· H3C120160113pd · 2016-01-13 09:00:42 — Klockorna ringde för ett land som har fått omvärdera hotet från terrorism och extremism efter allvarliga händelser i vår omvärld. De ringde för ett land som drabbats av otrygghet, mordbränder, våld och främlingsfientlighet. Nyårsklockorna ringde med en klang av allvar, en allvarsam ton i en allvarlig tid. Mycket av det som hänt har påverkat det svenska samhället i grunden. Men nyårsklockorna ringde också för ett land där det mitt i allvaret finns skäl att känna hopp för ett med stora möjligheter, ett i starkt behov av en regering som visar ledarskap och ansvarstagande. När 2015 blev 2016 var det nionde gången i följd som nyårsklockorna ringde i ett land som regerats med en alliansbudget. Det är en av orsakerna till att det nu ser mycket ljust ut. har styrts med Alliansens ekonomiska politik. I regeringsställning förde vi en politik som tror på människor. Vi sänkte kostnaderna för jobb och företagande. Vi tog ansvar för ordning och reda i statens finanser. Det är sådant som lägger grunden för tillväxt och utveckling. Det är den typen av politik som ger resultat. Läser man december månads sammanställningar av indikatorer från blir det tydligt att tillväxten i svensk ekonomi nu är stark. Trenden på arbetsmarknaden är positiv, och sysselsättningsgraden ökar från redan höga nivåer. Industriproduktionen har också ökat. Handeln visar positiva siffror. Hushållens konsumtion har vänt uppåt. Visst finns det mindre positiva siffror också, till exempel när det gäller utvecklingen i tjänstesektorn. Men överlag ser det nu ljust ut. presenterade sitt betänkande. Också den är glädjande läsning. Utredningen förutspår att välståndet i vårt land fram kommer att fördubblas och kanske mer därtill. har, som man skriver, goda förutsättningar att framgångsrikt möta framtida utmaningar. I dessa tider när läget på många sätt är allvarligt både i vår omvärld och på flera håll också här i är det särskilt viktigt att vi ser hela bilden. Vi behöver också se allt som är positivt, se det som är hoppfullt. Ser vi hela bilden, både ljus och mörker, både utmaningar och möjligheter, ser vi också en bild av samhället och omvärlden som manar till eftertanke. Den visar på behovet av att ta ansvar, inte bara på kort sikt utan också på lång sikt. talar sitt tydliga språk. Den talar också i stora drag språk. Den delar vår bild av ett med stark ekonomi och goda förutsättningar. Men den ser också de långsiktiga utmaningar som vi har pekat på. Behovet av ökad rörlighet på arbetsmarknaden blir alltmer uppenbart. De stelbenta regelverken på arbetsmarknaden är helt otidsenliga. Den illa fungerande bostadsmarknaden är både ett problem för bostadsförsörjningen och ytterligare ett hinder för jobben. När det kommer till bostadsmarknaden har problemen uppmärksammats av såväl som och . Rösterna för reformer blir allt fler. Behovet av långsiktigt ansvarstagande är stort. Det är större . står inför stora utmaningar när det gäller att åstadkomma ett väl fungerande mottagande av asylsökande. Genom den överenskommelse som regeringen slöt tillsammans med Alliansen har varit med och tagit ansvar. Men mer måste göras. Inte minst behöver förutsättningarna för att komma i arbete och hitta en bostad för alla dem som redan har sökt sig till förbättras rejält. Vi i har presenterat en lång rad förslag som ytterligare kan effektivisera mottagandet och dessutom reformer som gör det möjligt att skapa en tydlig väg från krig och flykt till jobb och bostad. Misslyckas vi med dessa utmaningar kommer att stå inför mycket stora problem. En ansvarsfull regering skulle med den här bakgrunden inleda reformer för bättre integration. En ansvarsfull regering skulle ta utmaningarna på allvar genom att öppna arbetsmarknaden och bostadsmarknaden för fler. En ansvarsfull regering skulle fortsätta att sänka kostnaderna på jobb och företagande. har tyvärr inte en regering som lägger fram reformförslag på de här områdena. Regeringen väljer i stället rakt motsatt väg. Den höjer skatten på jobb och företagande. Den försvårar den ekonomiska utvecklingen i . Den vägrar att se att den svenska arbetsmarknaden behöver reformeras. Jag är den första att beklaga att regeringen på punkt efter punkt, än så länge, vägrar att lyfta på alla stenar och väljer att behålla de hinder som finns för ett effektivare mottagande, en bättre integration och en snabbare etablering på arbetsmarknaden. Men jag beklagar också att mer inte skett på kort sikt. har presenterat en lång rad förslag, mer än 30, för förbättrad integration. Flera av dem handlar om att göra det möjligt för asylsökande att snabbare börja arbeta, att underlätta spårbyte till arbetskraftsinvandring och att bättre utnyttja potentialen till jobbintegration genom RUT-avdragen. ekonomi är nämligen, bland annat till följd av alliansregeringens ansvarsfulla ekonomiska politik, väldigt stark. Det gör att vi faktiskt har goda möjligheter i detta land att skapa jobb och ge fler en väg in till det första jobbet. Också kommer nyårsklockorna att ringa över . De kommer att ringa över ett land med fler invånare. De kommer att ringa för människor som kommit hit på flykt från krig och förföljelser, för människor som förtjänar en chans att integrera sig och bli en del av det svenska samhället. har goda förutsättningar att klara den uppgiften. Men vi måste också se att det behövs reformer för att klara det. Det behövs långsiktiga reformer som gör att fler lättare kan få det första jobbet och som gör att fler snabbare kan få sin första bostad. Men det behövs också åtgärder som underlättar mottagandet av asylsökande och behandlingen av deras asylärenden, åtgärder som gör att kommunernas situation blir hanterbar. behöver de här reformerna , inte sedan. Det kräver ledarskap och ansvarstagande för framtiden, för kommande generationer och för både nya och gamla svenskar. Det håller på att bli så här för de fyra borgerliga partierna: Ju längre de satt vid regeringsmakten, desto mindre ansvar hade de för vad som hände. Och ju längre de inte sitter vid regeringsmakten, desto större ansvar har de för det positiva som händer. Det är en mycket konstig logik. Jag får återigen påminna om att vår regering lade fram en vårändringsbudget våras. Vi har aldrig någonsin en enda dag fört en borgerlig arbetsmarknadspolitik. Vi har sett till att styra om den till mer aktivitet. Låt mig ta upp just byggnationerna och behovet av fler bostäder, för det är det ämne som vi gärna vill prioritera . Det har byggts för lite för . Om den förra alliansregeringen hade så mycket ansvar för det goda som skedde i ekonomin kanske den också hade något ansvar för att det har byggts för lite . Det är en underinvestering som har skett , även under före detta socialdemokratiska regeringar. Det är jag den förste att erkänna. Men måste vi ta oss an denna uppgift. Vi har en gigantisk samhällsuppgift, men också en stor möjlighet att se till att bygga mer. När nu bedömer att vi behöver mer än 700 000 fler lägenheter har vi politiker en uppgift i att samla oss och se till att detta blir av. Vår regering har redan påbörjat detta med en stor satsning på investeringsstöd. Vi gör den största bostadssatsningen , men vi måste göra mer. Vi har precis presenterat de åtgärder som vi anser vara viktiga: Vi måste korta tiden från idé till hem, vi måste höja kapaciteten i bostadsbyggandet, vi måste se över finansieringen och vi måste få en bättre rörlighet. Där ligger vår prioritering. Är och beredda att också sätta sig i de här samtalen och se hur vi kan få till ett ökat bostadsbyggande i ? Från sida har vi policyn att vi alltid är beredda att komma när regeringen bjuder in till samtal. Jag är den förste att välkomna att regeringen nu går in och tittar mer på just bostadspolitiken. Det här är ett problem för , och det har det varit . Alliansregeringen vidtog en lång rad åtgärder på området. En del av dem levererades hit till kammaren så att vi kunde fatta beslut om dem. Tyvärr var det när dessa beslut fattades ofta parti, Socialdemokraterna, som röstade nej till förslagen. Därför är jag nöjd när jag nu ser att regeringen i den debattartikel som har publicerats pekar på att man är beredd att gå vidare med flera av de åtgärder som alliansregeringen har tagit fram för att få lagstiftning om dem. Det kunde ha skett tidigare, men det är bra att det kommer . Att däremot gå vidare med bostadssubventioner och att pumpa in ytterligare miljarder i den svenska bostadsmarknaden är inte det som kommer att lösa problemet. Detta är någonting som är känt och som framför allt internationella bedömare har pekat på när det gäller vad som är orsaken till att vi i har en bostadsbrist och att det i byggs alldeles för lite. Det är ingen av dem, vare sig Valutafonden, eller EU som säger: Ni har alldeles för lite bostadssubventioner i . Det de säger är att vi har en totalt sönderreglerad bostadsmarknad. Vi har tillämpat planhushållning alldeles för . Detta är någonting som även svenska bedömare är helt överens om. När vi kommer till dessa samtal, som jag hoppas att vi får en inbjudan till , kommer vi från sida att ha med oss ett antal förslag på hur vi ska skapa mer av marknad på bostadsmarknaden, hur vi ska komma åt den hårda hyresregleringen och hur vi ska kunna riva regler för att göra det enklare och billigare att bygga. Det är där åtgärderna krävs, inte för mer av bostadssubventioner. Jag tackar för ett positivt svar. Det är bra; då kan vi påbörja samtalet. Vårt gemensamma uppdrag och den övergripande uppgiften är att se till att det byggs bostäder i vårt land så att ungdomar kommer ut i vuxenlivet och inte behöver ha andrahandsbostad efter andrahandsbostad utan kan få starta sitt vuxenliv på riktigt. Arbetsgivare ska kunna anställa, och det ska finnas bostäder över hela . Det är en viktig uppgift för både och Socialdemokraterna, så jag tackar för detta svar. Vi kommer att vara ganska förutsättningslösa, men vi måste rikta in oss på det som gör skillnad på riktigt. Det är både att hantera och förenkla regler och att få upp kapaciteten på riktigt. Länsstyrelserna har gjort en sammanställning av det som kommunerna har svarat i . Det visar sig där att det är i produktionskostnader och lånemöjligheter som de stora problemen ligger. Då måste man också vara beredd att titta på finansiering. Det är en viktig uppgift. Jag tror att dessa samtal säkert kommer att kunna resultera i något. Vi är överens om ett antal steg som man ytterligare kan ta - mycket baserat på den bostadspolitik som alliansregeringen satte igång. Men om man ska kunna uppnå ett riktigt stort resultat vad gäller bostadsmarknaden i tror jag att vi måste lyssna på de råd vi får från , , och en lång rad framstående nationalekonomer i : Vi måste våga ifrågasätta den totalt sönderreglerade svenska bostadsmarknaden, där hyresregleringen är en viktig del. Jag hoppas att det statsministern nu har sagt är ett tecken på att regeringen vad gäller dessa delar inte kommer att försvara gamla socialdemokratiska dogmer utan vågar titta på den stora utmaning vi har i just , det vill säga: Hur kan vi se till att få bostäder och tak över huvudet inte bara för de nyanlända utan också för många ungdomar? Jag känner som ett parti som är engagerat i miljö- och klimatfrågor. Jag ser i det kraftfulla klimatarbete som regeringen har satt igång att de centerpartistiska kommunalråden och kommunerna också är starkt med på banan. Jag har haft ett gott samarbete med många kommuner och företag, såklart, runt om i i det arbete vi gjorde inför de internationella klimatförhandlingarna. I det svenska arbetet är investeringsstödet Klimatklivet ett sätt att stärka och skala upp lokalt förankrade och genomtänkta klimatprojekt runt om i i både stora och små städer. Jag ser att centerstyrda kommuner som , och alla har gått in tillsammans med kommunala producenter men också lokalt förankrade företag och sökt en medfinansiering just för att kunna skala upp sitt klimatarbete. Dessa ansökningar bedöms främst utifrån klimatnyttan, så detta är någonting vi tydligt kan mäta från en nationell nivå. Här är vi med och samarbetar. Vi samarbetar i om att minska utsläppen. Min tydliga fråga till blir naturligtvis varför här i kammaren säger nej till ett sådant arbete som dina kommunalråd runt om i säger ja och vill skala upp klimatarbetet. Det finns mycket som förenar och vad gäller synen på miljöpolitiken. Vi har många gemensamma mål, men däremot skiljer sig den väg vi ska nå målen på väldigt mycket. Vi ser att vi ska skapa ett klimatsmart - ett där vi inte använder gifter - och kombinera det med en stark tillväxt i landet. Det är just tillväxten i företagen som gör att vi får kraften att vidta miljöarbete. Vi ser också att det är viktigt att man kan förena detta med att hela landet ska leva. Det är därför vi säger nej till kraftiga höjningar på bensinskatten. För oss handlar miljöarbetet, och inte minst klimatarbetet, om att använda mycket av de ekonomiska styrmedlen. Det är därför vi så hårt har drivit grön skatteväxling, och det är också därför vi kan se att resultatet av våra vid makten är tydligt vad gäller en stark ökning av vindkraften i landet och starka framgångar för bioenergin. För oss är miljöpolitik och klimatpolitik väldigt mycket mer än budget. Vi ser att det är viktigt att få resurser till landet, och det gör vi genom att se till att svenska företag får bra möjlighet att konkurrera. Det är också det som gör att vi har sagt nej till ett antal av förslagen på små ytterligare budgetposter som skulle förstärka olika departement, inklusive det som pekar på. Miljöpolitik är för oss mycket mer än storleken på budget. är ju kanske inte Klimatklivet någon liten post som man säger nej till i budget. Det är en stor reform för att tillsammans med företag och kommuner levererar när det gäller att minska klimatutsläppen. Alliansregeringen lämnade en statistik efter sig som sa att vi har ett gap på koldioxid bara till vårt mål 2020. Efter Parismötet ser vi att alla länder kommer att behöva kavla upp ärmarna ännu mer. Vårt ansvar globalt är stort när det gäller att minska utsläppen. Som jag säger är jag väldigt glad att de centerpartistiska kommunalråden i flera kommuner nu jobbar aktivt och skalar upp sitt arbete med hjälp av de stöd som vi ger från statens budget. Det är närmare 2 miljarder över mandatperioden som detta handlar om. När säger nej här i kammaren försvåras detta, och det gör att blir svaret skyldig: Hur ska du minska utsläppen? Du säger nej till ökade miljöskatter, som regeringen föreslår, och du säger nej till reformer. svar på hur vi ska ställa om till ett klimatsmart land handlar om att använda de ekonomiska styrmedlen och fortsätta med grön skatteväxling. Det är där de viktiga styråtgärderna finns, och i detta har vi också i stort sett en enig forskarvärld bakom oss. Det är dessa åtgärder som är de viktiga, inte enskilda statsbidrag. Det är också därför som vi kan se tillbaka på väldigt framgångsrika år, och det är på den vägen vi vill fortsätta: Se till att sänka skatten på sådant som vi vill ha, och se till att höja skatten på sådant som vi inte vill ha. Det är också där besvikelsen från vår sida ligger, eftersom det kommer så få förslag från . Skattehöjningar får man lätt igenom tillsammans med Socialdemokraterna men däremot inte de viktiga gröna skattesänkningarna. Det är där vill arbeta vidare. Jag har med intresse lyssnat på och replikskifte om klimatpolitiken. Den överenskommelse som slöts i ställer stora krav på oss. Ska vi klara tvågradersmålet och gå ned emot måste vi minska utsläppen snabbt. Vi måste höja våra klimatmål för de svenska utsläppen, för de är för lågt satta om vi ska klara detta. Då är det så att några av de saker man kan göra har stor effekt. Andra har liten effekt. Vi måste göra många olika saker förstås. Att införa RUT-avdrag för cykelreparationer har väldigt liten klimateffekt. Men att sälja kolgruvor så att någon annan kan bryta upp allt kol, öppna de nya gruvor som har rätt att öppna och elda upp alltsammans har en enorm klimateffekt. Det motsvarar 24 gånger utsläpp som nation . Då är det märkliga här att detta vill göra. tycker att det är helt okej att sälja kolgruvor i stället för att avveckla dem på ett ansvarsfullt sätt. Hur hänger det ihop, ? från ställer väldigt höga krav på . Vi måste vidta en lång rad åtgärder. Den stora utmaningen vi har handlar om hur vi ska kunna styra om den svenska fordonsflottan mot ett fossiloberoende. Här har vi kommit med förslag. Det handlar om bonus-malus-systemet, som innebär att det ska bli dyrare för den som köper en bil med stora utsläpp och billigare för den som väljer en bil med mindre utsläpp. Det är ett av de viktigaste förslagen för att ställa om, för det handlar om att styra i inköpsögonblicket och där få konsumenten att faktiskt välja den miljösmarta bilen framför den som inte är miljösmart. Det krävs också stora satsningar på kollektivtrafik. Det krävs att vi vänder om på ett sådant sätt att vi klarar väldigt mycket transporter i vårt långa land. Där ligger den stora utmaningen för . Vad gäller elproduktionen har vi nått väldigt långt. Frågan om ska sälja eller inte sälja kolgruvor är däremot en fråga som har att hantera, och därefter kan regeringen återkomma med förslag. Men det här håller ju inte, . Man kan inte säga att den största klimatfrågan har att göra med - 24 gånger årliga utsläpp - nja, den har vi ingen riktig åsikt om, utan där får man göra lite grann som man vill. Sedan ska vi greja på med lite andra saker som har mindre påverkan. Jag håller med om bonus-malus. Jag håller med om ett konverteringsstöd. Jag håller med om kollektivtrafik. Där finns ingen oenighet. Men det finns en enda fråga som har större klimateffekt än alla andra frågor vi står inför, och det är vad vi ska göra med kolgruvor. Där gör fel. Ni gjorde inte bara fel när ni köpte på er Nuon - en idiotisk affär, om herr talman ursäktar - utan ni ska dessutom göra fel en gång till och se till att allt det här kolet kan eldas upp av någon annan som inte tar miljöansvar. Då försvinner trovärdigheten på något sätt. Om ni gör fel i det stora för att sedan försöka göra rätt i det lilla, då kan ni prata hur länge som helst om de andra sakerna. Hur mycket klimatansvar är det att låta någon elda upp allt det här kolet i , ? Från sida är vi helt inriktade på åtgärder som gör att vi i kan åstadkomma förändring. Kolgruvorna i som ägs av efter inköp som gjordes tidigare är en fråga som har att hanteras först av och därefter av den . Slutligen kommer den eventuellt hit till att ta ställning till. Men vi har ingen intention att ingripa för att förhindra att säljer sina kolgruvor. Herr talman, ledamöter och åhörare! började mina två yngsta barn i en ny skola. Att byta skola är lite nervöst, inte bara för barnen utan också för föräldrarna som funderar över hur det ska bli. De blev dock väldigt väl mottagna i den nya skolan av sina nya klasskamrater. Läraren hade förberett klassen på att det skulle komma nya barn, och två faddrar stod och väntade på att visa dem runt i den nya skolan. Jag önskar att alla skolbarn skulle ha det lika tryggt och bra, att de kände ett pirr av förväntan inför skolstarten. Men så ser ju inte verkligheten ut riktigt. Många barn har under jullovet gått med en klump i magen som har växt alltmer ju närmare skolstarten har kommit. För dem betyder en ny termin ny rädsla - rädsla för att bli mulad på skolgården, rädsla för att bli sexuellt ofredad i skolkorridoren. Så här såg det ut även när jag gick i skolan. Jag minns det mycket väl. Vuxenvärlden valde väldigt ofta att titta bort, valde att ursäkta förövarna och bortförklara övergreppen. Väldigt mycket bra har hänt , men på just det här området känns det ibland som om tiden har stått still. Så kan vi inte ha det. Vi måste våga se vad våra barn råkar ut för och utsätts för. Jag vill inte att min son ska fostras in i en trist och stereotyp manlighet där man ser ned på tjejer. Jag vill inte finna mig i att min dotter som så många flickor före henne ska få höra att pojkar ger sig på tjejerna för att pojkar är sådana. När mina föräldrar var unga förbjöd vi lärare att slå sina elever. När jag gick i skolan blev det förbjudet för föräldrar att slå sina barn. är det hög tid att ta nästa steg. Det är dags för oss vuxna att se till att freda barn från misshandel och sexuella övergrepp, oavsett var i samhället de befinner sig. Vid nyår blev mediciner för barn avgiftsfria, och grundnivån i föräldraförsäkringen höjdes. Det är fina reformer - ett bra samarbete med regeringen. Det är välkomna välfärdsreformer som gör barns liv tryggare. Men trygghet handlar inte bara om pengar. Trygghet är också att en 13-årig tjej ska kunna gå till skolan eller besöka en musikfestival utan att behöva vara rädd för sexuella övergrepp. Vi vuxna måste tillsammans stå upp för den tryggheten. Tillsammans måste vi bekämpa den vidriga kvinnosyn som döljer sig bakom dessa brott. Den tryggheten kräver inte bara polis som gör sitt arbete och rapporterar om det som sker. Mest av allt kräver det att ingen av oss vänder bort blicken när vi verkligen behöver se och ingripa, för vi vet att feministiskt arbete ger resultat och förändrar verkligheten. I den här kammaren är vi helt överens om att de övergrepp mot kvinnor som rapporterats från , och andra ställen är helt oacceptabla och måste stoppas. Men den som lyssnar kan också höra skillnaderna. Som feminist bekämpar jag alla former av kvinnoförtryck, oavsett vem som utför det och oavsett vem som drabbas. Det finns ingen ursäkt. Det finns dock de som bara uppmärksammar kvinnoförtryck när förövaren kommer från ett annat land. Samma personer och partier är ofta rätt ointresserade av kvinnoförtryck om förövaren är en blond svensk. motarbetar kvinnors rättigheter och jämställdhet, och de föraktar feminismen. För dem är kvinnors rätt bara intressant om den kan användas som ett redskap mot människor med utländsk bakgrund. Detta är inte feminism - det är rasism. finns det vissa likheter mellan politik och barnuppfostran. I båda rollerna handlar det om att med olika medel försöka förmå andra att ändra sitt beteende och också sitt eget beteende. I båda fallen gäller samma regel: Ingen gör som du säger; de gör som du gör. När regeringen införde id-kontroller vid gränser motiverades beslutet med att det skulle sända en uppmaning till andra länder i , en signal som skulle få dem att ta större ansvar för människor på flykt. Resultatet har blivit det motsatta. , , , och gör inte som sa. De gör som vi gjorde. har vi sett hur land efter land har följt exempel. Det har blivit en kapplöpning mot botten där och länder tävlar om att ha den mest omänskliga flyktingpolitiken. En av de regler regeringen har infört är att den som är bara får komma in i utan id-handling om den reser i vuxens sällskap. Denna regel är direkt riktad mot ensamkommande flyktingbarn. När läkare inte vill utföra ålderskontroller, för att det strider mot deras yrkesetik, tvingar och i stället busschaufförer och väktare att göra detta. Det är allt annat än en rättssäker hantering av rätten att söka skydd undan krig och förföljelse. När nu land efter land bygger stängsel fastnar allt fler flyktingar på sin färd genom ett kallt och ogästvänligt . Andra sitter fast i sina länder och hindras från att sätta sig i säkerhet av minfält och krypskyttar. Ingen har väl missat bilderna på de utmärglade barnen i den belägrade syriska staden , där invånarna länge har fått livnära sig på löv, gräs och insekter. Nu i dagarna tändes ett hopp för dem som hade spärrats in. En karavan av lastbilar med hjälp från Röda Korset nådde äntligen fram till Madaya. Det var först när oppositionen i hotade med att vägra delta i fredssamtalen som Asadregimen - denna ohyggliga regim - gav med sig och gick med på att släppa fram hjälpen. Isoleringen var möjlig att bryta. På samma sätt kan vi undsätta flyktingar som sitter fast på vägen från svältens och oljefatsbombernas till tryggheten i . Det är inte för sent att ta gemensamt ansvar för en human flyktingpolitik i .