kam-ad · H4C120160927ad · 2016-09-27 13:00:00 — hålls en aktuell debatt om polisens situation. Inrikesminister (S) deltar. Debatten hålls på begäran av . Den kan följas direkt eller i efterhand via webb-tv. Aktuell debatt om polisens situation Jag vill börja med att tacka herr talmannen för att han har accepterat denna debatt. Jag vill också tacka övriga partier för att de deltar och vill debattera denna viktiga fråga. har vi mött larmrapporter om hur situationen för den svenska polisen ser ut. Signalerna är alltmer oroväckande. Vi måste ta dem på större allvar. Regeringen måste visa tydligare ledarskap. Vi ser resursbrist, personalbrist, missnöje med lönerna och poliser som säger upp sig i förtvivlan. En stor och viktig omorganisation har kommit att bli en allt större påfrestning för hela polisväsendet. Vi ser sexuella ofredanden på sommarens musikfestivaler, bilbränder och upplopp och stöldligor på landsbygden. Oron och otryggheten runt om i hela landet tillåts att växa. Det är en allvarlig utveckling. Vi har träffat representanter för såväl som verksamma poliser för att få en bild av situationen. Det är ingen ljus bild som har mött oss. Det stärker oss i uppfattningen att de resurstillskott och de lagskärpningar som föreslår är helt nödvändiga och att krisen inom polisen kräver handlingskraft här och - inte sedan, utan här och . Runt om i finns tusentals poliser som gör enastående insatser. De gör sitt yttersta. Men många av dem ställer samma fråga som jag kommer att ställa i den här debatten: Hur ska vi kunna förbättra situationen för svensk polis? Låt debatten börja! Jag vill börja med att tacka och oppositionen för initiativet till denna debatt. kom en enig riksdag, polisfack och polisledning överens om en ny polisorganisation. Bakgrunden var en lång rad år av fallande utredningsresultat och en känsla av att det trots stora ekonomiska tillskott var svårt att skönja en positiv förändring med en brottslighet som har utvecklats och krävt alltmer av samordning över länsgränserna. Det kom att bli den största omorganisationen av svensk polis . Även om stora förhoppningar knöts till reformen trodde knappast någon att den skulle gå att genomföra helt smärtfritt. Jag tror att den dåvarande regeringen, , , polisledningen och polisfacket arbetade med de allra bästa intentioner. Men ingen kunde vid veta vilken dramatiskt förändrad omvärld och framtid som väntade. Man kunde inte veta hur IS landvinningar och kriget i skulle driva miljontals människor på flykt. kom 163 000 asylsökande till - fler än . För att garantera ordning och säkerhet fattade regeringen beslut om att införa inre gränskontroller. Flera terrordåd i vår omvärld har lett till förhöjd terrorberedskap och ett behov av att utveckla vår förmåga att förebygga, försvåra och förhindra terrorbrott. Allt detta skedde som polisens nya organisation sjösattes. Det har självklart påverkat och skapat stora påfrestningar för svensk polis. Det finns också, precis som vid alla större omorganisationer, beslut som blev fel, saker som borde ha gjorts annorlunda och rutor och streck som inte klarade av mötet med den krassa verkligheten. kommer Statskontorets första delutvärdering av reformen. Jag kan vara mycket tydlig: Målet är inte världens vackraste omorganisation. Målet är tryggare medborgare och minskad brottslighet. Vi har ett gemensamt ansvar för att korrigera brister men också för att bygga vidare på sådant som har blivit bra. Trots allt som skrivs och sägs om svensk polis görs stordåd av 29 000 hårt arbetande medarbetare. Ta , där det fanns stora problem med gäng och med grov organiserad brottslighet. Efter en stor insats där kommun, myndigheter och polis samarbetade är nu en betydligt tryggare plats . Ta , där polisen lyckades oskadliggöra gärningsmannen efter att man kommit till platsen. Ta utanför , där polisen kraftsamlar och där det jobbar dubbelt så många poliser som . Ta utvecklingen i , där man hade mycket svårt att få fällande domar i de många skjutningar som drabbat staden. Men efter lyckades man i en gedigen utredningsinsats koppla åtta gärningsmän till morden. Tingsrätten dömde dem till livstid för mord och till fängelse för medhjälp till mord. sköt regeringen till betydande resurser för att skulle kunna hantera den ökade arbetsbelastningen. presenterade jag och finansministern ytterligare åtgärder. Vi satsar mer på polisen. Polisen kommer även att kunna använda sitt anslagssparande . Det innebär naturligtvis en rejäl ökning av antalet poliser, men det innebär också att vi kan förbättra arbetsmiljö och arbetsvillkor för polisen. Vi kommer noga att följa resursbehovet och resultaten framåt och se till att polisen har goda förutsättningar att klara sitt uppdrag. Men om vi ska frigöra resurser för kärnverksamheten måste vi också ifrågasätta om allt det vi gör verkligen behöver göras av polisen. Därför föreslår vi också ett antal renodlingar av polisens arbetsuppgifter. Samhället behöver visa snabba, tydliga och rättssäkra reaktioner mot ungdomar och återfallsförbrytare. Jourdomstolar behöver prövas mot den här typen av brottslighet. Vi vill även se smartare påföljder för unga. Vi vill göra det möjligt att med fotbojans hjälp döma till husarrest och så att man ska kunna gå kvar i skolan men inte kunna vara ute och ränna och ställa till sattyg. Polis, räddningstjänst och ambulanspersonal har alltför länge vittnat om en utveckling med mer hot och våld. Att ge sig på den som är satt att hjälpa andra är rent ut sagt för jävligt. Vi måste arbeta långsiktigt och förebyggande för att förbättra situationen. Men vi måste också skärpa straffen för den som attackerar blåljuspersonal. Vi har vidtagit en rad åtgärder för att stärka samhällets motståndskraft mot den grova organiserade brottsligheten. Så sent som trädde ett tjugotal nya lagar i kraft. Vi inför sekretessbrytande bestämmelser och öppnar upp för lokalt myndighetssamarbete. Vi gör det möjligt att döma gängledare för att de inte har förhindrat brottslighet som de känner till. Vi utreder införandet av hemlig dataavläsning så att de hemliga tvångsmedlen kan användas även mot dem som använder sig av krypterade plattformar såsom och . Det handlar om utökat förvärvande, alltså att det är lättare att förverka brottsvinster för den som döms för allvarlig brottslighet. I stoppade polisen så sent som en grovt kriminell person i en . I stället för att ge sig ut i krognatten fick han lämna ifrån sig Porschen och gå hem. Han fick också lämna ifrån sig klockor och smycken värda . Steg för steg förstärker vi polisresurserna i socialt utsatta områden. Steg för steg gör vi det svårare att vara kriminell. Svensk polis måste fungera. Dramatiskt fallande utredningsresultat, larmrapporter, en polis som alla gånger inte rycker ut vid brottslighet och svårigheten att komma fram till polisen på telefon kombinerat med stora utmaningar är exempel på att polisen har allvarliga problem. Listan på tillkortakommanden kan göras mycket längre. Kritiken står som spön i backen, och den rör stort som smått. Man har ibland svårt att sortera ut om det över huvud taget är något som sker som är rätt, och det är bra att det lyfts fram att det också finns ett och annat som hanteras rätt. Polisens huvuduppgift är att ingripa mot och utreda brott. Ingen annan har den uppgiften. Polisens unika samhällsuppdrag gör att det ställs och ska ställas krav på myndighetens effektivitet, kompetens och måluppfyllelse. har polisen fått allt svårare att klara sina uppgifter. Andelen uppklarade brott var den lägsta . Det är inte en entydig trend nedåt vi har sett, utan vi har haft en och annan uppgång också. Men det här har vi sett en nedgång. När jag diskuterade den här frågan med inrikesministern var beskedet att det kommer att bli ännu sämre - ännu sämre än vad vi har sett på väldigt . Vad tänker regeringen göra åt det? Regeringen och inrikesminister måste ta de här problemen på allvar. Det räcker inte med att lyssna eller att följa utvecklingen. Det krävs tydliga besked, och det krävs initiativ. Regeringen har bett att utreda orsakerna till den låga brottsuppklaringen. Det är ju bra, men vi kan inte vänta på en utredning som tar , utan vi måste ta itu med sådant där det redan finns kunskap om bristerna. Väl beprövad teknik och rutiner som fungerar när de används lyfter faktiskt brottsuppklaringen, och vi ser det på vissa håll. Varför inte se till att sprida kunskaperna och ställa krav på förstahandsinsatser så att man gör brottsplatsundersökningar, tar vara på bevis och vittnesmål och tillför nya uppgifter och så vidare? Det finns massor som kan göras här och som inte kräver någon som helst analys och som kan förbättra sådant som vi vet fungerar dåligt. En av grundidéerna med polisreformen och den nya organisationen var att man skulle arbeta mer effektivt över hela landet och över gamla revirgränser. Vi ser fortfarande väldigt lite av det. Ofta får vi ändå höra att alla problem beror just på den här polisreformen. Att genomförandet inte i varje del fungerat råder det ingen tvekan om, och vi får den här rapporten från Statskontoret. Det är självklart att uppenbara brister ska rättas till. Jag tror inte ens att det är politiskt kontroversiellt. Jag tror att vi kommer att vara helt överens om den saken. Det som bekymrar mig är att många gärna skyller på organisationen när det handlar om vilka initiativ man tar på fältet och vilket ledarskap som utövas i vardagen. Det är inte politikernas fel när man tappat bort och sedan lägger ned en utredning om pistolhot mot ett äldre par på en kyrkogård i . Det är inte politikernas fel när en misshandlad kvinna i blir liggande medvetslös i timmar och polisen - när man äntligen kommer - inte går in eftersom det är släckt i bostaden. Det är inte politikernas fel när man lite halvhjärtat svarar en person som har hittat en misstänkt rånarbil i skogen strax efter ett väpnat rån utanför . Det här handlar om kultur, ledarskap och rutiner, och det går inte att skylla på organisationen. Problemet består av två delar, och de är kulturen och naturligtvis resurser. Det kan vara orsakerna till den här typen av problem som allmänheten diskuterar. När det gäller resurser är regeringens budgetförslag en besvikelse. Polisen har begärt kraftfull förstärkning, och medborgare som har upplevt att polisen inte fungerar tycker naturligtvis att resursförstärkningar borde komma. De förslag som har presenterats innebär vid full utbyggnad en ökning av budgeten med 1 miljard till 2020. Regeringen gör naturligtvis en poäng av det här, för det är mycket pengar. Bekymret är att rikspolischef redan har lovat bort huvuddelen av de här pengarna till civilanställda. Om vi har räknat rätt blir det inte så mycket kvar till rena polissatsningar. Det är möjligt att det får justeras nu när man har svart på vitt vad regeringen kommer med, men det blir ingen kraftig förstärkning av antalet poliser. Men det behövs därför att befolkningen har vuxit och utmaningarna är större . och övriga allianspartier kommer att göra skillnad, för vi kommer att lägga resurser på fler poliser och fler civilanställda. Det kommer att behövas. Vi moderater lägger i våra förslag fokus på poliser som i första hand ska sättas in i utanförskapsområden och i glesbygd där problemen är som allra störst. Vi vill naturligtvis också se att det blir fler civilanställda som kan avlasta polisen. Vi tycker också att det behövs en lägstanivå när det gäller antalet poliser som en kvalitetsgaranti, för det är bara utbildad polis som kan genomföra vissa uppgifter. Jag har tidigare sett hur man har lekt svälta räv med polisorganisationen genom att spara på antalet poliser, och det vill vi inte se igen. Rättsväsendet måste vara starkt. Polisen måste vara stark. Det kräver åtgärder och att vi tar Statskontorets rapport på allvar. Men det kräver också insatser här och från regeringen. Vi har en konkret plan för vad som behöver göras. Regeringen svarar med att man tänker efter, och man siffertrixar och menar att det här nog är polisorganisationens ansvar. Men, inrikesminister , du måste svara på hur polisen ska bli mer effektiv och hur fler brott ska upp. har väckt initiativ till den här debatten om polisens situation. Det skadar sannerligen inte att prata om den . Problemet är bara att , liksom troligen alla andra, kommer att ha ett högt tonläge och slå sig för bröstet i den här debatten. Det blir aningen svårt att göra med trovärdighet med tanke på de andra partiernas politik för just polisen . Låt oss börja med . Vad föreslog de till budget i den senaste skarpa budgeten som de lade ? Inte en enda krona mer. Faktum är att om man tittar på deras budgetförslag ser man att de drog ned på medlen till rättsväsendet totalt sett. mindre ville de lägga på brottsförebyggande arbete. Det var deras förslag för mindre än . Egentligen ville dra ned ännu mer på rättsväsendet. I deras ursprungliga förslag ville de dra ned med , men de fick inte göra den pris- och löneomräkning de hade velat göra. ville de dra ned med , ville de dra ned med och ville de skära ned på rättsväsendet med över en halv miljard. Det här var alltså för mindre än , och står de här och låtsas att de är rättsväsendets försvarare när det var de som ville dra ned allra mest av alla partier i den här . Det är inte speciellt imponerande. Vad kan vi säga om Liberalerna då? Det är samma sak där. De ville förvisso inte dra ned lika mycket - bara 10 miljoner på rättsväsendet. De lade lite mer på polisen: . Sätter man det i relation till po-lisens budget på framgår det att Liberalernas satsning var en ökning med 1/4312 av polisens budget. I princip var det alltså absolut ingenting. Inte nog med det. Vad gick deras satsning på 5 miljoner till? Jo, den ska vara öronmärkt för stöd till lokalt arbete i kommuner för att förebygga radikalisering till våldsbejakande extremism. I en debatt i Aktuellt förklarade närmare vad det betydde: mer pengar till fritidsgårdar och moskéer. I bästa fall gör det ingen skillnad. I värsta fall förvärrar det situationen genom att pumpa mer skattepengar till precis de organisationer där radikalisering sker. De var något bättre. De satsade på polisen, varav större delen skulle gå till . Men det var ingen budget för civilanställda och ingen budget för så mycket mer än så. KD lade , vilket också det är en minimal satsning. Om man tar ett snitt av allianspartiernas satsningar på rättsväsendet ser man att de alltså skulle satsa mindre än vad den socialdemokratiska regeringen gjorde . Jo, i den första budgeten som de lade underfinansierade de polisen med jämfört med vad sa behövdes. Året därpå hade de fått pli på socialdemokraten , för då behövde polisen helt plötsligt inte den där miljarden utan efterfrågade 1 miljard mindre - det var såklart bekvämt för regeringen - bara för att strax efter att förra årets budget kommit i panik säga: Oj, vi behöver visst mer pengar! Man skulle med lätthet kunna säga att inget parti förutom lyckades förutse behovet hos polisen. Vad gjorde vi i motsats till alla andra? Vi satsade stenhårt på rättsväsendet och framför allt på polisen. föreslog vi 2 700 miljoner extra till rättsväsendet varav 1 ½ miljard gick till polisen. Det är 300 gånger mer än vad Liberalerna satsade eller 30 gånger mer än vad satsade. , alltså , föreslog vi 2 miljarder extra till rättsväsendet, varav nästan hälften gick till polisen, bland annat i form av en satsning på 7 000 nya poliser - inte 1 000, som var inne på, även om de nu höjde till 2 000. Vi skrev också i vår budget att vi behöver ha ett mål som är anpassat efter befolkningsutvecklingen - 250 poliser per 100 000 invånare - så att vi kan bibehålla den här nivån. är vi nere på samma polistäthet som 2006 när gjorde sin satsning på polisen. Det jag beskriver här, herr talman, är ett mönster som jag under ett bra tag har försökt att poängtera i kammaren, nämligen de andra partiernas förmåga, eller brist på förmåga, till analys av verkligheten. I otaliga frågor har vi år ut och år in sagt vad som behövs. De andra har förnekat det och skrattat åt oss. har de sagt att vi gör efterhandskonstruktioner. Men vi har haft rätt när det gäller invandringspolitiken, vilket vi kunnat se. När det gäller åldersbestämning har alla helt plötsligt vänt på en femöring. På samma sätt är det med tiggeriet, försvaret, energipolitiken och en mängd frågor inom kriminalpolitiken. står återigen dessa partier, som konsekvent underfinansierat polisen, yrvaket och låtsas som att de är handlingskraftiga när de varit precis tvärtom. I mitt andra inlägg kommer jag att gå in lite mer i detalj på vad som behövs förutom utökade resurser till polisen. Det handlar framför allt om en ledarskapsfråga inom , där kanske är den största symbolen för misslyckandet. Man bjuder kriminella på kaffe och bullar eller varmkorv och låter inte de egna poliserna utföra de arbetsuppgifter som de faktiskt är ålagda att göra, bland annat att hitta illegala invandrare. Detta stoppar man i den politiska korrekthetens tecken, vilket jag kommer att gå in på lite mer i mitt nästa anförande. Under inledningen av denna debatt har vi fått höra om en rad olika utmaningar som svensk polis har ställts inför . Vi har hört om hur en stor omorganisation har skapat osäkerhet och gjort att många som arbetar i polisen inte längre har vetat hur deras arbetssituation kommer att bli framöver. Omorganisationen var planerad att pågå till slutet av 2016, alltså . är för många att behöva fundera. Jag tror att vi, precis som inrikesministern var inne på, i efterhand kan vara efterkloka om det som kunde ha gjorts annorlunda. Visst är det naturligt och viktigt att vi som politiker sätter ljuset på utmaningarna och letar efter lösningar på problemen. Den som är nöjd med sakernas tillstånd har inte mycket att göra i politiken. Vi behöver ta tag i de vikande utredningsresultaten, men dem kan vi inte skylla på omorganisationen. har satt ljuset på denna fråga. Polisen har haft dåliga utredningsresultat som inte har blivit bättre, trots historiskt stora satsningar på polisen. Jag tror att det var detta som den gamla regeringen såg, och det var ett problem som man ville lösa genom att få en effektivare polis och organisation. De resultat som en enig riksdag efterfrågade syns ännu inte. Detta måste vi fortsätta att bevaka. har polisen redan många svar. gjordes en genomlysning av polisens arbete med utredningar av sexualbrott. En rad förslag som kan genomföras redan nu har presenterats. Samma sak gäller på område efter område. På it-sidan har polisen en ny strategi som kommer att leda till ett effektivare arbete och en effektivare användning av de it-verktyg som redan finns . Vi har utmaningar, och det finns många utvecklingsarbeten som har satts igång. Visst är det viktigt att prata om problemen, men låt oss inte glömma de fantastiska insatser som genomförs av poliser och annan personal inom . Låt oss inte glömma bort att polisen har gjort något som vi i politiska diskussioner ibland har hört skulle vara omöjligt: De har utrett terroristbrott, vilket har lett till fällande domar för brott begångna utomlands. Det är något som i vissa av våra debatter ibland har sagts vara omöjligt. Vi har sett lagföring av högerextremister och vänsterextremister. Det pågår mycket gott arbete inom svensk polis. Många vill bli poliser i , trots den hätska diskussionen i medierna om många av de problem som poliser möter i sin vardag. Och trots debatter om lönenivåer och arbetsmiljö är det fortfarande ett mycket attraktivt yrke som rekordmånga söker sig till. Till vårens utbildning har 8 382 personer sökt. Det gläder mig att många vill arbeta inom och bidra till svensk polis. Tack vare de satsningar som regeringen har utlovat i höstens budget kommer fler också att få den möjligheten framöver. Jag vill inte gå tillbaka till eller delta i den diskussion som fördes i kammare då vi satte siffror på hur många som skulle finnas i de olika yrkeskategorierna inom polisen. Jag tror att den mest framgångsrika modellen för styrning av svensk polis är regeringens inriktning bort från pinnjakt och sifferstyrning - enkla mål - och att man i stället låter polisen fatta beslut utifrån de lokala problembilderna och den behovsanalys de gör. I mitt nästa inlägg kommer jag att fortsätta att berätta om vilka utmaningar vi i vill ta oss an och vilka lösningar vi tycker är viktigast. Syftet med denna debatt är att få svar på hur vi kan förbättra situationen för polisen och hur regeringen tänker ta ansvar för tryggheten. , poliserna och allmänheten förtjänar att få veta detta. Debatten är angelägen eftersom människors trygghet hotas när polisen inte får rätt förutsättningar att klara sina uppgifter. Den är angelägen eftersom polisens uppdrag är grundläggande för ett fungerade rättssamhälle. Detta är också ett exempel på den tudelning av - mellan trygghet och otrygghet - som vi måste bryta. hade fler poliser sagt upp sig jämfört med . hotar med strejk, och allt färre brott upp. För tog rättspolitiske talesperson emot 5 000 namnunderskrifter för ökad trygghet och fler poliser. Det var namnunderskrifter som samlats in i län. Runt om i hela landet finns samma oro som i . Den handlar om att polisen inte längre räcker till och kan upprätthålla tryggheten. När bemanningen inte räcker till, när poliskontor läggs ned och poliser flyttas runt skapas otrygghet. När bilbränder, stenkastning mot blåljuspersonal och organiserade stöldturnéer bildar ett mönster är rättssamhället under attack. Då måste vi vara tydliga. Det ska aldrig tolereras. Det ska alltid bekämpas. Polisen behöver nödvändiga resurser för att kunna göra sitt jobb, och den behöver en lagstiftning som möjliggör detta. Det är uppenbart att polisen är i behov av mer resurser, och det är uppenbart att är i behov av fler poliser i yttre tjänst. Det är också därför har anslagit mer än en halv miljard till polisen , vilket ska jämföras med regeringens 100 miljoner. Vi satsar över 2,4 miljarder på den öppna polisen, vilket bland annat skulle innebära 2 000 fler poliser och extraresurser till såväl utredningsverksamhet som bättre arbetsvillkor. Vi satsar 50 trygghetsmiljoner för att öka närvaron och utreda fler fall av ofredande, bland annat på musikfestivaler. För att kartlägga hedersbrott har vi begärt att en hederskommission tillsätts, så att det blir möjligt att göra effektiva insatser mot dessa fruktansvärda handlingar: könsstympning, förföljelse, tvång, våld och mord. Vi låter polisen göra ett anslagssparande och använda 415 miljoner års budget . Med budget får polisen nästan 1 miljard i resursförstärkning, betydligt mer än vad regeringen lägger. Vi har också föreslagit tydliga straffskärpningar för brott mot blåljuspersonal och nya hårdare straff för den som kastar sten mot polis eller hindrar utryckningsfordon från att komma fram. Vi är tydliga med att den omorganisation som polisen nu gör är följden av en bred politisk enighet och ska genomföras på ett ansvarsfullt sätt, men att regeringen måste visa ett större ledarskap. Det är uppseendeväckande att regeringen inte tar de alarmerande uppgifter som kommer från polisen i omorganisationens spår på större allvar. Målsättningarna med omorganisationen måste följas upp. Ambitionen att den skulle leda till en ökad polisnärvaro ute i samhället måste bli verklighet. Ansvaret för att genomföra fattade beslut vilar tungt på regeringens axlar. Jag välkomnar att regeringen har lyssnat på oss och övriga allianspartier, som länge krävt budgetförstärkningar. Men det är synd att satsningarna knappt ens är halvhjärtade, och det är allvarligt att de enda betydande tillskotten ligger alldeles för långt fram i tiden, för krisen råder här och . Men medan regeringen avvaktar och satsningarna dröjer fortsätter och övriga i Alliansen att driva på. Vi menar allvar med att tryggheten måste öka i hela landet och att polisen är en av nycklarna för att göra detta möjligt. vill se ett nytt ledarskap för , ett tydligt ledarskap för polisen och en bred och ansvarsfull politik för trygghet i hela landet.