· H41019 · 2016-10-18 13:50:04 — har frågat mig om jag har för avsikt att ta initiativ som grundar sig på hållningen att det finns ett samband mellan stora vårdenheter, kvalitet och köer. Vidare ställer hon frågan vilka andra åtgärder än stora regioner som jag anser måste vidtas för att komma till rätta med de stora utmaningar som vården har. Inledningsvis vill jag påpeka att det inte finns någon koppling mellan regionfrågan som sådan och antalet sjukhus i . Hur många och vilka sjukhus vi ska ha i är en fråga för landstingen och regionerna att besluta om, såväl som efter en regionreform. Studier visar dock att det finns ett tydligt samband mellan kvalitet och volym, det vill säga hur många operationer eller åtgärder av ett visst slag ett sjukhus gör. Utredningen om högspecialiserad vård bedömer att vi skulle rädda åtminstone 500 liv om sjukhus generellt gjorde ca 100 åtgärder av respektive typ. Många sjukhus gör betydligt färre. Många patienter skulle även slippa komplikationer och försämrad livskvalitet. Sambandet talar därför för ökad koncentration av olika åtgärder i vården. Detta innebär inte per automatik att de största sjukhusen i alla avseenden skulle vara bättre - stora sjukhus har inte alltid de bästa resultaten. Enligt Utredningen om högspecialiserad vård bidrar hög personalrörlighet, höga kostnader och andra effektivitetsproblem till att stora sjukhus inte alltid lyckas utnyttja fördelarna av höga volymer. Mindre sjukhus som är specialiserade kan också uppnå höga volymer av enskilda ingrepp, och därmed få väl tränade medarbetare. Utredningen om högspecialiserad vård överlämnade betänkandet Träning ger färdighet. Betänkandet har remissbehandlats och bereds fortsatt i . När det gäller frågan om tillgänglighet och köer är detta ett mångfasetterat område. Den nationella samordnaren för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården bedömer att primärvården behöver stärkas och få ett tydligare uppdrag, så att fler människor kan få sina huvudsakliga vårdbehov tillgodosedda på denna vårdnivå. Jag delar utredarens bedömning och menar att det skulle underlätta ett snabbt och nära omhändertagande och i flera fall leda till minskade behov av sjukhusvård. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer En stor utmaning som hälso- och sjukvården möter handlar om att tillgodose behovet av kompetenta medarbetare och att använda medarbetarnas kompetens på bästa sätt. Detta är en avgörande fråga för att förbättra vården, och inte minst för att förbättra tillgängligheten. Problem med kompetensförsörjningen minskar vårdens kapacitet och därmed tillgängligheten. Omvänt kan förbättringar också öka tillgängligheten. Regeringen har, förutom en särskild professionsmiljard och en till den kopplad överenskommelse med Kommuner och Landsting, gett flera myndigheter i uppdrag att se över och lämna förslag inom centrala områden såsom bättre data för planering av kompetensförsörjning, ledarskap och bred samverkan mellan viktiga aktörer. Regeringen genomför också ett flertal andra satsningar för att förbättra vården. De generella statsbidragen till landstingen höjs. Stora investeringar görs i kvinnors hälsa, insatser för att möta den psykiska ohälsan samt för att göra cancervården mer tillgänglig och jämlik. Vi vet att många patienter vårdas på sjukhus i onödan. Patienter som är färdiga att skrivas ut från sjukhus blir liggande i väntan på öppenvård och kommunala insatser. Utredningen om betalningsansvarslagen har lämnat förslag på åtgärder som kan förbättra situationen för patienterna och frigöra vårdplatser i sluten vård. Det finns flera utmaningar som är angelägna att hantera och där regeringen redan har tagit initiativ. Ett sådant handlar om behovet av att säkerställa att hälso- och sjukvården i alla delar av landet är kunskapsbaserad och jämlik. Här har regeringen tillsatt en utredare som ska överväga och lämna förslag till hur en ökad följsamhet till nationella kunskapsstöd i hälso- och sjukvården kan uppnås. Det är emellertid min uppfattning att färre och starkare regioner är en viktig förutsättning för att svensk hälso- och sjukvård ska utvecklas på ett positivt sätt. Det är av stor vikt för att kunna upprätthålla och utveckla hög kompetens i alla delar av landet, och det är nödvändigt för att alla ska ha likvärdig tillgång till vård oavsett var i landet de bor. Jag tackar ministern för svaret. Jag har åtskilliga gånger stått i den här kammaren och försökt få svar på ett antal frågor angående den föreslagna storregionen som för oss i benämns Svealandsregionen. Dessa frågor kommer inte sällan från människor i som är oroliga för vad som kommer att hända, och de vill ha svar på vissa frågor: Hur mycket kommer skatten att höjas? Kommer vårt hett efterlängtade kollektivtrafiksystem att komma på plats som planerat? Kommer pendlarkortet att bli dyrare? Kommer att få ha kvar sina tre akutsjukhus? Ger ett stort landsting högre kvalitet på vården än mindre landsting? På vilket sätt blir vårdköerna kortare och vårdplatserna fler? Kommer akutsjukhus att läggas ned? Det är dags för ministern att klart och tydligt svara på frågor om den oro och frustration som finns där ute. Att känna trygghet är en av de mest grundläggande hörnstenarna för oss människor. Det handlar om förutsägbarhet, att veta att polisen kommer när vi utsätts för fara, att äldreomsorgen är värdig och att vården är tillgänglig och har hög kvalitet när vi har behov av den. Men det är inte självklart så i dagens . I stället för att fokusera på vårdens kvalitet och tillgänglighet ägnar sig regeringen åt att rita om och expandera länsgränser under förevändning att stora regioner är en förutsättning för vårdens framtida utmaningar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Storskalighet är inte likvärdigt med hög kvalitet och tillgänglighet. Det skriver ministern också i sitt svar på ett mycket bra sätt. Av svenska landsting är det faktiskt de små och medelstora landstingen som levererar de bästa välfärdstjänsterna till de lägsta kostnaderna. I ministerns svar står också följande, som jag tycker är mycket klokt och riktigt: "Mindre sjukhus som är specialiserade kan också uppnå höga volymer av enskilda ingrepp, och därmed få väl tränade medarbetare." Träning ger färdighet, precis som utredningens betänkande heter. I är ett sådant exempel. Man är mycket bra på att göra höftledsoperationer och gör det ofta. Då visar man också att man ligger i topp när det handlar om kvalitet. menar att större regioner medför att landstingen blir mer resursstarka utan att kunna belägga detta påstående. Det skulle jag vilja att ministern vidareutvecklar. Sex fattiga landsting blir inte per automatik en rik region. Däremot är det riktigt att byråkratin sväller. Det ser vi mycket tydligt. Exempelvis kommer skatten att höjas i många av de landsting som ska ingå i stora regioner. har till exempel sedan sin tillkomst höjt skatten med . Ändå är den regionen till ytan bara en tredjedel så stor som Svealandsregionen ska bli. En ny region måste ha legitimitet hos invånarna. De måste känna trygghet och veta att de har en tillgänglighet till hälso- och sjukvården och att köerna blir kortare. I underlag, det som vi har tagit del av, finns det väldigt lite som svarar upp mot dessa frågeställningar. Förslaget om bildande av nya regioner är ett gigantiskt socialdemokratiskt prestigebygge utan folklig förankring. Varför är det så bråttom, ministern? Frågan om legitimitet i en folkvald församling är komplex och måste också utredas ytterligare. Anser till exempel invånarna att besluten om hälso- och sjukvården är legitima om deras del av regionen konsekvent och återkommande drabbas av de strukturella förändringar som delbetänkandet förutskickar? Sjukvårdsministern har i ett antal sammanhang sagt att vi har för många akutsjukhus i . Detta uttalande har upprört många som har långt till akutsjukvården. I mitt hemlän har vi långa avstånd, speciellt i den nordligaste delen av länet som är ett område där det finns många turister men även året runt. Hur långt är det rimligt att man som patient ska behöva åka när man behöver akut vård? Blir detta bättre när vi inför storregioner? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Den nya regionen skulle omfatta hela 64 kommuner och geografiskt sträcka sig från till norska gränsen och från ned till . Det är en sträcka på som det tar närmare att köra. Vad kommer att finnas kvar i den regionen vad gäller sjukhusvård? Kan man anta att de stora sjukhusen kommer att ta alla resurser? har ett gott samarbete med länets kommuner. I ett storlän med 64 kommuner finns det anledning att anta att kommunerna, som har olika intressen och prioriteringar, skulle tappa inflytande. Erfarenhet från visar att förankring är oerhört svårt med 49 kommuner, till exempel i fråga om närvård. Vårdbarometern visar att stora landsting är sämre på att erbjuda likvärdig vård i praktiken. Ur den viktiga aspekten, förmågan att ge vård på lika villkor, ligger alla tre stora landsting i botten. En jämförelse av och öppna jämförelser ger också vid handen att det inte finns något samband mellan storleken på sjukvårdshuvudmännen och kvaliteten på sjukvården. Det hörde vi just tala om när det gäller sjukvården i . Bäst cancervård finns inte i de tre stora landstingen. Det gör inte heller lägst dödlighet vid hjärtinfarkt, kortast responstid för ambulans, lägst andel överbeläggningar eller lägst strukturerad kostnad per invånare. Inte i någon av alla tillgängliga jämförelser av svensk sjukvård kommer de tre stora landstingen bäst ut . Sjukvårdsministern har också uttalat att det ska vara statlig styrning. Jag skulle vilja veta lite mer om hur sjukvårdsministern ser på den frågan. Kommer regionformer som inte bygger på ett underifrånperspektiv, att bli bättre? Här är det nog fråga om det motsatta. Regeringen har gett kommittén i uppdrag att rita en karta med storlän. Den bärande tanken bakom idén med storregioner skulle vara att de är resursstarka. Men det finns inte belägg för det. En sammanslagning av alla sex sjukvårdshuvudmän innebär att hälso och sjukvården behöver enas om en gemensam organisation. En ny region ska ha gemensam personalpolitik, ersättningsmodell, modell för facklig samverkan och kunskapsstyrning etcetera. Mer byråkrati är inte svaret på många frågor. De administrativa vinsterna med Region beräknas till blott , vilket är ca . Det kan man jämföra med att omsätter ca . Hur skulle det göra sjukvården effektivare? har ett omfattande och utmärkt samarbete med andra regioner och landsting. Ett ovanifrånperspektiv skulle knappast gagna den enskilde patientens rätt till god sjukvård inom rimliga gränser. , närmare bestämt , stod jag och statsrådet här i kammaren och diskuterade den akuta krisen i bland annat och i svensk sjukvård generellt. Statsrådet berättade då att han skulle besöka olika landsting. Det tyckte jag var trevligt och bra. var statsrådet i mitt län, i . Då kom uttalandet om att vi har för många akutsjukhus i . Det är nästan så att man baxnar. Jag tänker därför hålla mig till att diskutera akutsjukhusen. Vi har diskuterat det andra tidigare. Jag har diskuterat regionindelningen med statsrådet . Jag tänker därför tala om akutsjukhus och . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer I svaret till koncentrerar sig statsrådet mycket på högspecialiserad vård och primärvård. Jag håller absolut med om att primärvård är otroligt viktigt. Det är kostnadseffektivt, och det är dit man ska söka sig när det gäller små saker, till exempel när man har en infektion eller när barnen har inflammation i öronen. Högspecialiserad vård är någonting som många människor kanske inte ens utnyttjar, och om man utnyttjar det gör man det förhoppningsvis bara någon eller i livet. Akutsjukvård däremot är något som ska finnas relativt nära människor, så att man kan känna att man har en chans ifall något händer. I mitt län, där statsrådets och den feministiska regeringens partikamrater styr - jag utgår alltså från att man för en feministisk sjukvårdspolitik - ska man lägga ned BB och all kvinnovård i . Det kommer att leda till att vissa kvinnor kommer att få åka mellan 10 och för att föda barn. pratar vi inte om E4:an eller stora fina vägar. Det är ganska smala, ganska dåligt underhållna vägar , vilket är oacceptabelt. Man säger att konsekvensutredningen inte är särskilt bra. Men det som kommer att hända är att fler barn nog kommer att födas i taxi och bilar - ambulanser är väl okej. Statsrådet sa att färre och starkare regioner är att föredra. Nja, jag tror inte det. I vissa fall ja, när det gäller högspecialiserad vård, men inte när det gäller den nära vården. Den måste vi ha. Människor måste kunna känna sig trygga, att man törs bo där och att man törs bli med barn. Ungefär 300 förlossningar sker på BB i . Det är inte några riskförlossningar på något sätt. Det är tvärtom en av de bästa förlossningsavdelningarna i , som utför en väldigt låg andel kejsarsnitt. Det är intressant att statsrådets partikamrat, landstingsrådet i , säger att det är rimligt att lägga ned och att flytta verksamheterna till de största städerna i . Tycker statsrådet att det är rimligt att människor ska få längre till vård, att de ska utsättas för att dö under transporter på vägarna när de ska ha en och en halv till sin akuta vård? Det skulle jag vilja få svar på. Jag tror inte att det är den vården vi vill ha. i har gjort en utredning. I Stornorrland ser det ut som på den bild som jag visar för kammarens ledamöter. Det är mellan och . Efter att en storregion har införts tror man att det ska se ut som på denna nya bild som jag visar upp. Är det så här vi vill ha det i ? I detta stora område är det fyra sjukhus. Vad ger det för jämlik och bra vård för svenska folket? Sjukvården handlar om väldigt mycket mer än storregioner. Sjukvårdsministern har lyft fram det på ett bra sätt i svaret. Det här är ändå bara ett axplock av allt som görs inom sjukvården. När det gäller geografiska avstånd finns det inget objektivt sätt att se på vad som är rimligt. I till exempel , som jag kommer från, blir det ramaskri om man ska få lite längre till sjukvården, även om det jämfört med i handlar om korta avstånd. Det är alltså alltid en bedömningsfråga. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det finns möjlighet att öka kvaliteten och att göra effektiviseringar genom att specialisera vården. Om det till exempel handlar om en planerad operation och som alltså inte behöver göras akut, som kanske bara görs en gång eller sällan - med mellanrum - tror jag att de flesta patienter kan tänka sig att åka en längre sträcka. Det behöver inte vara i den kommun där patienten bor. Det kan bli en specialiseringsvinst genom att man gör väldigt många operationer, bygger upp kvaliteten och får personal som kan denna typ av operation. Det är inte effektivt att genomföra sådana operationer överallt, på alla sjukhus. Vilken vård som ska ligga var är alltid en bedömningsfråga. Jag tror att just planerade operationer är ett exempel där man kan tänka sig längre avstånd. Det kan till och med korta köerna, i bästa fall, om man verkligen specialiserar det på ett bra sätt så att det fungerar praktiskt. Jag tror att många till och med kan tänka sig att åka till ett annat landsting för att göra en sådan operation, om det är lång väntetid i det egna , trots att det blir en lång sträcka att förflytta sig. Jag vill inte ge mig in i diskussionen om storregioner och är varken för eller emot. Det är långt ifrån avgjort om det kommer att bli några storregioner. Men det är inte självklart att storregioner per automatik skulle leda till det ena eller det andra. Det får man i så fall göra upp om i regionerna. Ett exempel på en storregion är polisen. Polisen är statlig. Hela är en region, och sedan organiserar man det såklart lokalt. Men det betyder ju inte per definition att det är långt till polisen. Det finns självklart människor som har långt till polisen, men man kan ju organisera den verksamheten i ett större geografiskt område. Man måste se på så mycket mer när det gäller sjukvården. Regeringen arbetar nu till exempel för att fler ska komma till primärvården eftersom det är alltför många som kommer till akutsjukvården. Det kan bygga på okunskap eller på att man för säkerhets skull skickas till akutsjukvården därför att det finns en oro för att det kan vara något allvarligt. Men det gäller framför allt tillgängligheten till primärvården. Ju bättre tillgänglighet, desto större chans att människor kan ta sig dit på till exempel kvällar och . Då behöver man inte sitta och vänta på akuten. Det kan innebära en risk för alla som verkligen har ett livshotande tillstånd om andra som borde söka sig till primärvården upptar en köplats. Det finns mycket som man kan göra. Målet är att primärvården ska vara nära medborgarna. Akutsjukvården ska naturligtvis också vara så nära som möjligt, men akutsjukhus kan inte finnas i varje liten kommun. Det går inte, men akutsjukvård och förlossningsvård ska finnas så nära som möjligt. Där är det också viktigt att man inte skickas runt mellan olika kliniker. Det är en annan fråga, men den påverkar patienterna negativt. Frågan om hur vi får bättre sjukvård är en komplex fråga som är mycket större än frågan om storregioner. Det här handlar om två olika saker. Det ena är om större regioner leder till bättre sjukvård, och det andra är om ökad specialisering leder till bättre sjukvård. Att större regioner skulle leda till bättre sjukvård har jag väldigt svårt att tro. I så fall skulle vi se evidens för det i dagens . Sjukvården i eller i är inte bättre än den i eller i . Tvärtom har nog hallänningarna det bättre förspänt med möjlighet att välja mellan två regioner för att få högspecialiserad vård. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Däremot kan det vara bra för operatörer med större volymer att få göra ett ingrepp , det tror jag att vi är överens om. Men det finns också en baksida med det. Om man driver specialiseringen för långt utarmas akutsjukhusen på kompetens. Då händer det två saker. Det ena är att de specialister som kan hjälpa till i akuta skeden på akutsjukhusen inte finns där. Det andra är att de läkare som trots allt finns kvar ofta känner att de inte kan utvecklas. Många läkare har kommit till mig och sagt att de inte ser några utvecklingsmöjligheter på de medelstora sjukhusen om de ingrepp som görs ska förflyttas. Därmed inte sagt att det inte behövs volymer på insatserna. Men man måste också ha i bakhuvudet vad som händer med akutsjukhusen när man driver omorganiseringen. Jag vill ställa en rak fråga till ministern om han anser att sjukvården har högre kvalitet i och än vad den har i de mindre regionerna. Finns det en sådan evidens för sjukvårdens kvalitet, det vill säga att den blir bättre med större regioner? Vad roligt att ha en sjukvårdsdebatt i den här kammaren och en debatt om sjukvårdens förutsättningar! För att debatten ska bli begriplig för dem som lyssnar på den måste man börja med att berätta i vilket läge svensk hälso- och sjukvård befinner sig. Svensk hälso- och sjukvård håller väldigt hög medicinsk kvalitet jämfört med andra länder. Det är på många sätt ett alldeles utmärkt system, men systemet är i hög grad anpassat efter 1900-talets stora sjukdomar och besvär. Det är ett jättebra system när det handlar om att behandla infektionssjukdomar, olycksfall, benbrott och liknande men det är sämre på att möta de patienter som har de allra största behoven . Vilka är då dessa patienter? Ett tydligt mått på vad hälso- och sjukvården i större utsträckning kommer att behöva ägna sig åt och det som är den stora utmaningen för hälso- och sjukvården är att går av alla pengar som vi satsar på hälso- och sjukvård i det här landet till människor som lider av åtminstone en kronisk sjukdom. Det finns en skillnad mellan den här patientgruppen och de patientgrupper som hälso- och sjukvårdssystemet är uppbyggt efter. Det ena är att om man har en infektion, har brutit ett ben eller har råkat ut för en olycka får man behandling i hälso- och sjukvården och efter , veckor eller i värsta fall efter går man förhoppningsvis därifrån frisk och kry. Sedan behöver man inte komma tillbaka till sjukvården . Så såg patienterna i princip ut . Det andra är att om man har en kronisk sjukdom - eller flera kroniska sjukdomar som många patienter har - kommer man kanske aldrig att lämna hälso- och sjukvården. Man kommer att behöva behandlingar och träffa läkare under resten av sitt liv. För denna patientgrupp är våra system inte anpassade . Det är de människor som lider av minst en kronisk sjukdom eller de som är multisjuka äldre som tvingas vänta på akutmottagningar fyra, fem eller på att få behandling, bara för att vi inte har riggat ett system som är anpassat efter dessa människors behov. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer kunde vi läsa om en man här i som hade besökt olika delar av hälso- och sjukvården 74 gånger utan att riktigt ha fått hjälp för sina besvär. Det är orimligt. Därför måste vi ställa om svensk hälso- och sjukvård. Regeringen har fått en utredning på sitt bord som i långa stycken beskriver hur detta ska gå till. Den har tagits emot väldigt väl av hela Hälso- och sjukvårdssverige. Man arbetar redan med att implementera förslagen i många landsting och regioner. Jag utgår från att de moderata debattörerna här har läst utredningen om effektiv vård. Om man har gjort det inser man också att det som bland annat tar upp, om att vården måste vara nära människor, inte innebär någon motsättning till att bygga ut primärvården. Tvärtom behöver framtidens akutvård i större utsträckning bedrivas inom primärvården för att den ska komma mycket närmare människorna jämfört med hur dagens situation är riggad. Jag hoppas att få ägna min återstående talartid åt att närmare precisera hur vi ska utveckla svensk hälso- och sjukvård. Tack, ministern, för en intressant och viktig debatt om svensk hälso- och sjukvård samt storregionförslaget! Det som ministern avslutade med om multisjukas problematik och svårighet att komma till rätt vårdnivå är otroligt viktigt. Det måste man komma till rätta med. Då kommer jag osökt att tänka på: Hur ska storregionaliseringen hjälpa multisjuka att snabbare komma in på rätt vårdnivå? Det är en fråga som jag inte riktigt förstår och som jag gärna vill ha svar på. Det är den nära vården som man har störst behov av när man är multisjuk. Den lär ju komma längre ifrån medborgarna om man har större regioner. Jag hoppas att få svar på den frågan . Ministern säger i sitt svar: "Inledningsvis vill jag påtala att det inte finns någon koppling mellan regionfrågan som sådan och antalet sjukhus i ." Han säger också att kvaliteten inte har något att göra med om det är stora eller små landsting. står det i sista stycket av svaret: "Det är emellertid min uppfattning att färre och starkare regioner är en viktig förutsättning för att svensk hälso- och sjukvård ska utvecklas på ett positivt sätt." Då utgår jag från att ministern menar att större geografiska områden ger svensk hälso- och sjukvård en bättre förutsättning. Jag hoppas att jag har uppfattat ministerns svar fel. Ministern talar även om att patienter vårdas på sjukhus i onödan. I , mitt landsting, finns en förskräcklig brist på vårdplatser. Hur skulle det kunna se annorlunda ut för patienterna i en storregion? Tror ministern att det blir fler sängplatser om vi lägger ned akutsjukhus? Detta vill jag också få veta. Vilka problem ska regionreformen lösa? Varje förändring av den regionala indelningen måste göras med utgångspunkt i vilka problem som ska lösas. Vad är det som ska bli bättre? Och vad är det mer specifikt som blir bättre inom hälso- och sjukvården om vi får större geografiska enheter? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer