· H3C120160113pd · 2016-01-13 09:00:42 — Varje flickas kropp, varje kvinnas kropp är hennes egen. Flickor och kvinnor ska kunna röra sig fritt ute, också och nätter, på tunnelbanan och i trängsel, utan rädsla för övergrepp. Om övergrepp begås och när kränkningar sker ska samhället stå på offrets sida. Jag känner en mycket stor vrede när jag tar del av rapporterna från och . De som är skyldiga ska straffas, och jag välkomnar att en utredning nu går till botten med vad som har hänt. Det som har uppdagats nu är en del av det våld och de trakasserier som kvinnor runt om i världen får uppleva varenda dag. Det är en del av det hat som vi ser i trakasserier mot unga kvinnor i skolorna och på nätet. Det gör mig ännu mer övertygad om att vi måste arbeta mer med att förändra attityden hos pojkar och män och att kampen för kvinnors rättigheter måste fortsätta här i och ute i världen. I den kampen ska vi stå sida vid sida tillsammans, män och kvinnor! Det är både oro och hopp som präglar en värld i ständig förändring. Å ena sidan blir världen bättre. Nio av tio flickor och pojkar runt om i världen går till skolan . Den extrema fattigdomen har halverats, och tekniska landvinningar och medicinska framsteg möjliggör en global utveckling som få hade kunnat ana bara för sedan. Å andra sidan, och det är en lika sann bild, växer oron med fördjupade krig och konflikter, sönderfallande stater och terror. har väl konsekvenserna av krigets fasor varit så tydliga som när ungefär 163 000 människor sökte asyl här i . Vi genomförde då den största humanitära insatsen i svensk historia. Under en flyktingkris som bokstavligen ropat efter gemensamt ansvar tog det största ansvaret i EU. Men blev situationen ohållbar. Regeringen har därför vidtagit en rad åtgärder för att minska antalet asylsökande i . Vi gör det som krävs för att klara både de kortsiktiga utmaningarna i mottagandet och de mer långsiktiga samhällsutmaningarna. Den hållbara lösningen finns dock fortfarande på EU-nivå. måste vi ha en ny ordning i med en jämn och rättvis fördelning av flyktingar. Den diskussionen måste på allvar inledas mellan EU:s medlemsländer. Steg för steg ska vi nu ta oss ur höstens akuta situation, och då har vi stora samhällsutmaningar men också stora möjligheter framför oss. Människor ska ju inte bara erbjudas tak över huvudet. De ska ha möjlighet att skapa sitt eget hem. Människor ska inte bara vistas här i . De ska studera, jobba och försörja sig själva. Alla ska kunna kräva sin rätt men också göra sin plikt. Det är vi skyldiga dem som kommer till , och det är de som kommer till skyldiga det svenska samhället. Vi står ganska starka . Vi har ett positivt ekonomiskt läge. Vi har den fjärde högsta tillväxttakten i . Vi har den fjärde högsta investeringstakten i . Sedan regeringen tillträdde har nästan 70 000 fler människor ett jobb att gå till. Vi har också halverat budgetunderskottet. Detta gör oss väl rustade att ta itu med de samhällsutmaningar som ligger framför oss. Men utvecklingen hålls tillbaka av nästan av underinvesteringar. gick skattesänkningar först. Det gick före investeringar i bostäder och infrastruktur, i skola och utbildning, före jobb och välfärd. Den här regeringen väljer en annan väg. Vi väljer samhällsinvesteringar före skattesänkningar. Vi har inlett ett nytt samhällsbygge. investerar vi kraftigt i nya jobbagenda, i infrastruktursatsningar, med en ny exportstrategi och bättre tillgång till riskkapital för små och medelstora företag. Vi investerar i ett nytt kunskapslyft med över 50 000 nya utbildningsplatser så att fler kan ta de jobb som växer fram. förverkligas också äntligen vår satsning på höjda lärarlöner, mindre klasser i lågstadiet och ökat stöd till de skolor som behöver det mest. inleds den största bostadssatsningen , och förväntas bostadsbyggandet vara det högsta . Det här stärker produktivitet, det stärker landets konkurrenskraft och det bidrar till sammanhållning och trygghet. Men uppgiften har växt sedan regeringen tillträdde. Låt mig ge några exempel. Till de över 350 000 människor som ska ut ur arbetslöshet finns också fler nyanlända som också ska in i arbete. behövs det 60 000 lärare, och behovet av nya bostäder 2025 uppskattas till över 700 000. Regeringen kommer därför att öka reformtakten för att fler ska jobba, för att vi ska höja resultaten i skolorna och för att kraftigt öka bostadsbyggandet. tar regeringen initiativ till breda politiska samtal om hur vi kan bygga fler nya hem. Vi ser att det krävs reformer inom tre områden i bostadspolitiken. Det krävs nytänkande. För det första: Korta tiden från idé till ett färdigt hem. Ska vi bygga tillräckligt mycket måste staten och kommunerna samarbeta och arbeta tillsammans. Regeringen kommer därför att fortsätta arbetet med regelförenklingar. Vi är också beredda att se över krav på bostadsbyggande för kommunerna. För det andra: Öka byggkapaciteten. Regeringen vill till exempel se över om två av de statliga företagen kan bidra till att bygga nya bostäder. Det gäller Akademiska hus och Specialfastigheter. Vi vill pröva om en modell med typgodkända hus skulle kunna förenkla plan- och byggprocessen och leda till en industriell utveckling av prefabricerade hus. Vi vill också utöka antalet utbildningar i byggbranschen. För det tredje: Utöka finansieringen och öka rörligheten. Regeringen vill se över behovet av att komplettera investeringsstödet med nya former av hyresgarantier för att stimulera produktionen av billiga hyresrätter. Om behov finns är vi beredda att tillföra medel för utlåning till allmännyttan, till byggföretag och till kommunerna. Vi vill också göra en översyn av skattefrågorna för att öka rörligheten på vår bostadsmarknad. Vi behöver samarbete. Jag välkomnar de många politiska överenskommelser som vi nådde . Jag ser fram emot nya samarbeten. Det är bra för . Ett samhällsbygge görs gemensamt i bred samverkan med näringslivet, med de fackliga organisationerna, med civilsamhället, med forskarna och med många andra aktörer. Tillsammans bygger vi starkt för framtiden. Herr talman, ledamöter och åhörare! Statsministern är förvånansvärt stolt och nöjd med hans budget trädde i kraft. Det är värst vilka resultat han har uppnått med den ekonomiska politiken . Men statsministerns oförmåga att hantera jobben och integrationsutmaningar riskerar att leda till att ungefär 90 000 fler utomeuropeiskt födda blir varaktigt arbetslösa. Det visar nya beräkningar från . Statsministern för en ekonomisk politik som dessutom riskerar att ge negativa sysselsättningseffekter. Varför blundar statsministern för integrationsutmaningar? För det första får jag påminna om att vår lade regeringen fram en vårändringsbudget. Där startade förändringen. För det andra startade förändringen redan när regeringen tillträdde. Vi har aldrig fört en moderat arbetsmarknadspolitik. Vi har sett till att arbetsmarknadspolitiken har blivit mycket mer aktiv, och det har vi gjort redan från dag ett. Sedan får jag påminna om migrationspolitiken under era i regeringen. Den rådde fram till . Den har vi förändrat. Det har vi gjort i samsyn därför att det var helt nödvändigt. Under era ökade arbetslösheten - långtidsarbetslösheten och ungdomsarbetslösheten. Ni prioriterade envetet skattesänkningar före allt annat. gäller det att investera. Vi ska investera i fler jobb. Det gör vi med nya jobbagenda. Det är fråga om investeringar i bostäder och i infrastruktur. Så stärker vi på lång sikt, och så ser vi till att skapa jobb. Det är näringspolitiken som gör det möjligt att starta fler företag och växa. Det är därför jag pratar om riskkapitalförsörjning och om andra åtgärder för dessa företag. Det är också fråga om utbildning. Det är så många människor som inte har rätt utbildning för de jobb som växer fram. Den bristen måste rimligen också ha sett. Om det är så att av er politik ledde till det läge som finns, varför tror då och att det är mer av samma elände som ska till? Det är dags att byta politik, och det är vad regeringen gör. Svensk ekonomi är stark , statsministern, efter Alliansens jobbpolitik, efter att Alliansen har vårdat en av världens bäst skötta statsfinanser. Men konstaterade att har mer än hälften av flyktinginvandrare och flyktinganhöriga inte kommit i arbete med utgångspunkt från när uppehållstillstånd beviljats. Det är nu det behövs omfattande integrationsinsatser, och det är bråttom. Det är därför vi moderater har föreslagit en bred reformagenda med öppnare vägar till arbetsmarknaden, att det blir mer lönsamt att gå från utanförskap till egen försörjning, med bättre utbildning för den som behöver ta sig in på arbetsmarknaden. Regeringen för från och med årsskiftet med full kraft en politik i motsatt riktning med högre trösklar och utbyggda bidragssystem. Jag vill ha svar på min fråga: Varför blundar regeringen för integrationsutmaningar? Här blundas inte. Här görs vad som krävs. Å ena sidan har vi sett till att förändra migrationspolitiken eftersom det var helt nödvändigt. Regeringen vill ta ansvar för människor som flyr, men stod nästan ensamt, tillsammans med två andra länder, bland EU:s 28 medlemsländer. Å andra sidan handlar det om vad ni glömde att göra. Vi fick först och främst ärva ett stort budgetunderskott av er. Det finns en enkel faktakoll att läsa, . Då får du se vilket budgetunderskott vi fick ärva. Vi har halverat det med hjälp av en klok ekonomisk politik. Till detta har regeringen lagt fram investeringar i bostäder, i infrastruktur, i näringspolitik och i utbildning så att människor kan ta de jobb som växer fram. Alliansens stora brist var en hög arbetslöshet och att näringslivet inte kunde hitta de människor som kunde ta jobben. Det var brist på utbildning. Vi tar tag i detta, och vi gör det som krävs. tar i sitt anförande utgångspunkt i händelserna i , i och i en rad andra städer i vårt land och i andra delar av vår del av världen. säger att varje kvinnas kropp är hennes egen, att samhället ska stå på offrets sida, att attityden hos pojkar och män måste ändras och så vidare. Det här är givetvis bra markeringar. Men når inte ända fram. Det är någonting som saknas. missar det väsentliga i debatten. Jag tror att jag, och de allra flesta i kan vara överens om att dessa händelser är ett nytt fenomen i vårt land, ett nytt fenomen i vår del av världen, att en grupp av män i större folksamlingar väljer att omringa unga kvinnor, barn, flickor, trakasserar dem sexuellt och förgriper sig på dem sexuellt och så vidare. Jag har åtminstone aldrig hört talas om att det har skett tidigare i vårt land. Jag vet inte om har gjort det, men många vittnar om att det är ett nytt fenomen. Men på anförande lät det som att det skulle vara vem som helst. Det är samma sak som män och pojkar utsätter kvinnor för överallt . Min uppfattning är, herr talman, att kultur har betydelse. Normer, värderingar, attityder har betydelse och styr människors beteende. Min enkla konkreta fråga till är om han instämmer i den analysen. Har kultur betydelse, ? Styr kultur människors beteende? Jag känner en mycket stark vrede över att kvinnor och flickor över huvud taget ska behöva utsättas för dessa övergrepp. Då är det samhällets plikt att stå upp för offren, oavsett vem som utför övergreppen, oavsett om denne är född i och har bott i hur som helst eller precis har kommit till vårt land. Oavsett vem ska brott beivras och skyldiga lagföras. Därutöver behöver vi jobba med attityden hos män och pojkar för att komma till rätta med övergreppen. Jag blir dock lite förvånad att nu helt plötsligt står upp för jämställdheten. Jag påminner mig i när partiföreträdare hade ovettet och den osmakliga tonen att kalla en ung kvinna för ett ord som jag inte vill ta i min mun. Om minnet inte sviker var det samma personer som sedan gick ut med järnrör i . Jag har svårt att ta till mig vurm för jämställdhet när ni tar till de åtgärder ni har framfört i budgeten. Om ni hade fått er budget igenom hade ni tagit bort från kommunerna. Det skulle märkas mest för kvinnorna i detta land. Vem tror kommer att göra jobbet i äldreomsorgen när inte vår gemensamma äldreomsorg räcker till? Det är kvinnorna. Vilka är det som får stå upp när ni ska ta bort från kommunerna? Jo, det blir kvinnorna. vurm för jämställdhet ger jag inte speciellt mycket för. Är detta statsminister som talar? Pinsamt, måste jag säga. Men visst, samhället ska stå upp för dessa kvinnor, dessa flickor. Men är det, , att stå upp för dessa flickor och dessa kvinnor att förneka orsakerna till dessa beteenden, att förneka att det finns kulturella skillnader mellan olika grupper också i vårt samhälle, i väldigt hög grad till följd av en ansvarslös invandringspolitik? Är det verkligen, , att stå upp för dessa flickor och kvinnor att förneka de kulturskillnader, den kultur som är orsaken till att flickor i vårt land när de befinner sig i stora folksamlingar omringas av män och trakasseras sexuellt, förgrips på sexuellt? Är det att stå upp för dem att förneka de kulturskillnader som finns? Att försvara dessa kvinnor och kvinnor i allmänhet är att se till att brott beivras, till att börja med. Det andra är att se att oavsett motivet eller bakgrunden eller uppkomsten till de här brotten måste de självfallet analyseras, och vi måste ha betydligt mer arbete med att ändra attityder hos alla pojkar och män som tar sig friheten att trakassera, inte minst sexuellt trakassera, unga kvinnor och kvinnor i allmänhet. Oavsett vilket som är motivet måste vi naturligtvis jobba med att se till att ändra attityder. Det är aldrig okej att tafsa på eller trakassera kvinnor. En kvinnas kropp, en flickas kropp, är hennes egen. ingicks en överenskommelse mellan sex partier, däribland Socialdemokraterna och , för att börja hantera den utmaning står inför när vi får väldigt många nyanlända. Det här var en bra och nödvändig överenskommelse. Den stärkte kommunerna, som har en viktig roll i detta. Den stärkte civilsamhället. Inte minst fanns förslag som innebär att man snabbare kommer i arbete. Jag tänker då på att man slopade kravet på kollektivavtal för YA-jobb. Det här var en bra överenskommelse, men det behövs mycket mer. Det finns en besvikelse hos oss i vad gäller de delar som handlar om att de nyanlända snabbt ska komma i arbete. Där kommer det väldigt lite från regeringens sida. När det handlar om att snabbt ingripa i genom att i praktiken stänga bron, då är regeringen snabbt ute. Men när det handlar om att se till att människor snabbt kommer i arbete, då ska det utredas noggrant. Jag blir också oroad när jag hör statsministern säga att den enda hållbara lösningen på dagens situation ligger på EU-nivå. Så är det ju inte. För att de människor som har flytt från krig och förföljelse ska kunna bygga ett hem här krävs det två saker. Det krävs en bostad, och det krävs ett jobb. Från sida är vi helt övertygade om att den arbetsmarknad vi har i måste reformeras i grunden. Vi behöver flexiblare lagstiftning. Vi behöver lägre kostnader för att anställa och fler ingångsjobb till inledningsvis lägre ingångslöner. Jag vill ställa en fråga till statsministern, som ju säger sig leda en samarbetsregering. Är statsministern beredd att sätta sig i pragmatiska samtal med syftet att vrida och vända på alla stenar, även de som ifrågasätter socialdemokratiska dogmer, för att se till att fler människor snabbt ska komma i arbete? För det första har ingenting att skämmas för vad gäller flyktingmottagande. Vi är det land som har tagit emot överlägset flest per capita i hela EU. Det finns inget land som kan mäta sig med oss i fråga om ansvarstagande. Jag vill också påminna om att vi har vidtagit en rad åtgärder just för att de nyanlända måste snabbare in i arbete. Det är betydligt snabbare sfi - sfi redan i asylboendet. Det är validering. Det är utbildning. Det är praktik. Det är snabbspår. Vi för en dialog med näringslivet. Många företag säger: Vi vill ge de här människorna möjlighet till praktik. De samlas kring den arbetsuppgiften. Det är en rad uppgifter på gång. Vi har också vidtagit åtgärder för fler boenden. Vi har gett kommunerna nästan 10 miljarder i ytterligare stöd i överenskommelsen som vi var överens om. Vi har ändrat reglerna för stödboende så att vi ska kunna hantera och ge ensamkommande barn ett bättre mottagande. Vi har dubblat schablonen för flyktingmottagandet till kommunerna. Vi har dubblat schablonerna för barnens skolgång i asylmottagandet. Det är några av de uppgifter som vi har tagit oss an, och vi tänker fortsätta. Svaret är alltså ja. Jag tänker inte lämna någon sten icke vänd som ger möjlighet till jobb, praktik och utbildning så att människor kan försörja sig. Men det ska jag vara väldigt tydlig med, : Jag tänker inte rasera det som gör starkt - att man kan gå till sitt arbete och faktiskt försörja sig på sitt arbete, att man vet att även när man inte kan arbeta kan man försörja sig och ha en trygg ekonomi så att konsumtionen upprätthålls och individen klarar sin omställning. Jag tänker inte knäcka det som är framgång. Det är den svenska modellen. Det är den nordiska modellen. Där tar jag fajten. Precis som statsministern är jag oerhört stolt över det asylmottagande som har stått för. Vi vill ha ett medmänskligt , ett som tar emot och ger skydd åt de människor som flyr undan krig och konflikt. Jag delar också helt statsministerns syn på att det behövs omfattande satsningar på validering och utbildning. Men det vi också måste se är att vi i nu står inför en helt annan utmaning än vi någonsin har gjort tidigare i det att vi nu har väldigt många människor som har kommit hit, som kommer att stanna, som kommer att se som sitt hemland men som kanske saknar utbildning och i värsta fall inte ens kan det skrivna språket. Då säger till exempel att det som behövs är reformer som ser till att vi får fler jobb med låg lön och låga kvalifikationskrav. Där sätter statsministern stopp. Han är inte beredd att vända på de stenarna för att de här människorna ska komma i arbete. Då är det viktigare för statsministern att försvara socialdemokratiska dogmer. Det beklagar jag, då det kan leda till en mycket allvarlig situation för landet. Om vi talar om dogmer är väl pratet om lägre löner och låga kvalifikationer om något dogmer. Antalet så kallade enkla jobb växer i . Men det är också så att de jobben ofta innehas av människor som har en högre utbildning än de jobben kräver - betydligt högre. Det innebär att de människorna konkurrerar ut människor med låg utbildning. Vad ska vi då göra? Är det inte bättre att satsa på jobb för de människor som har en relativt hög utbildning och som kan förflytta sig in i de utbildningar som de har kvalifikationer för, i de jobb som de har kvalifikationer för? Borgerligheten är svaret skyldig. Hur ska ni göra? Lönerna sätts på arbetsmarknaden mellan två parter. Vi vet också att i den stund man sänker lönen för en liten grupp räcker inte det. Det kommer att drabba en långt större andel av arbetsmarknaden. Sänkta löner i är inte vägen framåt. Herr talman och statsminister ! tog emot rekordmånga asylsökande. Det innebär stora utmaningar. Det innebär också mycket stora möjligheter. Det är ganska tydligt vad vi behöver göra. Vi behöver erbjuda bra yrkesutbildningar i bristyrken så att människor kan få de jobb som finns och kommer att skapas i . Vi behöver se till att man lär sig svenska snabbt. Vi behöver bygga fler hyreslägenheter än vad vi gjort på mycket länge i det här landet. - vi fick ett utmärkt exempel alldeles - använder borgerligheten den här situationen till det den alltid använder varje situation till: att säga att lösningen är försämrade villkor på arbetsmarknaden, lägre löner och större otrygghet. Regeringen har kommit överens med de borgerliga partierna om att göra en del av det här. De vill att YA-jobben inte längre ska kräva kollektivavtal, och det har ni gått med på. Vi ska alltså allihop vara med och betala företag som anställer folk utan kollektivavtal. Det är högerns klassiska murbräcka mot den svenska modellen och tryggheten på arbetsmarknaden, ingenting mindre. Min fråga är: Varför ska vi, varför ska samhället, ge stöd till företag om de inte vill sluta kollektivavtal? När det gäller YA-jobben behandlas de på precis samma sätt som alla andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder som vi har. Nej, vi har ingenting att skämmas för. Vi har ett solidariskt mottagande som är starkt och ger eko runt om i EU, , världen. Vår linje, regeringens linje, är att se till att de som kommit hit - och fler kommer att komma - måste få den bästa starten. Därför gör vi upp om villkoren för det. Det handlar om jobb. Jag kommer aldrig att vika från att de villkor som gäller här hemma också ska gälla för dem som kommer hit. Jag vill icke ha ett delat samhälle. Vi ska ha ett samhälle som håller ihop på riktigt och där alla har samma möjligheter. Många av de människor som kommer hit har fantastiska kvalifikationer, och de ska tas till vara. Jag träffar dem ibland ute i landet, och de är i full gång med sin praktik och sitt jobb. Jag träffar även många som behöver utbildning, som knappt har någon utbildning och som behöver det. De ska få den, och sedan ska de successivt in i arbete på samma villkor som gäller för dem som redan finns här. Den linjen ligger absolut fast. När vi talar om YA-jobben talar vi om en åtgärd som ska ha samma regler som resten av våra arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag tycker att det är en ganska klok linje. Kollektivavtalen är oerhört viktiga för . De har tjänat och kommer att tjäna väl. Vi har som politiker i uppgift att stödja den modell där arbetsgivare och arbetstagare sluter avtal om de villkor som ska gälla på arbetsmarknaden. Jag vill tacka statsministern för svaret. Den logiska slutklämmen på det hade varit att säga att man ska ha kollektivavtal när man jobbar i även om man har ett YA-jobb. Men den kom inte. Det var ju det ni sa tidigare, , när förslagen kom från borgerligheten. Det stannar inte vid den här överenskommelsen, utan man kopplar de nya tillfälliga uppehållstillstånden, som ersätter de permanenta uppehållstillstånden, till möjligheten att få ett arbete i . Den som får ett fast arbete kan få stanna i . Det skapar ett enormt underläge. Det gör att den som vill få ett uppehållstillstånd kan ta nästan vilket jobb som helst. Man är i en desperat situation. Risken att människor utnyttjas är uppenbar när uppehållstillstånd kopplas till arbete på det sättet. Det är orimligt att göra så. Det exploateras av oseriösa arbetsgivare. Ser inte statsministern risken med att på det sättet via asylpolitiken försvaga löntagarnas ställning på arbetsmarknaden? Att få ett arbete som man kan försörja sig på, och kunna visa att man kan försörja sig på det, är bra. Då anser vi att den personen ska få stanna i landet. Det är de nya reglerna. Jag tycker att det är rätt. Såg inte att någonting behövde göras? Vi gör vad som krävs. Vi är stolta över det vi har gjort, för vi har tagit emot fler än något annat land i EU, men situationen blev ohållbar. Om vi hade fortsatt på samma sätt skulle vi ha hamnat i det läge som är rädd för. Samhället riskerade att inte klara av att ge människor tak över huvudet, se till att de kom i arbete och barnen i skola. Ett tag tog vi emot 100 klasser . Det var ohållbart. Hade det fått fortsätta skulle vi ha hamnat där är. Det borde inse. Herr talman och statsministern! Det saknas två saker på svensk bostadsmarknad. Det ena är bostäder och det andra marknad. Jag uppskattar naturligtvis att statsministern tillsammans med några andra ministrar skriver en artikel om bostadspolitik. Man identifierar en mycket viktig svensk samhällsutmaning . Problemet är att de förslag man lägger fram är antingen gamla eller innehållslösa och medverkar inte till fler bostäder. Det man skriver i artikeln är som att spotta en törstig i halsen. Man skriver om tre saker. Det första är avreglering. Det är bra. Jag återkommer till det. Det andra är fler utbildningsplatser. Det har man talat om länge, men det löser inte bostadskrisen. Det tredje är mer subventioner, och det har varit kontraproduktivt.