· H310465 · 2016-04-05 21:02:53 — har mot bakgrund av tillsättandet av frågat mig om vilka bevekelsegrunder som ligger bakom tillsättandet av kommittén, vilka fakta och vilken statistik regeringen stöder sig på avseende fördelar respektive nackdelar när det gäller att gå mot färre och betydligt större regioner samt på vilket sätt demokratin förbättras och utvecklas genom att det bildas större regioner. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer har frågat mig om det är statsrådets ställningstagande att ska bli den norrländska storregionens regionhuvudstad. Jag besvarar interpellationerna i ett gemensamt svar. Regionfrågan har utretts ett flertal gånger, senast av och Utredningen om den statliga regionala förvaltningen. Det är bland annat utifrån dessa utredningar tydligt att den nuvarande läns- och landstingsindelningen till stora delar är ändamålsenlig. Även det presenterade betänkandet av Utredningen om högspecialiserad vård föreslår färre sjukvårdshuvudmän. Flera av landstingen är för små för att klara av sina uppgifter både på kort och på lång sikt. Även länsstyrelserna har motsvarande problem. Syftet med att tillsätta är att skapa en ändamålsenlig indelning och effektiva organisationer som medför bestående fördelar bland annat genom en bättre anpassning till demografiska, näringsgeografiska och miljömässiga förhållanden. Indelningen ska också ge stabila ekonomiska förhållanden i de nybildade landstingen, bättre överensstämmelse mellan medborgarnas behov och deras möjligheter att utöva demokratiskt inflytande samt ökade möjligheter till ansvarsutkrävande. En viktig del i detta är att ge de ansvariga en grundläggande stabil struktur. Likaså är det av största betydelse att se denna fråga ur ett långsiktigt perspektiv. De utredningar som genomförts har pekat på vikten av att vidta dessa åtgärder innan det blir alltför svårt för de ansvariga att hantera olika utmaningar. Staten måste därför ta sitt ansvar för att se till att har en fungerande samhällsorganisation. En ny indelning innebär att det skapas landsting med en bättre ekonomisk bas för nödvändiga investeringar och landsting som kommer att ha bättre förutsättningar att ge medborgarna en jämlik vård. Dessutom främjas en modern kunskapsutveckling i landstingen. Indelningen kommer också att medföra att goda förutsättningar skapas i hela landet och inte bara i storstadslänen. En ny indelning innebär därmed större möjligheter att hålla ihop hela genom att man ger landstingen och länsstyrelserna mer likartade grundförutsättningar. Det finns flera goda argument för att större landsting också medför en stärkt regional demokrati. En tydligare koppling kan uppnås mellan medborgarnas behov och dem som ansvarar för verksamheterna jämfört med den omfattande samverkan som finns . Beslutsprocesserna kan bli mer effektiva och transparenta. Erfarenheterna från och , som bland annat har belysts i de ovan nämnda utredningarna, visar att medborgarnas inflytande kan öka i stora regioner. När det sedan gäller var ska ha sitt säte är detta formellt en fråga för att bestämma utifrån det kommunala självstyret. Även om inte har i uppdrag att lämna ett förslag i denna fråga har den uppdrag i direktivet som kan komma att få betydelse för frågan. Kommittén ska göra den utredning som behövs enligt indelningslagen. Detta innebär att kommittén ska beakta de omständigheter som inverkar på frågan, till exempel befolkningsutvecklingen, de näringsgeografiska frågorna, indelningsändringens inverkan på service och de kommunalekonomiska och kommunaldemokratiska frågorna. Enligt direktiven ska kommittén särskilt analysera aspekter som bör beaktas vid val av residensstad och, om lämpligt, föreslå residensstäder för de nya länen. Vidare anges att kommitténs förslag bör vara väl förankrade hos berörda parter och att det är av särskild vikt att kommittén för dialog med och inhämtar synpunkter från bland annat berörda kommuner och landsting. Detta innebär att kommer att lämna ett underlag som kan få betydelse för beslut om var fullmäktige kan ha sitt säte. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag avser därför inte att föregripa utredningens arbete i denna eller andra frågor. Vi kanske skulle kunna fråga oss om det är vår tids Axel som står framför oss - eller möjligtvis , vilket jag inte hoppas på. Bara för att en indelning är gammal innebär det inte att den är dålig. Jag håller med om att vi behöver en optimal och effektiv styrning av staten och landet. Jag tycker att vi behöver en stark, dock begränsad, stat. De två stora kommunsammanslagningar vi har haft i landet har visat att det behövs en kritisk massa - i ännu högre grad - för att kunna klara välfärdens utmaningar. Det har alltså ingenting med regionindelning att göra. Däremot tycker jag både som riksdagsledamot och som hallänning att behöver regionaliseras. Alla regioner behöver nämligen få samma mandat som de regioner vi har . Vi ska inte göra skillnad på landsting, regionförbund och regioner. Det tycker jag är en självklarhet. Statistiken visar, tvärtemot vad statsrådet anför, att vissa medelstora landsting och regioner klarar sig alldeles utmärkt. Det gäller , , och , för att ta de fyra bästa exemplen. Jag ska naturligtvis också passa på att tacka statsrådet för svaret. Om vi inte hade stått i denna kammare skulle jag kanske ha kallat det för något som inte lämpar sig att nämna här. Jag tycker inte att jag fick så väldigt mycket svar på mina frågor, om jag ska vara ärlig. Vad händer med medborgarperspektivet? Hur ska något politiskt parti förmå en fritidspolitiker att åka i ? Ja, det kan bli så långt ungefär. Vad finns det för samband, för släktskap, mellan i söder och i norr i en ny ? Jag tycker att utredningen väcker betydligt fler frågor än vad den besvarar. skulle gå från att bestå av 49 kommuner till 70 kommuner. Jag tror att det är en chimär att säga att det skulle bli en ökad folklig förankring. Jag vill ge ett historiskt perspektiv med ett exempel. Skolan kommunaliserades 1989-1990, och den decentraliserades inte, därför att många av besluten som tidigare hade fattats på skolan centraliserades till kommunen. Så tror jag att det kommer att bli i detta fall också. Jag tycker att det är viktigt att också fundera på en annan sak, och det är om statsrådet i all sin klokskap har funderat på om verkligen ska gå från att vara en enhetsstat, en nationalstat, till att bli en förbundsstat. Vad händer med kommande regeringar och riksdagar om man lämnar över ännu mer makt till regionerna? Jag tycker att vi är ute på ett sluttande plan då. Jag skulle också gärna vilja ha svar på en annan fråga. Ska det här förslaget genomföras frivilligt, eller avser regeringen att tvinga igenom förändringen över hela landet? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Tack, ministern, för svaret! Även om jag själv har svårt att se hur större landsting som kallas regioner kommer att kunna vara svaret på framtidens utmaningar inom hälso- och sjukvården tänker jag för min del egentligen bara beröra regionhuvudstäder i framtida eventuella storregioner. Jag har kollegor som säkert kommer att fortsätta att beröra andra aspekter av detta. Ett bildande av en eventuell storregion i norra kommer att möta en hel del utmaningar. En av dem är att det handlar om en stor geografisk yta. Halva med en befolkning under 1 miljon ska sammanfogas. Det kommer att ställa en hel del utmaningar på sin spets. Det kommer att vara av stor vikt var man väljer att lägga en eventuell regionhuvudstad i ett sådant område av det självklara skälet att man ska ha relativt god tillgänglighet från hela regionen till regionhuvudstaden. Det ska också finnas goda möjligheter till rekrytering av personal. I norra har vi en hel del avstånd som ger utmaningar. Det finns inte stora arbetsmarknadsregioner, och pendlingsmöjligheterna är relativt begränsade. Om regeringen då har bestämt sig för att driva igenom den här storregionreformen uppifrån, utan frivillighet och utan att söka väljarnas stöd för reformen, kan man med samma logik ställa frågan till statsrådet om inte regeringen då också borde peka ut regionhuvudstäder, inte minst i norra delen av vårt land där det kommer att ha stor betydelse var en sådan hamnar. Jag tänker lyfta fram som ligger geografiskt relativt centralt i den här eventuella storregionen i norra . är den största staden i och är också en av de snabbast växande städerna i och har så varit över . har ett stort universitet. för norra , , finns också där. Allt det här sammantaget säkerställer att vi har hög kompetens och goda rekryteringsmöjligheter. Dessutom finns det relativt sett bra möjligheter att ta sig till och från inom en sådan eventuell storregion. Om regeringen ritar kartor uppifrån borde regeringen också orka peka ut regionhuvudstäder. För norra del borde ministern peka ut om man nu väljer att fullfölja den här reformen. Jag skulle gärna vilja veta vad ministern har för argument emot att välja just som regionhuvudstad. Tack, ministern, för det spontana svaret! Jag kan ibland känna att de här diskussionerna om regionfrågor och storregioner som kommer upp med viss regelbundenhet nästan gränsar till väljarförakt. Om vi ska vara ärliga - och det ska man ju vara - kan vi fråga oss: Vilka väljare har någonsin lyft fram storregionsfrågan som svaret på utmaningar? Vi har utmaningar vad gäller migration, vi har utmaningar vad gäller utanförskap, vi har utmaningar vad gäller bostadsmarknaden och vi har utmaningar vad gäller sjukvården med mera. Inte har jag hört någon väljare ta upp storregioner som svaret på detta. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer I den situation som vi har i med ett antal stora utmaningar kan jag tycka att det är lite egendomligt och dessutom ganska anmärkningsvärt att det är den här frågan som regeringen väljer att prioritera. När det gäller de teoretiska argumenten - för det är bara teoretiska argument som används för storregionerna - handlar de framför allt om tre saker. Det är sjukvården, infrastrukturen och tillväxten. Jag skulle vilja få svar från ministern vad gäller detta. Vi kan börja med sjukvården. Som konstaterade är det definitivt fel att påstå i debatten att storregioner behövs för en mer ändamålsenlig sjukvård. Min valkrets Region tillsammans med kommer undantagslöst i alla jämförelser som görs först när det gäller kvaliteten i den offentliga sjukvården. Det är jag fantastiskt stolt över. Skulle ministerns argument ha stämt hade det varit våra storregioner som stått för den bästa sjukvården i . Så är det bevisligen inte. Storregioner leder undantagslöst till sämre tillgänglighet, mindre valfrihet och framför allt mindre nöjda medborgare. Jag skulle vilja ha verkliga argument för storregioner ur ett sjukvårdsperspektiv. och är bevis på motsatsen, och det är inte bara så att man har lika bra sjukvård som storregionerna, utan man har ordentligt mycket bättre sjukvård än storregionerna. Jag går in på det andra argumentet för storregioner, nämligen infrastrukturen. Man kan ibland tro av den allmänna debatten att vi genom storregioner kommer att kunna satsa massivt på infrastruktur i alla delar av . Men vi ska komma ihåg att det inte blir mer pengar till infrastruktur bara för att man bildar storregioner. Det är bara att det är andra men inte färre som ska dela på den totala kakan. Jag skulle vilja ha en kommentar från statsrådet när det gäller just infrastrukturen. Det tredje och sista argumentet är tillväxten. Det finns ingen evidens över huvud taget som säger att befolkningsmängd ger en högre tillväxt. tillsammans med är som sagt beviset på motsatsen vad gäller det här. Kan vi lämna de teoretiska argumenten för det här och gå in på verkliga, faktabaserade argument för varför invånarna och mina väljare i skulle tjäna på en storregion? Det är inte så att de övriga landstingen i den storregionen absolut skulle vara en garant för att läns sjukvård skulle bli bättre. Vi rankas som det landsting som har den absolut bästa sjukvården. Återigen: Jag vill höra riktiga argument. Vi debatterar frågan om storregioner. Jag är inte först ut i debatten. Det är tydligt att vi är många, inte minst från , som är engagerade i frågan. Storregioner och gigantiska sammanslagningar av byråkratisk karaktär har debatterats politiskt . Det är en fråga av politiker, för politiker och för vilken det finns minimalt intresse och dålig förankring bland allmänheten. Tyvärr missar regeringen målet och lägger fokus på att i det här läget ge två personer i uppdrag att snabbutreda, rita nya kartbilder över och lite hafsverksmässigt rita om den svenska geografin utan en tydlig strategi. Det är geografi och inte innehåll som har stått i fokus i diskussionen. Eftersom det egentligen är landstingspolitiken och sjukvårdspolitiken som är huvudsaken borde fokus snarare ha varit på hur vi ska ge svenska folket en bättre sjukvård. Hur når vi större och bättre tillväxt i hela ? Infrastruktur kan vara en del av det och även kollektivtrafik. Hur förbättrar vi då det? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Men de här diskussionerna besvarar inte det. Vi moderater anser inte att storregionerna löser de utmaningar som finns på regional nivå, i alla fall inte i det här skedet. Det kan säkert ske i något enstaka fall. Men vi kan inte se hur det som har framkommit skulle leda till förbättringar. Vi behöver samarbeta. Jag kommer från . Vi behöver samarbeta i alla riktningar. kommer definitivt att behöva samarbeta österut mot , mot , till och med mot . kommer att ha ett naturligt samarbete, vilket vi har , med . Våra västra delar behöver tveklöst samarbeta över nationsgränsen vid . Och våra norra delar angränsar till . Jag tror att vi behöver samarbeta åt alla håll. Vi behöver mer samarbete. Vi behöver mer valfrihet. Vi behöver mer tillväxt. På det sättet ska vi förbättra situationen. Tyvärr har man inte fokuserat på hur verksamheten ska bli bättre. Det gick också snett rent geografiskt, med de kartor som presenterades över . Mina kollegor har varit inne på det. Om man vill knyta samman, som sa, knyter man här samman Långflon i norra med i södra . Det är en sträcka som ungefär motsvarar den mellan och i . Det finns ingen historisk koppling. Det finns ingen geografisk koppling. Hur gärna än vill kommer vi aldrig att ha snabbtåg mellan och . Det finns inte heller några som helst bevis för hur sjukvården, tillväxten eller demokratin skulle bli bättre av att man flyttar i till eller var man nu lägger det. Detsamma gäller för . Hur blir den folkliga förankringen bättre? Hur förbättras sjukvården? Hur förbättras tillväxten? Och hur förbättrar det här över huvud taget situationen för våra medborgare? Som sa blir regionerna större, men det blir inte mer pengar. Vad är statsrådets svar till väljarna? Hur ger det mer sjukvård i genom att man flyttar besluten längre bort från väljarna? Civilminister står här likt en och möter en plötslig moderat anstormning. Jag ilar till hans undsättning för att ge eldunderstöd. Jag vill till och med berömma civilministern som gör ett bra jobb i regionfrågan och i fråga om offentlig upphandling av mat i våra kommuner. I säger vi när vi vill berömma någon att han kunde ha lyckats mycket sämre. Jag har diskuterat regionfrågan , i olika konstellationer. Det har varit regionkommittéer och så vidare. Jag vill inte diskutera den till utan att komma till ett avslut. Jag tror att frågan är mogen för att landa. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag tror inte att det här är någon stor och djup, folklig fråga för folkomröstningar om exakt vilken region man ska ingå i. Det är en fråga vi behöver diskutera politiskt och hitta bra lösningar på. Axel fixade så att vi fick 22 län. Det har varit på det sättet . Det behövs en förändring. Vi har släppt fram några regioner, som är stora och kraftfulla: , och . Men sedan har det stannat av. tog som exempel och sa att ni klarar er alldeles utmärkt själva. Vi har bra sjukvård, tillsammans med och . Och det hoppas jag verkligen att vi kommer att fortsätta ha. Men min uppfattning som östgöte är att vi halkar efter och . Den uppfattningen har även andra partier och politiker i . och äger sina infrastrukturfrågor och kan dra makt från staten och hantera frågor bättre än vi klarar av i det splittrade området mellan och som har i väster. Om den här ordningen skulle bestå är vi oroliga för att några starka regioner drar makt från och alltmer hanterar sina angelägenheter medan länsregionerna är för små. vill börja om på nytt. Det är tydligt att de inte gillar starka och färre regioner som kan dra makt från och lindra trycket på kommunsammanslagningar. Visst är det långt från till . Men utan regioner hamnar det på riksnivå. Och det är ännu längre mellan och . Det kan jag försäkra er om. Jag ser regioner som ett viktigt fortsatt instrument för att förvalta regionala frågor, sjukvårdsfrågor och så vidare. Det är som sagt uppenbart att Alliansen inte lyckades med detta. Vi var inte helt överens i frågan. Jag tror att det är dags för en regionindelning. Jag hoppas att kan samla sig bakom detta. Det vore trist att fortsätta diskutera detta i en ny alliansregering. Vi behöver lägga energi på annat. Jag har uppfattat det som att det finns en ganska bred uppslutning över landet och i kring frågan. Jag hoppas alltså att den landar där och att mina hedervärda moderata kollegor kanske inser storheten i det som är på gång. Medan skyndar för att hjälpa statsrådet blir blåsten kring frågan inte bara starkare utan också kallare. Jag ser inte stora regioner som panacea för den rådande problematiken. Jag skulle vilja likna statsrådet vid . När han inte kunde lösa upp den gordiska knuten tog han fram sitt svärd och med det berömda alexanderhugget avslutade han och stod för lösningen. Med ett alexanderhugg planerar regeringen att dela upp i sex regioner från att ha varit indelat i 21 län. De sex nya regionerna innebär rationaliseringar, nedlagda sjukhus, mindre personal, längre avstånd för patienterna och sämre kommunikationsservice. Ska en sådan grannlaga uppgift skötas centralt, med ett alexanderhugg? Eller ska man, för att visa respekt för medborgarna, låta nuvarande verksamhet förbättras genom initiativ som kommer från golvet? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vill reflektera kring detta genom att här och säga rent ut att regeringens planer präglas av demokratiunderskott. Man visar inte den respekt som krävs gentemot de medborgare som kommer att beröras av regeringens planer. Varför så pass tajt tid för remisser, inspel och konsekvensanalyser när det gäller ett så grannlaga projekt? Det undrar jag och många med mig. Precis som min kollega kommer jag från , som är en alldeles utomordentlig region och som inte minst inom sjukvården gör de bästa insatser som finns. Den uppmärksammas ständigt i landet. Jönköpingsborna gillar sin region. Varför ska vi tvingas att slås ihop med andra? Varför kan vi inte styra vår egen framtid? Vi har bevisat att vi är kapabla att göra det i den existerande organisationsskissen, om uttrycket tillåts. Kan statsrådet här i kammaren redovisa de egentliga orsakerna till detta framhastade agerande? Är det demokratiska motiv, ekonomiska motiv, effektivitetsmotiv, samhällsdrivna motiv eller är det kanske regeringens maktmotiv? Vilka motiv utgör bränsle till att förändra bild till det sämre? Det är inte bara jag som tycker det, utan det är väldigt många som gör det. Till och med statsrådets partivänner ute i landet reagerar. Det vore intressant om statsrådet belyste motiven till demokratiunderskottet. Tack alla, riksdagsledamöter, för denna debatt! Flera av våra län är för små för att kunna vara ur alla synpunkter funktionsdugliga. Det är inte min åsikt; det är en slutsats års länsutredning. Den här frågan har utretts genom länsindelningsutredning, länsutredning, regionutredning, regionberedning, ansvarskommitté och utredning om den statliga regionindelningen. Mycket kan man säga, herr talman, om regionfrågan, men att det skulle vara ett hafsverk, en snabb process, är lite överdrivet. Den här frågan har diskuterats när arbetet med utredning sattes igång. Vi har haft en gedigen diskussion om hur man ska garantera likvärdigheten och effektiviteten i den svenska förvaltningen. Det är inte så att det inte finns utmaningar i svensk förvaltning. Vi har bland de högsta urbaniseringstakterna i med enorma effekter för den offentliga sektorn. Det skapar regionala klyftor som vi borde vara väldigt bekymrade för, som utgör ett hot mot likvärdigheten i den svenska välfärden, som i grunden utgör ett hot mot sammanhållningen i vårt samhälle. Vi har en demografisk utveckling som vi delar med resten av västvärlden. Allt färre ska försörja allt fler som konsumtionen av välfärdstjänster ökar, som medborgarna kräver mer och mer av sjukvården - detta för att vi blir rikare och för att välståndet ökar. Då kräver vi också mer av välfärden. Detta sker som sjukvårdens teknologi utvecklas för som går. Det som är högspecialiserad sjukvård kommer inte att vara det , för då har den tekniska utvecklingen gått ännu längre. Jag lägger en ganska stor del av min tid på att åka runt för att träffa landets kommuner och landsting. Vi är överens om en sak, och det är att vi har allvarliga utmaningar i den svenska offentliga sektorn. Svaret på dessa utmaningar kan inte bara vara skattehöjningar och privatiseringar. Vi har också en skyldighet gentemot medborgarna att ständigt jobba med modernisering och utveckling av den offentliga sektorn. Vi borde ju vara överens, herr talman, om att det är den offentliga sektorn och systemen som ska anpassas till människorna, inte människorna som ska anpassas till systemen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Rörelsemönstren har förändrats. Det borde innebära att staten tar ansvar för att modernisera den offentliga sektorn så att dess struktur motsvarar de behov som finns i dagens samhälle. Det är alltså inte utan anledning som en enig styrelse i Kommuner och Landsting uppvaktade denna regering efter maktskiftet och sa: Snälla, gör någonting åt den här frågan. Vi har diskuterat den för . Det är inte utan anledning som denna regering bestämde sig för att välja en modell där vi har dialog med alla berörda landsting och kommuner. Det är ingen process som drivs uppifrån. Två förhandlingspersoner, en med ett statligt perspektiv och en med ett landstingskommunalt perspektiv, har satt sig ned för att jobba tillsammans med alla berörda aktörer. Vi ska decentralisera. Jag är stolt över att jag tillhör en regering där vi har sagt att det regionala utvecklingsansvaret ska ut till regionerna. Jag är stolt över att tillhöra en regering som har sagt att regionalisering inte är ett hot mot likvärdighet, tvärtom. Det är den decentraliserade välfärdsmodellen som håller ihop vårt samhälle. Då är det att också stå upp för den. Jag tycker att genomgången av alla utredningar visar att den här indelningen - som Axel med flera åstadkom på 1630- eller - stod sig ganska bra, men den historiken kan vi lämna därhän. Jag undrar varför man vill genomföra detta . Jag tycker att landet och regeringen borde se de andra problem och utmaningar som finns i landet och som måste lösas. De löses inte med en ny regionindelning. Den kritiska massan finns ju i kommuner. Däremot borde vi diskutera på ett helt annat sätt hur många små kommuner med 3 000-10 000 invånare som ska klara utmaningarna. sker det en del samverkan mellan små kommuner, men jag tror inte att det räcker. Det är den stora reformen som vi i stället borde diskutera. Det vore intressant om statsrådet skulle kunna förklara en sak för mig. Bara för att man slår ihop fyra Norrlandslän med röda siffror, hur ska det helt plötsligt kunna förvandlas till svarta siffror? Vad är den gordiska knuten som statsrådet avser att lösa med ett alexanderhugg? Det är väldigt allvarligt om vi befinner oss på ett sluttande plan.