ip · H410126 · 2016-11-15 00:00:00 — Interpellation 2016/17:126 Rättslig prövning av skogsavverkning av (M) till Statsrådet (S) I regeringens senaste två budgetpropositioner finns under utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och friluftsliv en inriktning för friluftslivet, som lyder: ”Regeringen vill stärka allmänhetens delaktighet i naturvårdsarbetet, bl.a. genom tillgång till miljöinformation, deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning.” En sådan politisk inriktning antyder att det är regeringens uppfattning att reglerna för skogsavverkning behöver ändras så att avverkningen blir tillståndspliktig och överprövningsbar. Det skulle innebära omfattande förändringar i den gällande lagstiftningen. Dels skulle skogsägares plikt att underrätta om avverkning, vilken regleras i skogsvårdsförordningen, behöva ändras till ett ansökningsförfarande, med tillkommande tillståndsgivning. Dels skulle skogsavverkningar behöva klassas som miljöpåverkande verksamhet. Följden av det torde vara att 3 kap. skulle behöva skrivas om, och 4 §, i vilken det klargörs att jord- och skogsbruk är av nationell betydelse, liksom meningen ”Skogsmark som har betydelse för skogsnäringen skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra ett rationellt skogsbruk”, behöva få en helt ny utformning. Dels skulle den svenska implementeringen av Århuskonventionen i 16 kap. eventuellt behöva ändras så att kretsen av personer och miljöorganisationer med talerätt i överprövningsfrågor ska kunna vidgas. Bland annat skulle det kunna innebära att enskilda individer skulle kunna få talerätt och att miljöorganisationers minsta medlemsantal (100 medlemmar ) skulle behöva minskas. Detta är en väg framåt som inte för hållbar utveckling. Det skulle innebära att viktiga principer för skogsbruket upphävs; äganderätten inskränks, principen om frihet under ansvar går förlorad och produktionsmålet skulle inte vara en del av svensk skogspolitik längre. Frågan är om regeringen tänker ta några initiativ i linje med det som beskrivs ovan. Mot den bakgrunden vill jag fråga statsrådet : Tänker statsrådet verka för att skogsavverkning ska bli tillståndspliktig? Tänker statsrådet verka för att skogsbruket omklassas så att det inte ska anses vara av nationell betydelse? Tänker statsrådet verka för att lagen ändras så att skogsavverkningar ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol? Tänker statsrådet verka för en utvidgning av kretsen för grupper och personer med talerätt i överprövningsfrågor? har frågat mig om det är mitt ställningstagande att miljöorganisationer, friluftsliv och annan organiserad allmänhet ska ges möjlighet till att rättsligt pröva skogsavverkningar och andra normalt vedertagna skogsbruksåtgärder och, om så, av vilka skäl. har frågat mig om jag tänker verka för att skogsavverkning ska bli tillståndspliktigt, om jag tänker verka för att skogsbruket omklassas så att det inte ska anses vara av nationell betydelse, om jag tänker verka för att lagen ändras så att skogsavverkningar ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol samt om jag tänker verka för en utvidgning av kretsen för grupper och personer med talerätt i överprövningsfrågor. Jag besvarar de två interpellationerna i ett sammanhang. Jag vill inleda med att säga att skogsbruket är en av basnäringar som tillsammans med annan näringsverksamhet bidrar till landets samlade välstånd. Skogen är en nationell tillgång som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning som den biologiska mångfalden behålls. Vid skötseln ska hänsyn tas även till andra allmänna intressen, såsom sociala och kulturella värden. Regeringen bedömer att det finns områden som behöver utvecklas inom både produktions- och miljöområdet, också för att bidra till miljökvalitetsmålet Levande skogar. Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skoglig råvara viktig i en omställning till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi. Skogen har en stor betydelse såväl för vårt land som för en gemensam hållbar framtid. Det pågående arbetet med det nationella skogsprogrammet tillsammans med bland annat översynen av skogsvårdslagstiftningen ger goda förutsättningar för detta. Det nationella skogsprogrammet är ett av de mest prioriterade arbeten som bedrivs just nu på . Visionen för arbetet är: "Skogen - det gröna guldet - ska bidra med jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till utvecklingen av en växande bioekonomi." Jag vill inte kommentera de frågor som interpellanterna ställer, eftersom de har en koppling till den pågående utredningen om en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen och frågan om hur i fråga om skogsbruk ska genomföra konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, den så kallade Århuskonventionen. är part till konventionen, vilken också är en del av EU:s rättsordning. Som part till konventionen ska garantera att allmänheten har rätt att ta del av miljöinformation och rätt att, under de förutsättningar som anges i konventionen, delta i beslutsprocesser om miljön. Konventionen innehåller även bestämmelser som ger den berörda allmänheten tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. är skyldigt att se till att handlingar och underlåtenheter av personer och myndigheter som strider mot miljölagstiftningen kan prövas av domstol eller i administrativ ordning. Med berörd allmänhet avses bland annat organisationer i det civila samhället som främjar miljöskydd. Det är riksdag och regering som ansvarar för att genomföra konventioner i svensk lagstiftning. För att få underlag för att göra en sådan bedömning av om lever upp till bestämmelserna i konventionen ingår frågan som en del i den rättsliga översyn av skogsvårdslagstiftningen som genomförs. Det stämmer att regeringen vill stärka allmänhetens delaktighet bland annat vad gäller tillgång till rättslig prövning, men naturligtvis måste varje åtgärd föregås av en noggrann avvägning mellan olika intressen och utifrån sina respektive förutsättningar. I den rättsliga översynen av skogsvårdslagstiftningen ingår bland annat att utredaren ska se över vilka krav som följer av Århuskonventionen när det gäller allmänhetens tillgång till rättslig prövning av beslut och ställningstaganden att inte fatta beslut med anledning av underrättelser om avverkning med mera enligt 14 § skogsvårdslagen. Om utredaren bedömer att allmänheten har en sådan rätt till överprövning ska utredaren föreslå lämpliga författningsändringar. Utredaren ska även se över om det finns behov av att tydliggöra bestämmelserna om överklagande i skogsvårdslagen mot bakgrund av ett avgörande i och lämna de förslag som bedöms vara lämpliga. Avslutningsvis vill jag poängtera att hållbart brukande av skog bidrar till fler jobb och hållbar tillväxt i hela . Som ansvarig minister vill jag hitta sätt att förena åtagande enligt Århuskonventionen med ett konkurrenskraftigt långsiktigt hållbart skogsbruk. Utredningen kommer att arbeta med frågan och leverera ett rättsligt underlag för regeringen att ta ställning till. Fram tills ett sådant underlag presenteras avvaktar jag i den här frågan. Jag tackar landsbygdsministern för svaret. Interpellationen berör en fråga som blivit mer och mer aktuell: skogsägarnas upplevelse av att deras ägande och brukanderätt av skogen alltmer tas ifrån dem. I landsbygdsministerns svar uttrycker han först att han inte vill kommentera de frågor som interpellanterna ställer. i svaret kan man dock läsa följande: "Det stämmer att regeringen vill stärka allmänhetens delaktighet bland annat vad gäller tillgång till rättslig prövning ." Jag tycker att vi ska hålla kvar denna mening i resten av den debatt som kommer att följa och också utifrån vad statsrådet kommer att säga i fortsättningen. Svaret från ministern är ett otvetydigt "ja" på frågan huruvida det är rimligt att miljöorganisationer, friluftsliv och annan organiserad allmänhet men också enskilda medborgare ska kunna ges möjlighet att rättsligt pröva fullt normal skogsavverkning, fullt normalt skogsbruk och andra normalt vedertagna skogsbruksåtgärder. Hur har regeringens arbete skötts ? Man skulle kunna använda uttrycket track record - även om jag inte gillar ordet. Låt oss titta på artskyddsförordningen. 51 avverkningar har stoppats , enligt uppgifter från . I areal rör det sig om ca . Det låter kanske inte så förskräckande. Men om det råder ett snittvärde på per hektar rör det sig om i avverkningsvärde som har ockuperats - ett uttryck vi kan använda - av förmenta miljöaktivister från svenska skogsägare och sedan försatts i någon form av limbo av staten. För enskilda skogsägare kan det röra sig om mångmiljonbelopp och innebära ekonomiska följder, brukanderättsföljder och egendomsrättsliga följder. Sedan finns det andra delar. Det finns avverkningsanmälningar. väljer att publicera dem på sin hemsida. Agerandet är ett hot mot integriteten. Skogsägaren har egentligen inte någon möjlighet att själv avgöra huruvida hans avverkningsanmälan ska publiceras på myndighetens hemsida eller ej. Miljöorganisationernas talerätt nämndes tidigare. har anslutit sig till Århuskonventionen och ska respektera den. Sedan finns de övriga delarna. Där finns regeringens rättsliga översyn av skogsvårdslagstiftningen. fattades beslut om en rättslig översyn. I uppdraget ingår att klargöra vem som har ansvaret för att fullgöra de skyldigheterna. Före detta utredare ifrågasatte vid ett seminarium i om en så viktig resurs som skogen verkligen skulle få ägas privat. Även om ministern agerar resolut kan man inte förneka att det faktiskt finns liknande åsikter. Det finns sådana yttringar inom andra delar av regeringen, inom departementen och inom myndigheterna. har markägaren ett ansvar att fullgöra skyldigheterna enligt skogsvårdslagstiftningen. Utgångspunkten måste även i fortsättningen vara att skogsägaren ska ha det lagstadgade ansvaret och kontrollen över sin fastighet. Om nya bestämmelser införs med möjlighet till överklagande enligt skogsvårdslagstiftningen öppnas en avgrund som vi inte kan se effekten av . Normala skogsbruksåtgärder skulle i så fall bli föremål för rättsliga prövningar. Det skulle leda till en ny form av juridisk aktivism från miljöorganisationer och från enskilda medborgare som vi inte har sett dess like av i . Det krävs inte någon speciell tankeverksamhet för att inse att följderna skulle bli oöverstigliga med ytterligare kostsam byråkrati, oroliga skogsägare och förflyttning från hyggesskogsbruk till ett gallringsskogsbruk. Tack för svaret, statsrådet - med tanke på att jag inte fick något svar, och statsrådet uttalade att det inte går att svara på frågorna på grund av pågående utredningar! Jag har haft frågan uppe tidigare med statsrådet. Då försökte statsrådet glida ur frågan lite mer och säga att det som finns med i kulturbudgeten var tvunget att skrivas in men har inte så stort värde. Så kunde det uppfattas. i statsrådets och regeringens svar hördes det tydligt att dessa ord har ett starkt värde. Framför allt är det mycket märkligt med tanke på att statsrådet inte kan uttala sig på grund av en pågående utredning om Århuskonventionen. Men statsrådet och regeringen har skrivit in i budgeten vilket resultat man ska komma fram till. Man vill ge miljöorganisationer och allmänheten möjlighet att få rättsligt prövat om en enskild markägare ska kunna avverka sin skog eller inte. Man har föregått alla utredningar och all implementering av Århuskonventionen totalt i budgeten som den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen har lagt fram. Ministern sa tydligt att allmänheten och organisationer som främjar miljöskydd ska kunna delta i beslutsprocessen. Men ministern sa inte ett ord om vilka organisationer det rör sig om eller vilken allmänhet det handlar om. Ministern försöker gömma sig bakom Århuskonventionen. Jag har tagit reda på lite grann om Århuskonventionen. Det framgår tydligt att varken Århuskonventionen eller rättspraxis uppställer någon form av tydlighet eller preciserar absoluta krav på talerätt för miljöorganisationer eller allmänheten. Konventionen medger tvärtom en nationell anpassning enligt skrivningar i artikeln om talerätt, 9.3. Detta är rätt allvarligt med tanke på att regeringen redan har stakat ut den väg ska ta i frågan och inte följer de möjligheter som finns i Århuskonventionen. Detta är allvarligt eftersom det påverkar så många markägare och skogsägare runt om i landet. har ett bra skogsbruk som ger oerhört mycket jobb, tillväxt, arbete och välstånd. Att gå längre än andra i frågan, som regeringen och ministern föreslår, är allvarligt mot äganderätten och mot det privata skogsbruket - som sköter sin verksamhet på ett mycket bra sätt i landet. Det finns oerhört hårda krav som skogsbruket följer. Att försöka skärpa kraven och flytta över ansvaret från markägare till miljöorganisationer och allmänheten att sköta privata skogar är en stor inskränkning i äganderätten i . Jag utgår från att ministern kommer att lägga till vad han hänvisade till i kulturbudgeten. Men i kulturbudgeten står det inte att frågorna ska vägas in, utan det framgår att det ska finnas en möjlighet. Sköter landets skogsägare vår skog bättre, eller är det bara miljöorganisationer som ska sköta den privata skogen i ? Det som står i kulturbudgeten stod också i budgeten . Det anknyter direkt till portalparagrafen i Århuskonventionen. Den har en i EU-sammanhang rättslig bindning. Jag vill ställa en fråga till oppositionen. Står ni inte upp för Århuskonventionen, som anslöt sig till och som samtliga EU-länder är anslutna till? I varje specifikt fall får det prövas hur konventionen ska tolkas och tillämpas. Det är därför utredningen har tillsatts. Jag sa i mitt svar: "Om utredaren bedömer att allmänheten har en sådan rätt till överprövning ska utredaren föreslå lämpliga författningsändringar." Alltså om utredaren bedömer det så. Det är skillnaden. Äganderätten är viktig. Den står regeringen och jag upp för. Jag vet att äganderätten inte är helt oinskränkt. När det gäller skogen finns allemansrätten. Står inte upp för den? Som skogsägare vet jag att det är så. Som ägare av djur vet jag att det inte är min rätt att hantera djur hur som helst. Det borde också känna till. Allemansrätten är viktig. Grundlagen är viktig i fråga om äganderätten - den ska vi stå upp för - men den är inte oinskränkt. Ifrågasätter ni också allemansrätten? Hur är det? Ifrågasätter ni Århuskonventionen? Lämna svar på frågorna! Skogen är viktig för för att hantera vårt välfärdsbygge. Den utgör 127 miljarder i exportintäkter . Det finns sysselsättnings- och kringeffekter på 200 000 inom skogsindustrin. Men vi har också de rättsliga åtagandena, och dem måste vi hantera på ett korrekt sätt för att säkerställa att vi inte gör några felsteg. Att ni i oppositionen försöker skrämmas och spekulerar kring det här tycker jag inte är bra eftersom det här är en sådan viktig näring. Jag beklagar ert agerande. Det var som hittade den här texten i kulturbudgeten, och springer moderater och sverigedemokrater efter och försöker skrämma upp landets skogsägare. Mitt besked till landets skogsägare är detta: Ni behöver inte vara oroliga. Den här regeringen jobbar mycket seriöst med det nationella skogsprogrammet och är mycket medveten om att skogen historiskt sett har bidragit med en mycket stor del till att bygga upp välståndet i . Från att vara ett av fattigaste länder har vi blivit ett av rikaste länder på grund av att vi har haft ett omfattande skogsbruk, och det ska vi värna. Detta är onekligen intressant. Låt mig återigen citera: "Det stämmer att regeringen vill stärka allmänhetens delaktighet bland annat vad gäller tillgång till rättslig prövning ." Först och främst behöver vi diskutera Århuskonventionen. Det är någonting som vårt parti har lyft fram , och jag har inga problem med att företräda vårt parti i den delen. Vi anser att miljöorganisationernas talerätt och dess uttolkning i är befängd. Det finns skrämmande exempel, sådant som skett tidigare och fortfarande sker, avseende vargjakten. Facebookgrupper med oklara medlemsförhållanden kan överklaga jaktbeslut. Är det en sådan utveckling vi vill ha avseende skogsbruk? Man behöver ju inte tänka särskilt långt för att också börja fundera på det här med att publicerar avverkningsanmälningar och hur lätt det kommer att vara att överklaga avverkningsbeslut. Man behöver inte ens vara berörd - man kan bo i Malmös förorter och överklaga ett avverkningsbeslut i . Här finns som sagt en stor fara. Att man skulle kunna få pröva varje avverkning som ett tillstånds-ärende enligt regler skulle också innebära kostsamma utredningar i form av miljökonsekvensbeskrivningar med mera. Även om skogsägaren skulle få myndigheternas tillstånd att avverka skulle enskilda medborgare eller de taleberättigade miljöorganisationerna kunna överklaga tillståndet till domstol. Givet de miljörättsliga principerna skulle skogsägarna dessutom kunna behöva stå för motparternas processkostnader. Är det rimligt? För många skogsägare som uppskattar de naturvärden som följer med skogsmarken är den primära drivkraften kanske inte att tjäna pengar utan själva ägandet, det långsiktiga ägandet och det långsiktiga brukandet. Hur ska jag se på mitt ägande om jag inte vet om jag eller mina barn eller barnbarn ens kommer att få avverka skogen som jag har byggt upp? Det här är otroligt viktigt. Det handlar om mer än pengar. Det handlar om de äganderättsliga principer som formar vårt samhälle. Det handlar om förfoganderätten, och det handlar om brukanderätten. Det är något som inte kan poängteras nog. Sedan har vi förhållandet mellan allmänheten, mellan privatpersoner, och dem som äger och brukar skogen. Jag vet mycket väl att många pratar om "sin" skog. Man är ute och plockar bär i sin skog. Man är ute och plockar svamp i sin skog. Men det är ju någon som har format det här. Det är någon som äger det, någon som står för resurserna. Någon har byggt upp detta, och det är något som jag tror att vi måste poängtera. Det här handlar inte om att undergräva allemansrätten. Det handlar om att tydliggöra vad allemansrätten egentligen handlar om, och det handlar om att rädda allemansrätten. Om man tittar på höstbudgeten kan man, precis som lyfte fram tidigare, se att det smyger sig in formuleringar om naturvårdsarbete, tillgång till miljöinformation, deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning. Det här är osedvanligt tveksamt. Ska verkligen alla ha rätt till det här? Här har regeringen och indirekt dess myndigheter och andra aktörer ansvar som man måste väga mot varandra. Det är ansvar som skogsägarna inte upplever att staten tar, och därför är det oerhört viktigt att landsbygdsministern sätter ned foten och visar respekt för äganderätten. Tack, statsrådet! Jag förstår mycket väl att statsrådet vill tala om helt andra saker här i kammaren än det vi faktiskt interpellerar om. Jag förstår det mycket väl. Med tanke på det svar statsrådet har gett i frågan har skogsägarna blivit ännu mer oroliga. Det som förut var en text som kunde tolkas har förtydligats av statsrådet: menar allvar med att implementera Århuskonventionen och gå längre i den här delen än den faktiskt kräver. Det är det som är det allvarliga. Här har regeringen fullständigt kapitulerat för politik. Man flyttar bort skogsägarna och markägarna och låter miljöorganisationer och allmänhet gå in och styra och ställa med svenska skogsägare och deras skogsmarker. Vi har ungefär 60 000 avverkningar eller uppdragsanmälningar . öppnar regeringen för att detta ska kunna prövas av allmänheten. Man ska kunna gå in och pröva: Ska du kunna bygga skogsväg där du vill? Ska du ha de planteringarna? Ska du ha de skötselåtgärderna? Ska du ha de avverkningarna? Det är allvarligt. Det är misstro mot svensk skogsnäring. Ministern får gärna tala väl om vår skogsnäring och hur viktig den är, men i sin politik går regeringen längre än Århuskonventionen. Min fråga till statsrådet, som han gärna får notera och svara på, är denna: Är statsrådet beredd att gå längre än konkurrentländerna när det gäller implementeringen av Århuskonventionen, eller ska vi ligga på samma åtaganden som övriga länder i den delen? Är han beredd att gå längre? Det är det han antyder i kulturbudgeten. Våra skogar har byggt upp välståndet i detta land. är den svaga sittande regeringen beredd att diskutera en överföring av bestämmande från skogsägarna till allmänheten och intresseorganisationer. Vem ska stå för rättsprocesserna som då inträffar? Ska miljöorganisationen ha stöd för att driva process mot en enskild markägare, som i sin tur får betala sin process själv för att klara av situationen? Det är de här frågorna som ministern och regeringen behöver ha svar på när de går in och skriver i en budget att de är beredda att släppa in allmänheten och miljöorganisationer i att bestämma över privat skogsmark. Och man går betydligt längre än vad Århuskonventionen kräver. Man är beredd att offra svenskt skogsbruk, svenska arbetstillfällen, på altare. Det är allvarligt, och det ska ha kritik. Det ska ha allvarlig kritik. Det är ett övertramp att ge sig på markägarna runt om i landet. De sköter detta bra, och jag har fullt förtroende för att de kommer att sköta detta mycket bra även . Om ministern inte redan har gjort det tror jag att det är bra att han tar sig ut i skogen och tittar på alla de åtgärder man redan utför där ute och på de skogsavverkningsbolag och andra som har lagt in ännu mer saker för att sköta skogen på ett bra sätt. Det handlar om gröna skogsbruksplaner, blått körkort och annat. Detta borde ministern studera. Svara på frågan! Är regeringen beredd att gå längre än Århuskonventionen? Tack, och , för interpellationsdebatten och tack, landsbygdsminister , för svaren! Utan tvivel är svenskt skogsbruk något som är och har varit oerhört viktigt för svenskt välstånd. Det svenska skogsbruket är också oerhört angeläget om att fortsätta ha väldigt gott rykte. För att svenska skogsprodukter ska kunna säljas ute i är det viktigt att certifieringar, svensk och europeisk lagstiftning och konventioner följs. sa att det görs ungefär 60 000 avverkningsanmälningar, och har jag som skogsägare också gjort en sådan anmälan. Det är några få som har stoppats. I drygt ett femtiotal fall har ansett antingen att anmälan gjorts vid fel tid eller att skogsägaren har gjort fel avverkningar i gränszoner och så vidare. Ett antal stoppades 2015 - jag kan ha fel på årtalet - med anledning av artskyddsförordningen. och har begärt att regeringen ska titta på detta, vilket nu också görs. Men det som utan tvekan är absolut viktigast är det goda rykte som svenskt skogsbruk har och att vi kan sälja. kan en medborgare i överklaga allting. Det är domstolarna som beslutar om ärendet ska tas upp. Man kan besluta om att det ska byggas en cykelväg. Det går att överklaga om det ska byggas en väg eller startas en gruva, om vattenrättigheter ska finnas eller inte - på alla olika områden. Om och äger var sin cykel, herr talman, och vill cykla på dem måste de följa svensk lagstiftning. Vad är det som gäller? Nej, jag kan inte cykla mot enkelriktat; det funkar inte. Jag har rätt att måla om min cykel, men då kanske jag måste använda rätt färger, som är miljögodkända. Samma sak gäller för skogsägarna. De allra flesta sköter sin skog på ett fantastiskt sätt. Skogsägarna har bidragit till svenskt välstånd och kommer att fortsätta att göra det. Vid omställningen till ett fossilfritt samhälle kommer skogen att vara avgörande för om man lyckas. Om övriga världen får för sig att inte följer de konventioner vi har skrivit på kommer detta att hindras. Då kommer svenskt skogsbruk att svartlistas. Det är då faran kommer in. Det är ni, från och från , som uppviglar för att få alla och envar att tro att svenskt skogsbruk är något annat än det är. Svenskt skogsbruk håller världsklass på många olika områden. Låt det fortsätta så. Men som medborgare i har du rättigheter.