kam-fs · H4C120160929fs · 2016-09-29 14:00:00 — Men ligger det stora satsningar i budgeten - det nämndes tidigare. Men de ligger väldigt långt fram. Tyngden ligger på 2019 och 2020. Då kan man tänka: Det är en annan mandatperiod, och förhoppningsvis är det en annan regering. Vilka är tankegångarna i fråga om att det ligger så långt fram? Tack, , för frågan! Regeringen har inte väntat med att göra stora insatser till nästa mandatperiod. Vi lade tvärtom redan i vår första budget 1,24 miljarder mer till järnvägsunderhåll. skedde det olyckliga att den budgeten inte gick igenom, men vi lyckades ändå skrapa ihop hälften av det. Åren efter det har vi lagt 1,34 miljarder ytterligare till järnvägsunderhåll. Det är rejäla pengar, och de gör god nytta ute i vårt järnvägssystem. Sedan tror jag att vet att infrastruktur planeras i form av att man lägger nya ramar för nästa planperiod. Det innebär att när vi tittar framåt bygger vi naturligtvis på ett antagande om hur vi tänker oss att ramarna för nästa planperiod ska se ut. Det har vi svårt att påverka innevarande period. Men i de budgetar vi har lagt fram har vi tillfört medel till järnvägsunderhåll, och vi fortsätter att göra så. Jag får tacka för detta klarläggande. Men i den allmänna diskussionen talas det ändå om dessa satsningar. Jag gick upp här för att jag känner att det blev en felaktig historiebeskrivning när det i debatten talades om att det inte hade varit något järnvägsunderhåll . Faktum kvarstår: Alliansregeringen och Liberalerna fördubblade järnvägsunderhållet . Ja, och det var bra att ni till slut vaknade upp ur törnrosasömnen, där finansministern hävdade att vi hade överinvesterat i järnväg, och att ni till slut insåg att det behövdes åtgärder. Vi är glada för det. Vi fortsätter på den inslagna vägen och ökar ambitionsnivån ytterligare, för det behöver svensk järnväg. Min fråga går till statsrådet . arrangerar EU och ett gemensamt toppmöte i . Det är ett viktigt möte, för säkerhetsläget i försämras. Det blir allt svårare för biståndsorganisationer att verka, och vi ser att många av de framsteg som har uppnåtts genom civila biståndsinsatser nu hotas. I går publicerade ett läckt så kallat icke-papper från kommissionen, där det framgick att EU vill använda sitt bistånd till för att utpressa regeringen i när det gäller att ta emot deporterade flyktingar. Om inte tar emot 80 000 deporterade afghanska flyktingar från EU hotar EU med att dra in biståndet till ett av världens fattigaste länder. Jag vill därför fråga statsrådet och ministern för internationellt utvecklingssamarbete om stöder kommissionens icke-papper. Är den beredd att minska stödet till utbildning av barnmorskor, stödet till flickors skolgång och stödet till vårdcentraler på landsbygden om den afghanska regeringen inte tar emot än fler deporterade flyktingar? Här vill jag vara väldigt tydlig. villkorar inte bistånd på det sättet. är det största biståndsland som har samarbete med - utvecklingssamarbete. Vi har redan gjort en utfästelse som är den längsta som något givarland har gjort i fråga om : ända . Det är viktigt, ser vi, för att bygga upp ett stabilt samhälle. Tyvärr ser vi nu att säkerhetsläget är sämre sedan trupperna drog sig tillbaka. Och inte minst ekonomin har gått väldigt mycket sämre när de stora utländska trupperna har dragit sig tillbaka. Här behöver vi finnas kvar för att långsiktigt förebygga att människor tvingas fly på grund av krig eller kanske av ekonomiska skäl, att de faktiskt inte kan överleva i det egna landet. är mycket engagerat i , och civilsamhället är aktivt. Och det kommer vi att fortsätta att vara. Jag tackar statsrådet för det mycket tydliga svaret. Jag hoppas att statsrådet nu är beredd att agera på EU-nivå för att EU inte ska villkora sitt bistånd till . Både jag och har besökt . Efter mitt besök i landet kan jag inte se hur regeringen i ska ha förmåga eller kapacitet att erbjuda deporterade flyktingar säkerhet och en medmänsklig tillvaro. Delar min bild, eller anser att den afghanska regeringen har kapacitet och förmåga att ta emot 80 000 deporterade flyktingar från EU? Ja, det stämmer att jag har varit i och samtalat med civilsamhällesorganisationer, regeringen och myndigheter på olika nivåer. Det är ett land som har väldigt stora utmaningar, inte minst säkerhetsutmaningar nu när talibantrupper faktiskt avancerar. Det är svårt. är det klart att asylrätten ska gälla. Varje land har ett ansvar för sina medborgare, men att deportera . Här byter vi ämne fort. Min fråga går till sjukvårdsminister . Alliansregeringen satsade väldigt mycket på att samverka mellan olika departement. Jag jobbar vanligtvis med kulturfrågor, men samarbetade sjukvårdsministern med kulturministern väldigt effektivt. Lyckade exempel är Skapande skola och även Idrottslyftet. Sjukvårdsministern har varit väldigt aktiv i debatten gällande barns rörelse och att det är viktigt att röra på sig. Min fråga till statsrådet gäller kultur och hälsa. Vilka satsningar tänker regeringen utarbeta för kultur och hälsa? Vi kan använda kulturen till väldigt mycket för ökad hälsa i befolkningen. Tack för frågan, ! Jag håller helt med om att kultur är något oerhört viktigt för hälsan. Inte minst vet vi från senare års forskning att människors status i samhället - hur man ser på sig själv och omgivningen samt inflytande över både närmiljön och samhället i stort - är avgörande för hälsostatusen. Detta gäller inte minst i fråga om förväntad medellivslängd. Regeringen gör ett flertal satsningar på kultursektorn. En av de mest omdebatterade har varit gratis inträde till statliga museer - en fantastisk reform som erbjuder inte minst barn och unga från mindre bemedlade hem möjlighet att kunna ta del av vårt rika, fantastiska kulturarv. Vi gör också satsningar i skolan och på och har ett brett anslag för att kulturen ska komma så många människor till del som möjligt och bland annat bidra till bättre hälsa. Tack för svaret, statsrådet, även om jag inte fick något svar på frågan! Fri entré på museer gagnar självklart stockholmare och tillresta men inte andra människor i vårt land. Men kultur och hälsa var frågan, till exempel kultur för äldre. Vi i alliansregeringen avsatte avsevärda summor för att äldre skulle få behålla sina förmågor med hjälp av kultur. Vi hade också kultur på recept. Tänker man göra någonting? Jag tycker nog, , att jag har svarat på frågan! Det är klart att de kultursatsningar som regeringen gör har många olika syften. Ett av dessa syften är öka människors välbefinnande och därmed också förbättra hälsan. Jag tycker att vi måste se det breda hälsoarbetet på precis det sättet. Hur kan vi samordna det vi gör inom olika sektorer för att bidra till en bättre hälsa i befolkningen? Det är regeringens målsättning. Det händer mycket inom digitaliseringen, inte minst på de områden som statsrådet ansvarar för. Det är av stor betydelse för effektiviteten - och även för den framtida finansieringen av välfärden - att vi nyttjar ny teknik på bästa sätt och att man i offentlig verksamhet arbetar så smart som möjligt. Därför är det med viss besvikelse jag noterar att regeringen i sin budgetproposition inte verkar ha några konkreta förslag för att säkerställa att inte bara har en vision, utan att det också finns en realistisk möjlighet att verkställa den. Samarbetet med Kommuner och Landsting är viktigt, men behövs en nationell handlingsplan så att det som måste samordnas och tas tag i nationellt också hanteras på det sättet. Jag vill därför fråga statsrådet: jag missat någonting i budgeten? Om inte - hur anser att vi kan nyttja digitaliseringens möjligheter för att främja god kvalitet och förbättrad effektivitet inom hälso- och sjukvården liksom inom omsorgen? Svaret på första fråga är: Ja, hon har missat någonting i budgeten! Vi avsätter bland annat pengar till en professionsmiljard. Ett av tre prioriterade insatsområden är just ehälsoarbetet. Jag håller helt med . Om vi kan förbättra ehälsan inom den svenska hälso- och sjukvården har vi inte bara en stor effektivitetsvinst att göra, utan vi kan också värna patientsäkerheten och ta till vara resurser - bland annat personalresurser - på ett mycket bättre sätt. Regeringen håller just , tillsammans med SKL, på att ta fram en ny styrmodell för ehälsoområdet. Vi håller också på att ta fram en ny handlingsplan som konkret ska stipulera vilka steg som ska tas för att uppfylla visionen om att vi 2025 ska vara det land som bäst tar till vara digitaliseringens möjligheter inom sjukvården. Vi gör också konkreta lagförändringar. Jag hoppas att kunna presentera en lagförändring som innebär att vi får på plats en gemensam läkemedelslista, någonting som efterfrågats inom den svenska vården. Jag hittade dessa och några andra fina ord, men i budgetdokumentet gav ordet digitalisering bara fyra träffar. Det ändrar heller inte det faktum att det även handgripligen måste hända saker. Om socialdemokrater och miljöpartister inte ens tänker ta fram en nationell handlingsplan, hur ska då arbetet ske och samordnas? Därutöver genomförs många relevanta projekt framgångsrikt ute i landet, men man går sedan inte vidare med implementeringen nationellt. Hur ämnar statsrådet säkerställa att det sker? Jag tror inte att man kan basera sin kritik mot regeringen på en textsökning i ett dokument, utan man måste faktiskt se på det vi har producerat. Det vi har gjort är - förutom att antal överenskommelser med Kommuner och Landsting där vi har tillsatt pengar - att vi har aviserat att det kommer en konkret handlingsplan i närtid. Vad jag förstår är detta precis vad efterfrågar, så jag uppfattar det som att vi är överens om både digitaliseringens möjligheter och behovet av att snabbt agera. Min fråga går till biståndsminister . Vi vet alla att läget i världen är förfärligt på många sätt. Många människor är på flykt, och det är framför allt många barn som lider. I höstbudgeten finns en viktig satsning för att hjälpa barn på flykt , vilket gör mig väldigt stolt. Men kan biståndsministern berätta lite mer om vilka specifika satsningar man har tänkt göra? Behovet av humanitär hjälp har ökat lavinartat . FN:s appeller har bara besvarats till knappt hälften. I regeringens höständringsbudget som vi nu lämnat in kunde vi särskilt avsätta 2 ½ miljard till humanitära ändamål, varav en halv miljard specifikt till . är den organisation som bidrar till skolgång i flyktingläger och till flyktingbarn. Hälften av världens alla flyktingar är barn, medan en tredjedel av världens befolkning är barn, så proportionellt sett är andelen barn i flyktingpopulationen större än i populationen som helhet. Det är särskilt viktigt att vi ser till att inte förlora dessa generationer av barn. Tack, statsrådet! Jag undrar också om det finns några särskilda tankar om hur man ska hjälpa barn på flykt att kunna gå i skolan. Vi har sett, åtminstone i min hemkommun , hur otroligt viktigt det är för barn som slitits bort upp ur sin vardag att få komma in i något slags normalitet och att få fortsätta sin undervisning. Har regeringen sådana satsningar? Jag tackar för frågan. I och med att de humanitära appellerna är så underfinansierade - och här är ett av de tio länder i världen som står för av den humanitära finansieringen - börjar man med tält, skydd, filtar och mat. Utbildning och sociala insatser kommer längre ned på listan. Därför har vi särskilt gett pengar till . Det är den organisation som bidrar med utbildning i flyktingsituationer. Inne i är det dock svårt. Min fråga går till statsrådet . I början av den här månaden skrev tidningen att ministern inte vill se obligatoriska tbc-tester på asylsökande. Detta uttalande gjordes i samband med att spridning av tuberkulos upptäckts på ett hem för ensamkommande flyktingbarn. Det visade sig att flertalet av dem som testats positivt inte hade genomgått någon hälsoundersökning eller andra tester vid ankomsten till . Att smittbärare placeras tillsammans med friska i boenden är knappast lämpligt ur smittskyddssynpunkt. Därför lyder min fråga till statsrådet: åtgärder avser statsrådet att vidta för att öka andelen som genomgår hälsoundersökningar, så att vi på ett tidigt stadium kan fånga upp potentiella smittspridare? Regeringen har , då ett väldigt stort antal asylsökande kom till , vidtagit en lång rad åtgärder för att öka antalet hälsokontroller och förbättra genomströmningen. Det har handlat om allt ifrån att införa samordningsnummer för att sjukvården lättare ska kunna hålla koll på patienterna till att förenkla den typen av kontroller i de led där det går att förenkla. Vi har också upptäckt att verksamheten i många landsting har varit undermålig under , men den har börjat effektiviseras när man har sett att behoven har ökat. Därmed har också genomströmningen ökat. har naturligtvis tittat närmare inte minst på risken för tbc-spridning, och man konstaterar att den fortsätter att vara låg. Det är just riktade hälsokontroller och riktade insatser som är det effektiva sättet att förebygga spridning av tbc. Tack för svaret! Jag tror att det är rätt tänkt. Men det är ändå viktigt att hälsoundersökningarna görs på ett tidigt stadium efter anländande. I det aktuella fallet har sjuka barn placerats med friska barn. Det har resulterat i att några har smittats. Varje smittat barn är ett misslyckande. Det sistnämnda håller jag helt med om. Det har vidtagits en lång rad åtgärder av landstingen och av staten för att förbättra tillgången till hälsokontroller. Det syns en märkbar förbättring. Det viktigaste nu är att följa de rekommendationer som och smittskyddsläkarna runt om i landet ger, nämligen att inte springa iväg och kräva obligatoriska kontroller - som dessutom är ett grundlagsbrott. Min fråga riktar sig till statsrådet . har regeringen fattat beslut om att lägga fram propositionen Ökad tillgänglighet till sprututbytesverksamheter i . Men denna möjlighet har funnits i . Trots det är det endast sju mottagningar som har införts i fyra landsting. Hur kommer förslaget att möjliggöra att sprututbytesverksamheten når dem som verkligen behöver den? Det är en både humanitär och smittskyddseffektiv verksamhet. Tack, , för frågan! Det är mycket riktigt så att möjligheten att erbjuda sprututbytesverksamhet har funnits , men det har funnits ett krav på att landstingen måste vara överens med den kommun där sprututbytesverksamheten ska ligga. Det har uppenbarligen betytt att verksamheten inte har kommit igång på många platser. Det regeringen gör nu är att lägga ansvaret helt och hållet på landstingens sida. Det är helt i enlighet med övrigt ansvar för smittskydd, som ligger helt och hållet på landstingens sida. Det positiva är att en rundringning som har gjort har visat att i stort sett alla landsting planerar eller diskuterar att införa sprututbytesverksamhet. Jag hoppas att vi med lagförslaget kan se en kraftig ökning av sprututbytesverksamheten över hela landet. Tack, , för svar på frågan! Min följdfråga blir naturligtvis: Hur kan vi se till att kommunerna fortsätter att engagera sig i frågan, och hur tillvaratar vi deras möjligheter? Det kommer även i fortsättningen att finnas ett krav på att landstingen samråder med kommunerna inom sina områden innan man startar sprututbytesverksamhet. Det finns krav på att landsting och kommuner ska teckna samordningsavtal för vård och behandling av personer som befinner sig i missbruk och beroende. Via avtalen ges alla möjligheter för kommunerna att fortsätta att ha ett inflytande över de delar som har att göra med vård och behandling av missbrukare. Frågan går till statsrådet . Uppgifter i medierna har visat att biståndsmedel har använts till kampanj för en plats i . Konferenser vars syfte har varit att vara en del i kampanjen har betalats med medel som inte har redovisats av . På vilket sätt har biståndsministern ytterligare bidragit från sitt utgiftsområde till kampanjen? Borde inte de kostnader som jag har refererat till redovisas som kampanjkostnader? Kan statsrådet garantera att inga andra stiftelser eller fonder har använts i kampanjen på det sätt som rapporterats i medierna? Tack för frågan - även om jag är lite förvånad över att den kommer eftersom utrikesministern och jag har redovisat kostnaderna för kampanjen för utrikesutskottet. Alla kostnader är helt öppet redovisade. Det som har redovisats i tidningar har handlat om sådant som faller inom biståndsverksamheten. Det har inte varit någonting utöver det vanliga som biståndspengar används till, till exempel konferenser och att bjuda in deltagare från utvecklingsländer. Även alliansregeringen hade stora konferenser i , till exempel om SRHR-frågor. Det är inget egendomligt. Vi är stolta över att nu kommer att vara representerat i från och därmed ha möjlighet att påverka. Tack, statsrådet, för svaret! Det viktigaste är att statsrådet nu garanterar att inga andra stiftelser eller fonder användes i kampanjen på det sättet som har rapporterats i medierna. Jag och övriga noterar detta, och jag tackar för svaret. Jag vill passa på att lägga till att vi gemensamt från sida ska vara oerhört stolta över det förtroende som resten av världen visade oss när blev inröstat i säkerhetsrådet i den första omgången i . 134 länder röstade på framför och . Vi har drivit en sjyst kampanj, vilket vi har visat med vår genuina solidaritet i frågor om bistånd och utrikespolitik. Min fråga går till infrastrukturminister . presenterade SL, huvudmannen för kollektivtrafiken i , sitt delårsbokslut. Det visar, glädjande nog, att tunnelbanan har god punktlighet - även om resenärerna står som packade sillar. Bokslutet visade också att det finns stora problem med punktligheten för bussarna. I en artikel i de stora morgontidningarna tycks trafiklandstingsrådet, också moderat, i huvudsak skylla ifrån sig på många olika aktörer, bland annat regeringen. Jag vill fråga infrastrukturministern vilket ansvar regeringen har för kollektivtrafikproblemen i . Tack, , för frågan! Den tendens som framgår i den artikel som refereras, att ställa olika landsändar mot varandra, är oerhört olycklig. Det är viktigt att vi som har politiska förtroendeuppdrag också ser till behovet av att hela vårt land ska leva och bidra till den gemensamma välfärden och utveckling. Spårunderhåll är en viktig del av framkomligheten för framför allt pendeltågstrafiken. Där har staten ansvaret. Bland annat därför har regeringen skjutit till stora medel till järnvägsunderhållet - 1,34 miljarder 2016, 2017 och 2018 samt ytterligare medel i nästa planperiod. De flesta som sysslar med trafikpolitik vet att det fattas beslut om en nationell plan . Senast var det 2014. Det är de medlen som trafikpolitiken bygger på. Tack för svaret! I artikeln finns huvudfokus på den bristande framkomligheten för bussarna. Precis som ministern säger är det kanske inte regeringens främsta ansvar. Konkret har i dragit in 100 busslinjer, vilket inte gynnar framkomligheten för stockholmarna. Jag konstaterar att det är bekymmersamt att ansvariga huvudmän skjuter ifrån sig frågor som är deras egna. Många av de större underhållsprojekt och nybyggnadsprojekt som pågår, bland annat , Årstatunneln och en hel del annat, är baserade runt - eftersom det råder stora trafikvolymer här. Det kommunala, regionala och statliga vägnätet behöver underhållas. Men jag vågar nog påstå att när det gäller bussframkomlighet kanske inte staten är den man först ska vända sig till. Staten medfinansierar till exempel tunnelbaneutbyggnad. Bostadsbristen har ju utvecklats till en bostadskris som inte bara hindrar unga att flytta hemifrån, studenter att hitta studentboende och asylsökande att starta ett nytt liv. Den påverkar också de kvinnor som söker sig bort från sina misshandlande män. Jag besöker många kvinnojourer runt om i landet och gjorde det tillsammans med och från Gymnasieskolan i som praktiserar hos mig . Även då framkom problematiken och önskan om att ligga på vad gäller att skapa boenden. Det är inte bara brist på skyddade boenden - man vittnar om att man måste säga nej till två av tre sökande - utan också problem med utslussningsmöjligheter. Vad har bostadsministern för svar på denna effekt av bostadskrisen? Tack för frågan, ! Bostadsbristen är ingenting som har hänt de senaste två tre åren, utan den har utvecklats . Vi har byggt i mycket lägre takt än befolkningstillväxten. står vi inför ett jätteproblem, och den här successiva utvecklingen måste hanteras. Det glädjande i situationen är att vi bygger betydligt mer än tidigare och har i storleksordningen dubbelt så många påbörjade lägenheter som , när vi hade en annan regering. Min bild är att det framför allt är genom att det finns ett större politiskt engagemang ute i kommunerna som det nu byggs betydligt mer. Jag blir förvånad över svaret. Det är inte den bild jag får från kvinnojourerna. Alliansen satsade mycket på att få fram åtminstone tillfälliga boenden - det tar ju tid att bygga - genom att möjliggöra andrahandsuthyrning. Regeringen har nämnt andrahandsuthyrning i sin budget men inte ändrat ett enda regelverk. Är bostadsministern beredd att göra det så att inte dessa kvinnor behöver flytta hem igen till sina misshandlande män? Ja, vi kommer att lägga fram förslag som gör att vi kan använda det befintliga bostadsbeståndet mer effektivt. Det som bekymrar mig är att till exempel snarare har en politik där de vill dra tillbaka och minska insatserna. Vi har fattat beslut från regeringens sida om förordningar när det gäller investeringsstöd i nya hyresbostäder, som kan vara viktiga, på rimliga villkor för till exempel just utsatta kvinnor. Men det vill ta bort. Min fråga är till statsrådet . Ett område inom vården där det finns tydliga problem, inte minst i , är förlossningsvården. har flera blivande föräldrar hänvisats till andra län. Det är fortsatt barnmorskebrist, hög arbetsbelastning och bristande stöd efter hemgång från BB när det gäller till exempel amning och kvinnors psykiska och fysiska hälsa. Situationen är fortsatt ansträngd. Att inte hinna följa riktlinjer, att ha så mycket att göra att vården inte är patientsäker och att inte kunna ge bra handledning till studerande är på väg att bli normaltillståndet. Min fråga är vad regeringen gör för att komma till rätta med de problem som finns i förlossningsvården, eftervården och även annan vård som fokuserar på kvinnors hälsa. Tack, , för frågan! Det finns som säger stora problem i förlossningsvården på olika håll i landet. Störst är problemen kanske här i , där det borgerliga styret har lekt experimentverkstad med bland annat förlossningsvården i form av att introducera marknadslösningar som har visat sig inte fungera. Från regeringens sida ser vi mycket allvarligt på situationen och gör därför en historiskt stor satsning på kvinnors hälsa och då särskilt på förlossningsvården. handlar det om en halv miljard som går till bland annat förstärkt kompetensförsörjning inom förlossningsvården men också till resurser som kan användas till bättre kunskapsspridning. En stor fråga som många kvinnor oroar sig för är förlossningsskador. Här vet vi att om den senaste tidens kunskap i större omfattning kunde användas i verksamheten skulle dessa skador kunna undvikas. Jag har en fråga till bostadsministern. har regeringen presenterat sitt förslag till investeringsstöd - ett stöd som är kritiserat av både bransch och forskning. Likväl har ni framhärdat. Emellertid blev jag mycket förvånad när jag hörde att ett av kriterierna för det retroaktiva stödet är att man ska kunna garantera att inte höginkomsttagare bor i de här lägenheterna . Jag ställer min fråga på grundval av det. Då måste man alltså kringgå köer. Ska människor tvingas flytta när de får högre inkomst? Är det här ett sätt att överge den generella bostadspolitiken? Min fråga till ministern är: Vad är det för bevekelsegrunder som har gjort att ni har kommit fram till detta resultat? Det stämmer inte riktigt, det som säger. Det beslut som vi i regeringen har fattat handlar om två förordningar.