kam-ar · H4C120160922ar · 2016-09-22 15:15:00 — Statsminister (S) återrapporterar från Europeiska rådets möte . Återrapporteringfrån Europeiska rådets möte möttes stats- och regeringscheferna för 27 av EU:s medlemsländer informellt i för att diskutera unionens framtidsfrågor. deltog alltså inte i detta möte. På mötet konstaterades det att EU är absolut nödvändigt för oss - vi behöver vårt samarbete. Det fanns en tydlig vilja att söka enighet och hålla ihop unionen. Det fanns också i stora drag en samsyn på vilka stora frågor vi har att hantera framöver. Ett flertal av ledarna ansåg att det fortsatta arbetet framför allt bör fokusera på tre områden. Det första är jobb och tillväxt. EU behöver fortsätta utveckla den inre marknaden för att kunna uppnå högre välstånd. Vi behöver öppna och konkurrenskraftiga ekonomier, och det förutsätter fler frihandelsavtal och en fördjupad inre marknad. Men det förutsätter också goda arbetsvillkor. Flera ledare, däribland jag, betonade vikten av att unionens ekonomiska politik blir mer rättvis och att den sociala dimensionen stärks. Det är genom att vi både får ned arbetslösheten och skapar en mer rättvis marknad som våra samhällen utvecklas och växer. Det andra området är migration. Trots att migrationsströmmarna till EU minskat fanns det en medvetenhet om att EU behöver fortsätta utveckla sin politik på det här området. Det rådde även enighet om att ha en väl fungerande yttre gräns. I mitt inlägg gav jag stöd för ett väl fungerande gränssamarbete och fortsatt fokus på ett ökat samarbete med tredjeländer. Men jag tog framför allt upp att en hållbar migrationspolitik förutsätter ett gemensamt fungerande asylsystem och att vi inte kan ducka för frågan bara för att den är svår. Det tredje området är säkerhet. Flera uttryckte önskemål om att EU borde stärka samarbetet kring den militära krishanteringen. Det var någonting som även jag framförde. är positivt till ett EU som stärker sin krishanteringsförmåga både militärt och civilt. Det finns en klar förbättringspotential på det området. Jag var också tydlig med att inte kommer att stödja ett gemensamt försvar. Det var heller ingen på mötet som förespråkade det. Det fanns en enighet om att mer behöver göras i arbetet mot terrorismen. Där behöver vi framför allt förstärka samarbetet mellan medlemsstaterna. Utöver de här punkterna diskuterades vikten av att EU skyndsamt ratificerar , och jag och flera andra betonade hur viktigt det är att vi fortsätter driva på för en ambitiös miljö- och klimatpolitik. Eftersom det här var ett informellt möte antogs inga slutsatser. Däremot enades stats- och regeringscheferna om en deklaration som betonar vikten av enighet och att skapa ett EU som medborgarna kan stödja och lita på. Europeiska rådets ordförande , det slovakiska ordförandeskapet och kommissionen listade därutöver ett antal utmaningar som unionen står inför samt åtgärder som de vill utveckla vidare. Med tanke på mötets informella karaktär var det viktigt för mig och flera av mina kollegor att göra distinktionen att det här var deras förslag och inget som fattade beslut om. Det blev också resultatet. Vi var dock alla överens om att mötet i var ett startskott för en fortsatt diskussion om EU:s framtid, och det arbetet planeras pågå fram till firandet av . För att skapa tillräckligt med tid för diskussioner planeras ett extra informellt toppmöte på , utöver de formella europeiska råd som redan har planerats. För regeringen är det viktigt att EU nu levererar i de frågor där människor förväntar sig leverans. Detta framförde jag också vid mötet, och jag var långt ifrån ensam om den hållningen. Jag ser därför fram emot fortsatta och regelbundna diskussioner om detta framöver. Jag vill tacka statsministern för redogörelsen från det informella toppmötet i . Det var viktigt att få till stånd ett möte med tanke på alla de utmaningar som EU står inför. Brexit är självklart en, men det rör sig också om många andra saker: som diskuterar om man ska samarbeta ännu mer, flyktingkrisen, arbetslöshet - listan kan verkligen göras lång. Det görs väldigt många olika utspel . och gör utspel om att man vill ha mer nationell politik. Andra länder i södra vill samarbeta tajtare. Andra länder gör utspel om andra saker. Jag tror precis som statsministern säger att det är viktigt att ha is i magen , försöka koncentrera sig på de absolut viktigaste frågorna och förverkliga det som vi faktiskt redan har beslutat. Jobb och tillväxt är en sådan sak, att stärka den inre marknaden och öka handeln. Migration är en annan, och där har det faktiskt fattats beslut om att vi ska ha en rättvis fördelning i . Allt annat vore enormt tragiskt. EU måste leva upp till sina grundläggande värderingar om ett solidariskt . Miljö och klimat är en annan fråga, men vi har också självklart de sociala frågorna, som på olika sätt måste få genomsyra diskussionerna. Vi vet ju hur många människor som har farit så otroligt illa efter finanskrisen. Om EU ska kunna ha trovärdighet framöver måste de frågorna lyftas och sedan självklart förverkligas på den nationella nivån. Jag skulle vilja fråga statsministern hur han upplever diskussionerna. Tror statsministern att det kan bli lite lugn och ro och ordning i ledet så att man verkligen kan börja ta tag i de frågor som vi redan har beslutat om och som är de viktigaste i den europeiska unionen? Det finns en djup insikt om behovet av detta samarbete, som jag inledningsvis sa i min återrapport. Det är ingen tvekan om det. Därför kommer processen att vara väldigt viktig för att kunna få både fokuseringen och på några områden kanske också fördjupningar och tydliggöra vad som är uppdraget framöver. ska vi vara ärliga och säga att det uppenbarligen finns några frågor där vi kommer att ha ganska svåra diskussioner. En sådan är migrationsfrågan och asylpolitiken. Den förestående folkomröstningen i kommer inte att underlätta en fortsatt diskussion, och flera länder kommer att ha svårt att ta den diskussionen, som är helt nödvändig. Där finns en tydlig huvudstrategi, och det är att se till att alla länder på något sätt tar ett ansvar. Annars kommer detta att bli jättesvårt. Jag tror att vi också får vara beredda att diskutera vad som händer om inte alla medlemsländer tar sitt ansvar och följer fattade beslut. Om vi har en ordning i Europeiska unionen där det är okej att inte följa fattade beslut är vi på ett sluttande plan. Den diskussionen kommer nog upp. Jag vill vara ärlig och säga att det finns en samsyn kring behovet av detta men även några väldigt svåra frågor som vi kommer att få slita med framöver. Men i grund och botten går vi in med en pragmatisk hållning. Vi ska försöka hitta lösningar, för EU-samarbetet är så viktigt för . Det är ändå det som är grundtonen och betydelsen av detta - samsynen om att förstärka samarbetet. Tack, statsministern, för svaret! I går gästade kommissionär , och vi hade möjlighet att lyssna på henne. Hon redogjorde för ungefär samma bild som statsministern - det ganska komplicerade läget och självklart vikten av det europeiska samarbetet. Hon betonade oerhört starkt de olika nationalstaternas ansvar för att vi nu ska kunna hålla ihop unionen, och det är klart att detta är en stor utmaning. Man har olika värderingar och tycker på olika sätt. Men det borde inte vara omöjligt att ändå gå framåt. Migrationen är en fråga som man inte bara kan tänka bort. Den finns där, och den löser sig inte av sig själv. Här måste EU verkligen ta krafttag, så det är helt enkelt bara att hålla ut. Jag delar den uppfattningen, och inte minst själv känner ju till diskussionerna om handelsfrågorna. Det är oerhört viktigt för oss att vi får till handelsavtalet och exempelvis kan ratificera , men även där är det som verkar självklart för oss inte självklart överallt. Det är väl ett bevis för att det finns en väldig skepsis hos många medborgare i många länder om just detta med marknad och frihandel. Vi kommer inte att kunna utvecklas så som vi vill om vi inte klarar den delen, men det sätter också fingret på att EU måste vara mer socialt inriktat och visa medborgarna att det även i en ekonomi som utvecklas och där handeln måste öka finns en trygghet och en väg framåt. Jag tror att det är viktigt nu framöver. Jag vill börja med att tacka statsministern för redogörelsen. Utmaningarna för är många och stora. Att möta de utmaningar som står inför ställer stora krav på ledarskapet. Hur samarbetar vi bäst inom unionen för att skapa framtidstro? Alla vi medborgare måste se resultat: att fattade beslut faktiskt gör skillnad. Därför välkomnar jag att statsministern och hans kollegor kom överens om att man ska uppfylla löften - att man ska stärka mekanismen för genomförandet av fattade beslut. Migrationsfrågan är nog det tydligaste exemplet på att fattade beslut inte har efterlevts. Här har vi från efterfrågat verktyg för att beslut ska implementeras bättre. Vi har lyft fram vikten av att använda budgeten som piska och morot. Det ska löna sig att göra rätt och straffa sig att göra fel, något som statsministern inte har velat driva inom unionen. Givet att statsministern nu deltog i beslutet om att stärka implementeringen blir, herr talman, min första fråga till statsministern om han har omvärderat sitt ställningstagande vad gäller att driva budgetfrågan som medel för bättre implementering av fattade beslut. Vidare tror vi moderater att det är viktigt att vi inte i detta läge blir besatta av nya och fler institutioner och formfrågor. Det är ju ingen mening att bygga nya våningar på ett bygge när grunden visar sprickor. Alla beslut som behöver tas för att hantera framtidens utmaningar och skapa ett bättre finns redan på plats. Vi har redan ramarna . Vi behöver inte nya institutioner eller nya fonder. EU behöver ingen finansminister. Vi har redan en; den heter stabilitets- och tillväxtpakten. Vi är mycket bekymrade över att kommissionen nu vill se en mer flexibel tolkning av de finanspolitiska reglerna. Så min andra fråga, herr talman, är: Vad tycker och de andra medlemsländerna om de mer flexibla tolkningarna av de finanspolitiska reglerna? Vi menar att det är viktigt att ha en stram finanspolitisk hållning och stå upp för ordning och reda i de offentliga finanserna. Det gäller också på EU-nivå, och det är helt avgörande. Vad gäller hur man kan använda budgeten tror jag att alla vet att det inte finns något regelverk som gör det möjligt att straffa någon i budgethänseende för att man inte har följt fattade beslut. Det medger inte regelverket, och då är det kanske lite konstlat att driva en sådan fråga. Däremot är det pragmatiskt - vi måste driva frågan hur ett sådant regelverk ska kunna se ut. Det är en viktig diskussion. Vi kan inte ha en ordning där vi tillåter några att inte följa fattade beslut eller att obstruera. Den diskussionen är legitim. finns dock inget sådant regelverk. Det finns inga sådana möjligheter. Det måste vi förhålla oss till. Detta är vår hållning. Det finns flera medlemsstater som börjar tala om att vi måste se över vilka verktyg vi kan använda, inte minst för att se till att vi får en gemensam asylpolitik. Jag delar i övrigt uppfattningen att vi inte behöver många nya institutioner. Huvudlinjen måste nu vara att leverera på det som är uppdraget och det som redan är beslutat: färre löften och mer resultat. Jag välkomnar verkligen det statsministern säger om ordning och reda i budgeten, såväl nationellt som inom EU. Jag noterar också att statsministern på mötet i inte nådde framgång med den sociala pelaren; i stället adresserar Bratislavafärdplanen våra framtida lösningar på de här viktiga samhällsproblemen och utmaningarna. Resultatet är i stort gott, men jag saknar ändå en diskussion om reformagendan, avregleringar, budgetreformer, omprioriteringar och budgetrestriktivitet. Givet att vi nu tappar ett av de större icke-euroländerna i och med resultatet av folkomröstningen i undrar jag hur diskussionerna om budgetrestriktivitet gick och vilka allianser statsministern knöt för att bromsa och för att säkerställa att de svenska skattebetalarna inte får betala mer för det brittiska utträdet. Brexitförhandlingarna och vad som ska komma ut av dem diskuterades inte. Det var inte detta som stod på dagordningen, utan frågan var vilka framtidsfrågor vi ska fokusera på och hur vi ska ta oss an de gemensamma utmaningar vi står inför. Det fanns ingen diskussion om vare sig budgetrestriktivitet, avregleringar eller vad det nu var. Fokus låg på samling - att vi måste se till att samarbetet fungerar. Vilka frågor är det då som man ska fokusera på? Jo, det är dem som jag nämnde i min återrapport. Den sociala pelaren diskuterades inte i sig. Där finns det ett utkast som kommer att diskuteras . Sedan återkommer kommissionen med ett förslag på det området. Då får vi se hur det går. Men jag står fortfarande fast vid att om det är något som EU behöver så är det att visa människor att det också finns en social trygghet i en värld som ständigt förändras. Jag vill börja med att tacka statsministern för återrapporteringen från Europeiska rådets informella möte. Efter mötet i blir det allt tydligare att EU som institution inte klarar av de prövningar som den utsätts för. Ett havererat gränsskydd och politiker utan verklighetsförankring har raserat mycket av det som tidigare byggts upp. I Bratislavadeklarationen tar man bland annat upp att förra årets migrationsströmmar aldrig får upprepas. Ändå talar vissa i den från både Socialdemokraterna och om att ska återgå till förra årets nivåer. Att deklarationen tar upp ett fördjupat samarbete när det gäller migranter ekar också tomt då flera medlemsstater öppet sagt att de inte kommer att delta i detta. Vidare är det problematiskt med talet om upprättande av ett EU-gemensamt gränsbevakningsväsen eftersom detta ska vara en fråga för respektive medlemsstat. Jag vill därför fråga statsministern följande: Hur ställer sig statsministern till en återgång till förra årets invandringsvolymer, något som vissa i statsministerns eget parti och regering förespråkar men som Bratislavamötet avvisar? Jag vill även fråga hur statsministern ser att ska fungera när exempelvis skickar tusentals och åter tusentals personer norrut för att lämpa över problemet på andra medlemsstater. Avslutningsvis undrar jag också hur de svenska gränskontrollerna kommer att upprätthållas efter , när de ska upphöra. Hur kommer den att tillse att vi kommer att ha ett fullgott gränsskydd i även efter detta datum? Det svenska gränsskyddet var inte uppe på dagordningen. Vi talade om vilka utmaningar EU står inför. Det är lite märkligt att då få höra å ena sidan kritik mot att gränsskyddet inte fungerar och å andra sidan kritik mot att vi försöker förstärka gränsskyddet. Vi har ett Schengensamarbete som innebär att vi måste klara av de yttre gränserna. Vi måste förstärka det samarbetet och se till att det fungerar. Det är den första förutsättningen för att ha en ordnad migrationspolitik. Jag tycker att det är helt korrekt att vi diskuterar det yttre gränsskyddet och ser till att förbättra det. Sedan ska det kompletteras med en gemensam asylpolitik där alla medlemsstater tar sitt ansvar. Jag inser mycket väl att det är en komplex och svår fråga. Det är några som inte vill att vi ska ha det så, men vi måste fortsätta diskutera. Kommissionens förslag ligger på bordet. Vi ska ta ställning till det. Vi menar att det är viktigt att vi driver på för en sådan gemensam politik. Jag vill tacka statsministern för svaret på mina frågor, även om jag inte upplever att det var mycket till svar. Anledningen till att jag frågar om det svenska gränsskyddet är just att vi efter inte längre kommer att ha dessa gränskontroller i . Därmed kommer vi inte heller att kunna leva upp till det som statsministern och de andra 26 stats- och regeringscheferna kom överens om på Bratislavamötet. I deklarationen står det i klartext att de nivåer vi hade till EU och aldrig någonsin får upprepas. finns det flera statsråd och en uppsjö av kommunala företrädare i Socialdemokraterna och , de två regeringspartierna, som vill ha en återgång till dessa nivåer. Detta går inte ihop. Där blir statsministern svaret skyldig: Hur går den konkreta regeringspolitiken ihop med det som man kom överens om vid ? Hur kan man å ena sidan vilja ha tillbaka nivåerna och å andra sidan i EU-sammanhang stödja att man aldrig ska få en liknande situation igen? Vi ska inte tillbaka till en sådan situation. Det pågår som sagt diskussioner i EU-sammanhang om hur de nya reglerna ska se ut. Det kommer att påverka oss också. Vi vet ännu inte hur reglerna kommer att se ut, men vi kommer att få förhålla oss till dem. Internationellt pågår en diskussion där nu UNHCR har ett mandat att se över hur flykting- och migrationspolitiken ska se ut på global nivå. Vi vet heller inte utkomsten av det. Troligtvis kommer man fram med ett förslag om kanske . Det kommer också att påverka oss, och vi får förhålla oss till det. Vi ska inte tillbaka till en situation där vi inte har kontroll. Men exakt hur det hela ska se ut måste vi ta ställning till med beaktande av vad som sker i vår omvärld. Även jag vill tacka statsministern för återrapporten från det informella toppmötet och klargörandet av de frågor som var uppe vid mötet. Jag förstår att statsministern efter det också har diskuterat migrationsfrågorna i ett vidare och globalt sammanhang. I grund och botten handlar det om hur man minskar människors behov av att fly och dessutom säkerställer att vi har ett asylsystem som även kan hantera. Som statsministern sa förordar ett hållbart gemensamt asylsystem. Jag vet att i de frågorna också har framhållit att grunden i ett asylsystem är att man måste göra det möjligt för människor att söka asyl. Tragiken när det gäller flyktvägarna till har i mycket handlat om avsaknaden av legala vägar. Jag är glad över att det kom många beslut från många regeringschefer i om att öka kvotflyktingantalet, men jag vill gärna höra om statsministern har något mer att tillägga när det gäller hur den globala diskussionen kan få inflytande också på den europeiska. Det är ju inte lätt att hitta en väg framåt i ett europeiskt sammanhang. Jag instämmer mycket i att vi måste se helheten här. Vår huvuduppgift är egentligen att se till att människor över huvud taget inte behöver fly och göra de vansinnigt farliga resorna över . Därför pågår samtal med tredjeländer. Hur kan EU hjälpa till i de länderna men också i närområdena? Här kommer det att finnas ett antal olika perspektiv som avgör. Det är klimatfrågan - det är torka, och det kan vara översvämningar, naturligtvis. Men det är också rena krig. Det är terror och allt detta. Där har EU en större roll att spela, och där pågår , som sagt var, diskussioner med tredjeländer. Sedan är det frågan om asylpolitiken i det globala kommer att påverka EU. Ja, jag tror det. Jag kan inte säga det säkert. Men om UNHCR lägger fram förslag som accepteras i och som innebär ett behov av förändring på EU-nivå menar jag att vi får lov att acceptera det. Det är viktigt att vi får till globala regler. Jag är oerhört glad över att vi har fått till en sådan diskussion . Det är en global kris, och det innebär att det är ett globalt ansvar. antogs också en New York-deklaration. Det handlar bland annat om grundläggande åsikter om flyktingpolitiken. Och det finns nu ett uppdrag till UNHCR att återkomma med förslag till hur det kan komma att se ut. Då får vi förhålla oss till det sedan. Tack för svaret på den väldigt ömmande frågan! Statsministern nämnde i föredragningen och i svaret påverkan från miljö- och klimatfrågorna. Det här är ett angeläget och väldigt viktigt samarbetsområde för EU-länderna. Jag kan i det sammanhanget notera att som vi har diskussionen om att ett EU-land, , har valt att lämna unionen finns det fortfarande en räcka länder som vill ha inträde. Bosnien är ett land som tog ett steg närmare medlemskapsförhandlingar. Man kan se på vad en grundläggande miljö- och klimatlagstiftning från EU:s sida betyder i ett land som Bosnien, som håller på att bygga upp en administration, en institutionalisering, och vad det betyder för den miljönytta i Bosnien och som det innebär. Då tror jag faktiskt att vi efter hand ser att det europeiska samarbetet har många nyttoaspekter att jobba med och kan leverera väldigt mycket god välfärd, som rent vatten och ren luft, till sina medborgare. Ja, det är viktigt. Det är bra att just klimat- och miljöfrågan är en av fokusfrågorna, som nämndes i . Där kan vi nämligen göra skillnad på riktigt. Vi är överens om att försöka hantera ratificeringsprocessen på ett sådant sätt att vi kan komma till COP 22 med ett ratificerat avtal. Detta är väldigt komplicerat. Regeringen har fattat beslut om att lägga fram ett förslag för om ett godkännande av detta. Men alla medlemsstater ska fatta sina beslut. EU ska fatta sina beslut. Men vi försöker få till det på ett sådant sätt att det framgår att EU har ratificerat det här när vi kommer till COP 22. När inte minst och visade en sådan framåtanda - det var oväntat, får man väl säga - får vi inte falla bakom, utan vi ska vara med och driva på för en smart klimat- och miljöpolitik. Tack, statsministern, för redovisningen från det informella rådsmötet! Mötet handlade om EU:s framtid. Det är förmodligen en framtid utan - tyvärr, säger jag. är en jätteviktig handelspartner för många europeiska länder, däribland . Min undran i det sammanhanget är om statsministern gjorde några framstötar gentemot sina kollegor och kommissionen för att få till stånd de handelsavtal som är på gång och som jag tror kan vara en bidragande orsak till att unionen fortsätter att växa och har den tillväxt som vi behöver för att bland annat motverka den sociala oro som finns i många och stora delar av vår union. Jag säger detta också i anledning av att jag har noterat att det på skilda håll i , så ock i , finns partier, enskilda och organisationer som inte tycker att vi ska ha de handelsavtal som jag tycker är jätteviktiga för att vi ska få det vi eftersträvar, nämligen ett framgångsrikt också . Speciellt viktigt bedömer jag detta vara nu efter att , som det tycks, har fattat beslut om att skilja sig från vår union. Apropå ställningstagande om att utträda ur unionen undrar jag om statsministern gjorde några framstötar gentemot sina kollegor för att få till stånd en både organiserad och så snabb process som möjligt. Jag säger detta i anledning av att min farhåga är att processen drar ut , och då skapar man bara osäkerhet för verksamheter. Det är verksamheter som skulle hjälpa oss att skapa den tillväxt som vi behöver för att uppnå det vi vill uppnå i vårt , nämligen det goda . När det gäller handelsavtal delar jag helt uppfattning om behovet av dessa avtal. borde enligt vår uppfattning kunna ratificeras så snabbt som det någonsin går. Jag hade ett samtal med premiärminister om det här. Det är samma sak på den kanadensiska sidan. Dessvärre finns det en diskussion ute i , framför allt på kontinenten i några länder. Det har nästan blivit religion att vara emot handelsavtal. För mig är det en oerhört märklig inställning. Men vi driver på i alla möjliga sammanhang, och vi stöder naturligtvis kommissionen i detta arbete. Vi vill ratificera CETA. Vi pratar också om hur vi kan se till att TTIP kommer så långt som det någonsin går. ser det ut att vara rätt trögt, för att vara ärlig, med tanke på den diskussion som pågår i men också med anledning av presidentvalskampanjen i . Men vi ger fullt stöd i alla olika sammanhang för båda de här processerna. Vad gäller och den processen har vi, från det att beslutet kom, varit tydliga gentemot men också gentemot kollegorna och kommissionen att det är viktigt att det inte drar ut för långt . Men med anledning av att brexitsidan inte hade den minsta aning om hur man skulle hantera den här situationen är det också bra om får lite tid att fundera igenom detta. Det har jag också framfört i telefonsamtal med premiärminister . Hon gör själv bedömningen att de är klara att verkställa det här.