i den närmaste tjugoårsperioden. Kostnaden uppskattas till . Även om man bör använda den här typen av siffror med en viss försiktighet kan man konstatera att bostadsbristen också påverkar tillväxten negativt. Enligt reviderade byggbehovsprognos, som publicerades , behövs 710 000 nya bostäder . 400 000 av dessa nya bostäder behövs vilket innebär en genomsnittlig årstakt om 88 000 nya bostäder 2016–2020. Denna typ av byggbehovsvolymer har inte producerats i sedan miljonprogrammets dagar (: Rapport 2016:18). För att bygga de många bostäder som behövs krävs krafttag från statens sida. och regeringen har därför kommit överens om att införa olika former av investeringsstöd i syfte att öka byggandet och bygga bort bostadsbristen. De statliga stöd som och regeringen nu inför innebär den mest omfattande bostadspolitiska satsningen . ser detta som ett viktigt första steg för att bostadsbyggandet ska motsvara behovet av nya bostäder. Vi bedömer dock att ytterligare satsningar kan behövas framöver. 6.1 Investeringsstöd för hyresrätter med rimliga hyror Behovet av hyresrätter är särskilt stort. Avsaknaden av hyresrätter drabbar främst personer som inte är etablerade på bostadsmarknaden eller som behöver flytta men inte har råd att köpa en bostad, t.ex. ungdomar. I bostadsmarknadsenkät uppgav 245 av 290 kommuner att de hade ett underskott på bostäder för unga. Det är en ökning med 26 kommuner jämfört med (: ). Efter att länge ha legat på historiskt låga nivåer har takten i bostadsbyggandet ökat . Trots detta står byggandet inte i proportion till befolkningstillväxten och de stora behov av bostäder som finns. vill möta bostadsbristen med ett ökat bostadsbyggande. Från politiskt håll behövs kraftfulla åtgärder och ansvarstagande. har därför drivit förslaget om att införa ett statligt investeringsstöd för att stimulera ett ökat byggande av miljövänliga hyresrätter med rimliga hyror. har vi i budgetsamarbetet med regeringen kommit överens om att införa ett sådant investeringsstöd. 2017 beräknas stödet omfatta och växer sedan successivt till en nivå om . Av landets 43 högskolekommuner uppger 27 ett underskott på studentbostäder. För att stimulera lösningar på studentbostadsbristen på kort sikt kommer det att satsas till studentbostäder. föreslog att staten ska låna ut 25 miljarder i form av topplån till fastighetsägare för att stimulera ett ökat byggande av hyresrätter. Reformen innebär att staten tar över delar av risken för att finansiera hyresrättsprojekt genom att minska behovet av eget kapital i dessa sammanhang. är nu överens med regeringen om att utreda en sådan reform för att ytterligare få upp attraktiviteten för byggande av hyresrätter (prop. 2016/17:1, Utgiftsområde 18). 6.2 Stöd till kommuner för ökat byggande kommuner tar väldigt olika stort ansvar för bostadsbyggandet. På vissa orter växer områden så att det knakar, medan det t.ex. i har visat sig att byggtakten i länets sex rikaste kommuner har varit mycket låg . Kommunerna har i egenskap av planmyndighet, vid handläggning av ärenden om bygglov samt i sin roll som fastighetsägare, stora möjligheter att underlätta och påskynda bostadsbyggandet. För att stimulera aktivitet är och regeringen därför överens om att införa ett stöd – en byggbonus – till kommuner som genom ett ökat byggande bidrar till att minska bostadsbristen. Stödet till kommunerna är avsett att premiera ett förändrat arbetssätt och gynna de kommuner som engagerar sig aktivt i frågan. 2017 kommer satsningen att uppgå till . Kommunerna föreslås också kunna söka statligt stöd för åtgärder för att avhjälpa föroreningsskador på mark där det finns förutsättningar för bostadsbyggande.