kam-fs · H3C120160519fs · 2016-05-19 14:00:00 — Vi kommer att få mer svensk film med högre kvalitet. Men om det inte finns några produktionsbolag i eller några internationella bolag som vill komma till för att det är ekonomiskt ofördelaktigt är det precis som med sjöfarten som höll på att förlora alla sina fartyg, svenskflaggade fartyg, för att konkurrensförutsättningarna var helt olika. Då undrar jag återigen: Tänker regeringen utreda produktionsincitament för filmproduktion i ? Den stora omläggning som vi nu gör för svensk film är ett enormt produktionsincitament. Vi fördubblar nästan insatserna för svensk film, och förutsättningarna förändras totalt. Det som kommer att ske är fantastiskt. Snacka om produktionsincitament! Min fråga går till statsrådet och gäller . Folk som sitter på åhörarläktaren eller som sitter vid tvapparaterna kanske inte vet vad jag talar om just , men det handlar om att vi tillsatte en parlamentarisk grupp där alla partier finns representerade för att komma fram till vad vi kan göra för att minska antalet avhopp från gymnasiet. Vi skulle tänka mycket fritt. Jag som är gammal lärare kom direkt med två konkreta förslag. Ett av dessa förslag tänker jag ta upp i min första fråga. Detta förslag innebär helt enkelt att man ska återgå till den två åriga gymnasieutbildningen från den treåriga gymnasieutbildningen. Om man frågar dessa elever - av dem är praktisk/estetiska - säger de att de inte vill läsa längre än nödvändigt. De vill komma ut i arbetslivet. Detta är en av de främsta orsakerna enligt eleverna själva. Ni vet ju att det finns olika utredningar som visar olika saker i fråga om detta. Jag skulle vilja veta vilka tankegångar som statsrådet har om detta. Det saknas nämligen inte möjligheter att läsa vidare. Både folkhögskolor och komvux kan lätt fånga upp dessa personer senare i livet. Ett enkelt sätt att få alla att klara av gymnasieskolan och klara av sin skolgång vore att sänka kraven. Om vi sänker kraven till en ganska låg nivå tror jag inte att vi hade problem i den svenska skolan. Men vi vill ha kvalificerade studenter. Vi vill ha en arbetsmarknad som bygger vidare på som kunskapsnation. Det fordrar att vi har höga krav i skolan men också att vi hjälper våra elever att klara av de krav som ställs, så att vi verkligen vet att vi i kommer att ha de allra bästa studenterna med de allra bästa förutsättningarna för att klara av sina studier. För mig är det detta som symboliserar den jämlika skolan i sin allra vackraste tanke. Det är utifrån dessa parametrar som jag vill öka genomströmningen i den svenska gymnasieskolan. Tyvärr har vi inte de allra bästa eleverna. Som det ser ut just nu har vi de allra bästa avhoppen. Det är det som är det stora problemet. Ett annat stort problem är att vi har övergått från ämnesbetyg till kursbetyg. Jag skulle vilja veta vilka tankar statsrådet har om detta. Eleverna väljer nämligen inte de kurser som behövs för att de ska klara av sina högskolestudier eller för att de kanske ska vara kompatibla med arbetslivet utan de väljer de kurser som det är lättast att få högst betyg i. Det innebär att man på högskolan och ute i arbetslivet i princip måste börja med ett basår för dessa elever. Min fråga till statsrådet är: Finns det några tankar om detta? Jag delar uppfattningen om att vi bör röra oss från kursbetyg till ämnesbetyg. Jag tror att det skulle kunna ge eleverna möjlighet att fördjupa sina kunskaper, så att de bedöms för helheten och att det speglas i slutbetyget. Jag tror också att det skulle kunna öka motivationen hos många elever, så att de vet vad de ska fokusera på - får jag ett bra betyg kommer jag att komma in på min drömutbildning . har fått i uppgift att titta på detta, och jag hoppas att ni som sitter i den ska kunna leverera ett bra slutbetänkande . Min fråga går till statsrådet . Aldrig förr har källkritik och informationskunnighet varit så viktiga som . Vi påverkas av filterbubblor, och vi ser hur myter, hat och hot florerar i sociala medier. ägnade jag åt att granska och titta igenom de mest hatiska sidorna på Facebook. Jag kommer att referera en del av det som jag har läst på Facebook, och jag ber om ursäkt i förväg för det som jag nu kommer att säga i talarstolen. Jag kunde läsa bland annat följande: Vilket litet kräk. Hon är en jävla hora. Ska vi använda bilden av henne som måltavla? bottnar kommentarer likt dessa i rädsla och okunskap men inskränker yttrandefriheten på ett sätt som hotar vårt demokratiska samtal. Min fråga är: Vad avser regeringen att göra för att råda bot på denna utveckling? Jag tackar för frågan. Detta är en mycket allvarlig utveckling. Regeringen avser att göra mycket, och vi gör redan mycket. Vi har initierat mycket under det som vi har suttit i regeringsställning. En central myndighet i detta arbete och där vi kanaliserar våra insatser för att försöka stoppa den utveckling som har pågått är . Denna myndighet har i uppdrag att utrusta barn och unga med medie- och informationskunnighet - . Detta verktyg används när man tar fram utbildningsmaterial riktat till skolan och lärare men också till allmänheten för att vi ska lära våra unga att hantera information och söka källor och vara kritiskt granskande till den information som sköljer över ungdomar. är också kärnan - hjärtat - i en stor europeisk kampanj som heter No Hate Speech Movement, där man också arbetar fram material och sprider information i kanaler som når unga. Jag tackar så mycket för svaret. Vi ser också att biblioteken och bibliotekarierna spelar en central roll i detta. Biblioteken och bibliotekariernas kompetens är viktiga för att möta dessa utmaningar. Biblioteken själva är villiga att ta ytterligare steg i den här frågan och bidra med medie- och informationskunnighet. Hur kan regeringen stötta biblioteken i detta arbete och bättre nyttja bibliotekens potential? Biblioteken är en fantastisk kulturell infrastruktur i vårt land. har utbildat fler än 400 MIK-centraler med utbildad personal som finns runt om på våra bibliotek. Regeringen tänker fortsätta att investera i biblioteken. Vi kommer att stärka dem utifrån det uppdrag som biblioteken redan har. Detta är ett fantastiskt samarbete och en möjlighet att mota hatet i dörren. Min fråga går till statsrådet . Antalet tolkar är alldeles för litet. Ett särskilt stort problem är bristen på kontakttolkar som används när nyanlända ska etablera kontakter med svenska myndigheter och organisationer. Detta blev väldigt tydligt när jag besökte , några boenden, Arbetsförmedlingen och . Regeringen har avsatt till ökad utbildning för kontakttolkar. Det verkar dock som att dessa pengar har träffat snett och att inte särskilt många kontakttolkar kommer ut i arbete. Hur säkerställer ministern att fler kontakttolkar verkligen utbildas? Det är väldigt viktigt att vi utbildar fler kontakttolkar, framför allt för säkerheten i myndighetsutövandet och givetvis för den enskilda individen. Regeringen har därför jobbat med fler platser vid denna utbildning. Vi har också jobbat med att korta ned den så att fler ska kunna ta sig igenom den och så fort som möjligt få de kunskaper de behöver. Det finns dock problem, framför allt i fråga om genomströmningen. Vi tittar nu på hur vi kan få fler att stanna kvar och fullfölja sin utbildning så att vi har tillräckligt många kontakttolkar som kan hjälpa de enskilda i deras kontakter med myndigheter. Ett ganska stort antal nya kurser och platser har skapats runt om i landet, särskilt på folkhögskolor. Studieförbunden verkar vara de som har svårast att få till detta på ett bra sätt. Som många av frågeställarna har varit inne på verkar det vara regelförenklingar och kortare tider som krävs. Min fråga kvarstår: Hur jobbar man aktivt med att säkerställa detta? Det handlar om fler platser och kortare utbildningar. Vi tittar också på hur själva utbildningen kan bli bättre så att genomströmningen ska fungera bättre än . Ett enkelt knep kan exempelvis vara att ha fler provtillfällen än de man har . Det är en sak vi tittar på, men vi försöker att ta ett helhetsgrepp på detta. Vi vill ha ordentliga utbildningar som ger rättssäkerhet, så att både individen och myndigheten tycker att det fungerar tillfredsställande. kan komma att ta plats bredvid en nyvald generalsekreterare och hålla i ordförandeklubban i . Det förutsätter att vi lyckas få tillräckligt stöd i en omröstning i generalförsamlingen , där vi ställs mot två formidabla konkurrenter i form av våra EU-partner och om de två platserna i vår geografiska grupp för . En fråga som ställs är varför vi inte kunnat enas om en rotationsordning inom den geografiska grupp som tillhör. En konsekvens av att vi inte lyckats med detta är att vi nu konkurrerar med två EU-länder. Instämmer utrikesministern i den kritik som går ut på att det var ett misstag att kandidera aktivt utan EU-samordning? Jag tackar för frågan. föreslog att man skulle komma överens om en rotationsordning i EU-kretsen, men fick inte stöd för detta. Det är framför allt stora länder som vill kunna göra anspråk på de här platserna, och de anser sig också ha störst chanser att få plats i . EU är vår främsta utrikespolitiska plattform. Det är den vi verkar utifrån. Men det är självklart otroligt viktigt att vi också är aktiva i FN. Därför kandiderade vi. Vi var de första som anmälde kandidatur. Då var det en så kallad clean slate. Sedan kom de två andra länderna in. De har båda suttit i säkerhetsrådet både senare och vid fler tillfällen än vad har gjort. Vi hoppas på det bästa . Jag tackar utrikesministern för svaret. Kopplat till detta finns också en kritik mot regeringen om att kandidaturen sker till priset av ett mindre svenskt engagemang i EU, inte minst vad gäller engagemang i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Hur ställer sig utrikesministern till påståenden om att utrikesministern och regeringen prioriterar FN på bekostnad av EU-engagemanget? Anser utrikesministern att det finns belägg för detta? Om inte, vad talar för motsatsen? Som jag sa tidigare är EU vår viktigaste utrikespolitiska arena, och så kommer det att förbli. Vi är djupt involverade i att sätta EU:s dagordning för den gemensamma utrikespolitiken. Det här är också något som mäts. hamnade på andra plats efter i tankesmedjan årliga rankning över medlemsstaternas inflytande över EU:s utrikespolitik. För bara någon vecka sedan gjorde tidningen en rankning av regeringschefer och ambassadörer. Även där hamnade vi i toppskiktet. Min fråga går till kulturminister . Alliansregeringen fastslog i sin proposition Tid för kultur kulturens stora betydelse för en bättre välfärd. Sjukvården och äldreomsorgen ingick. Forskning pekar på att människor som deltar i kulturlivet har en bättre hälsa och lever . fick i uppdrag av regeringen att fördela ca till ett femtiotal fleråriga projekt för att främja äldre människors delaktighet i kulturlivet. Människans behov av upplevelser, kultur och bildning avtar ju inte - tvärtom stiger det. De positiva resultaten lät inte vänta på sig. Därför är det förvånande att den nuvarande regeringen har tagit bort den här viktiga satsningen, Kultur för äldre. Min fråga blir: Varför prioriterar inte regeringen en så viktig satsning som Kultur för äldre? Kulturens påverkan på oss människor är väldigt stor, som säger. Tid för kultur och en av de delrapporter som jag har tagit del av från visar på just detta, inte minst på hälsoområdet. Vi gör hårda prioriteringar när vi nu investerar och satsar på kultur. Men de kunskaper som kommit som ett resultat av det arbete som gjordes finns självklart kvar. Inför mina fortsatta förhandlingar i regeringen och med finansministern hoppas jag att vi kan få återkomma och plocka upp fler av de saker som vi ännu inte hunnit prioritera. Men vi har prioriterat väldigt mycket. Vi gör mer satsningar på kultur än vad man gjorde under borgarnas vid makten. Jag tackar kulturministern för svaret. Det är viktigt med kontinuitet, inte minst när projekten och reformerna är mycket framgångsrika, vilket faktiskt Kultur för äldre var. Nya projekt gör också att man tappar tid och fart. Vi tycker att det är märkligt att regeringen inte har valt att prioritera en så framgångsrik reform. Det finns en oerhört stor frustration över regeringens agerande bland de äldre och bland personalen. Denna frustration förmedlas nu från dem via mig vid denna frågestund. Jag tackar för frågan. Jag har fört flera samtal om detta med olika aktörer. Som alltid när man sitter i regeringsställning är det fråga om hårda prioriteringar. Men kulturens påverkan på oss människor och effekterna på hälsan är ett faktum, så jag hoppas självfallet att vi kan återkomma med kraft. Jag vill också säga att många andra aktörer bär arbetet vidare - det har inte stannat av - till exempel de olika regionerna, biblioteken och så vidare, som vi också stärker. Det finns alltså en fortsättning i det goda arbetet. Jag har en fråga till finansministern. Jag har noterat att det finns många borgerliga ledamöter som är väldigt oroade över den svenska ekonomin. Det är samma partier som under sin regeringstid försatte i ett enormt stort budgetunderskott. Det har lyckats återhämta. Vi har en god ekonomi, vi har ordning och reda och vi har starka offentliga finanser. Särskilt glädjande är det att ungdomsarbetslösheten sjunker dramatiskt just . Min fråga är: Finns det några andra länder som har lyckats återhämta sig så snabbt som vi har gjort? Det är en mycket stark återhämtning vi ser i svensk ekonomi. Vi ser på statsfinanserna att vi snabbt har kunnat minska det mycket omfattande underskott som vi ärvde 2014. Vi ser också att vi har en väldigt stark tillväxt i . Det är något oerhört positivt. Vi har en tillväxt som växer på bred front just . Vi märker att hushållens konsumtion ökar, att den offentliga konsumtionen ökar och att näringslivets investeringar ökar. Vi ser också att det går väldigt bra för svensk exportindustri. går oerhört starkt. Det märktes när kom med sin rapport i går. är det enda landet som bara får en enda rekommendation av . Alla andra länder får flera stycken. Det är klart att det är ett gott betyg till svensk ekonomi och den svenska finanspolitiken från , även om man visar oro för hushållens skuldsättning. Där förs ytterligare samtal om hur vi ska kunna få ned den. Det är glädjande att enligt EU är det bästa landet ekonomiskt. Sedan gäller det att se till att vi förhåller oss väl till detta och satsar rätt. Det är också glädjande att vi nu satsar mer på sjukvården, välfärden, skolan och så vidare. Men vad kan vi göra framöver så att vi håller fast vid detta och ser till att ungdomarna fortsätter att få jobb och att vi kan fortsätta göra prioriteringar på ett bra sätt? Som alltid är det viktigt att vi för en stram finanspolitik. Det har regeringen gjort hela vägen, och det kommer vi naturligtvis att fortsätta att göra. Det är viktigt att vi har bra fundamenta i ekonomin i botten. är det viktigt att vi ser till att vi har bra välfärd i . Därför har vi redan nu aviserat en historiskt stor satsning på kommuner och landsting, för att vi ska kunna ha en hög kvalitet i skolan, vården och omsorgen. Men vi ska inte glömma bort direkta åtgärder, till exempel i form av en arbetsmarknadsutbildning, för att fler ska komma i arbete. Min fråga går till utrikesministern. Tre har saboterats i - i , och . stängdes luftrummet över en stor del av vårt land, vilket orsakade stora förseningar och oro. Är regeringen informerad om orsakerna och deras eventuella samband? Är regeringen beredd att informera svenska folket för att bland annat blockera flödet av spekulationer som redan är ute och skapar oro? Så fort regeringen får mer information och analysen har gjorts ska vi naturligtvis kommunicera detta. Tack, statsrådet! Det är viktigt i detta fall. Som alla känner till skapar sådana incidenter spekulationer om härkomst och orsaker. Därför välkomnar jag svaret från statsrådet, att regeringen kommer att informera svenska folket så snart man känner till orsakerna. Jag förstår att det skapar oro. Därför är det otroligt viktigt att man är korrekt när man från regeringens sida går ut och förhoppningsvis kan ge mer besked om vari detta består, vad det är som har hänt och vad vi tror om orsaker och vad som behöver göras. Men vi ska inte bidra till att skapa mer oro, utan vi ska återkomma så snart vi har information som vi kan delge svenska folket. Jag vill ställa min fråga till utrikesminister . Den handlar om kandidatur till . Vi lever i en alltmer globaliserad tid med gränsöverskridande utmaningar. Det handlar om krig, miljöförstöring, arbetsmarknad, handel och så vidare. Vi påverkas av vad som händer på andra sidan jordklotet. upplever jag ibland att det finns en uppgivenhet i svensk debatt när det gäller vår kandidatur. Har vi någon chans att komma in i säkerhetsrådet? Spelar det någon roll? Kan vi göra någon skillnad eller nytta om vi skulle lyckas komma in? Jag vill därför fråga utrikesministern: Hur kan vi påverka FN, världen och i positiv riktning genom en plats i ? Man får ofta börja med att beskriva vad säkerhetsrådet faktiskt gör: att det är säkerhetsrådet som är högsta beslutande organ i FN-sammanhang, som beslutar om och förnyar mandat för de 16 fredsbevarande insatser som pågår runt om i världen, som beslutar om sanktioner som påverkar världens alla länder och som fattar tusentals beslut om uttalanden och situationer runt om i världen där det är risk för krig och konflikt. Det är väldigt viktigt att vi funderar över vad vi skulle kunna uträtta. Jag tror att vi skulle vara en röst för till exempel en feministisk utrikespolitik, där man frågar: Var är kvinnorna? Finns de med i fredsförhandlingarna? Finns de med i uppföljningen av fredsuppgörelser? Vi kan för den delen också bidra med vad vi kan om vårt närområde. Vi såg att till exempel , som är ett litet land och icke permanent medlem, lyckades föra in frågan om situation på dagordningen för säkerhetsrådet. Vi kan visst påverka. Det gläder mig mycket, för utesluts halva befolkningen i världen, nämligen kvinnorna, i många sammanhang. Det är helt avgörande för att förebygga krig och få en varaktig fred att kvinnorna är med i arbetet. Det är helt avgörande för att hela världen ska bli bättre. Vi står upp starkt för folkrätten. Vi har starka positioner med och själv, som har haft viktiga uppdrag för FN, så jag önskar lycka till. Jag tycker att vi ska kandidera också därför att vi har något att vara stolta över. Vi har en stolt tradition av demokrati och mänskliga rättigheter och av att slåss för rättssamhället eller för jämlikhet runt om i världen. Det är en lång tradition och något vi har en bred politisk enighet kring. är en av de största bidragsgivarna till FN-systemet - varför ska vi inte sitta i ? Det är klart att vi har något att uträtta där, och vi gör det tillsammans med andra. Vi kommer naturligtvis att styras av hur det ser ut med fred och utveckling runt om i världen. Vi ska nog lyckas .