· H310322 · 2016-02-11 12:21:45 — och har i två interpellationer ställt frågor om konflikten i och minoriteters situation i krigets . Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Konflikten i är en mänsklig katastrof. Asadregimens och Daishs brutalitet drabbar urskillningslöst civilbefolkningen. Ingen undkommer, vare sig sunniter, shiiter, kurder, kristna eller andra grupper. Övergrepp begås även av andra väpnade grupperingar. uppmanar samtliga parter att följa de säkerhetsrådsresolutioner som har antagits om övergrepp mot mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt i . I enlighet med Genèvekommunikén - som har endosserat - betonas att minoriteter måste försäkras att deras rättigheter respekteras. Mycket allvarliga internationella brott begås i . Vi, tillsammans i FN, har ett ansvar att verka för att människor i fara bereds skydd, att det blir ett slut på konflikten och att de ansvariga för övergreppen ställs till svars. Detta ansvar gäller oavsett om dessa brott kategoriseras som folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser. Det finns ingen hierarki dem emellan. Regeringen har tillsammans med de andra EU-länderna uppmanat säkerhetsrådet att hänskjuta situationen i till . En särskild , med mandat från för de mänskliga rättigheterna, har förgäves begärt att få komma in i . Regeringen anser att Daish utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. ingår därför i kärngruppen till den breda globala koalition som bildats för att bekämpa Daish och främja långsiktig stabilitet i och . En svår humanitär situation har uppkommit till följd av konflikten i . har bidragit med i humanitärt bistånd och tagit emot över 130 000 asylsökande från . Detta stöd kompletteras med vår nya femåriga , som innefattar biståndsinsatser om i och dess grannländer. I strategin står det tydligt att inte ska samarbeta med Asadregimen eller väpnade grupper. har sedan konfliktens utbrott stött den politiska process som vi hoppas ska resultera i en politisk lösning och fred i . Regeringen anser att en samlad representation av oppositionen i fredsprocessen är avgörande för en hållbar politisk lösning. Grupper som terroristlistats av FN och/eller EU - som Daish, Hizbollahs väpnade gren och al-Qaida-affilierade Jabhat al-Nusra - är dock grupper som inte bör ingå i en förhandling. Frågan om befolkningsgruppers rätt till självbestämmande är en av många frågor som väntas bli föremål för diskussion i den politiska processen om framtid. FN-sändebudet har vårt fulla stöd och bistås av bland andra två svenskar. Vi ger ett omfattande stöd för att stärka kvinnors deltagande i förhandlingarna och ett stöd till civilsamhällsföreträdares deltagande i . har även ett särskilt sändebud för Syrienkrisen som följer utvecklingen noga. I vår dialog med nyckelaktörer understryker vi ständigt vikten av att alla delar av det syriska samhället inkluderas i den politiska processen samt att de mänskliga rättigheterna och internationell rätt respekteras. Jag tackar ministern för svaret. Jag är fullt medveten om att med internationellt bistånd stöder de lidande i mycket. Det gläder mig och gör mig stolt. Därför tackar jag för det som ministern säger i svaret om hur utsatta minoriteter stöds framför allt ekonomiskt och med biståndsmedel. Av svaret att döma ser det dock ut som om inte på något sätt önskar stödja väpnade grupper i . Det är fullt förståeligt att man inte vill stödja vare sig den brutala regimen eller grupper som al-Nusra eller för den delen Daish. Men vad gör man när det kommer till de andra grupperingarna? Avser regeringen inte att på något sätt stödja exempelvis den sekulära och demokratiska självförsvarsgruppen SDF, Syrian Democratic Forces, i norra som till stor del utgörs av kurder, assyrier, turkmener, armenier och så vidare? I mina ögon är fred grunden för att kunna skapa demokrati i , vilket förutsätter att man för samtal med så många parter som möjligt. Jag har vid ett flertal tillfällen lämnat ett antal skriftliga frågor till utrikesministern, och även till andra ministrar, om arbetet för att nå fred och för att på något sätt få en lösning av den fruktansvärda tragedi som sker i . Jag skulle därför vilja att ministern tydligt deklarerar vilka grupper som man kan tänka sig att föra samtal med, eftersom det inte är helt klart. Det som hon nämner i svaret handlar om att man inte kan tänka sig att samarbeta med regimen och att man inte kan tänka sig att samarbeta med al-Nusra eller för den delen Daish. Det är fullt förståeligt att man inte vill samarbeta. Men att föra samtal med exempelvis regimen kan vara nödvändigt - absolut inte stödja på något sätt - för att nå fred. Om vi ser på den kurddominerade alliansen i norra har den lyckats nå vapenvila med regimen, just för att de har fört samtal. Men det stannar där. Detta anser jag vara grundläggande för att nå fred. Jag har ställt fyra frågor, och jag tänkte upprepa tre av dem och hoppas få lite mer förtydligande svar. För det första: Avser ministern att agera för samtal med olika stridande grupper för att främja vapenvila? Vilka grupper kan man i så fall tänka sig att samtala med? För det andra: Vilka åtgärder vidtar ministern och regeringen för att förhindra att svenskt stöd gynnar fel grupper? I detta fall tänker jag främst på andra salifistgrupper. För det tredje: Vilken roll anses ha under fredsförhandlingarna, och vad gör för att inte fel krafter ska få för mycket inflytande? Jag kan börja med att konstatera att utrikesministerns svar innehåller bra information för den som har ställt frågor om de generella utgångspunkterna när det gäller . Men rubriken på min interpellation är Situationen för det assyriska folket i . I utrikesmnisterns svar omnämns varken folkgruppen assyrier/syrianer, al-Hasakah-provinsen eller YPG-styrkorna. Det är anmärkningsvärt att jag får svar på helt andra frågor än dem som jag har ställt. Dessutom förminskas det assyriska folket av utrikesministern till att kallas kristna. Jag undrar varför utrikesministern väljer att skriva om kurder men inte om assyrier. Benämningen "kristna", kan jag berätta, användes först av och hans föregångare - och senare också av al-Asad och andra människor - för att förminska det assyriska folkets folkliga rättigheter. använder utrikesministern samma uttryck. Jag undrar därför: Skulle utrikesministern acceptera att förminskas till att kallas i stället för svensk? Jag kommer att vara nödgad att skicka in samma eller liknande frågor som i interpellationen om jag inte får svar på dem här . Det assyriska folket, som är ett av urfolk, håller på att utrotas på grund av radikal islamism. Ett av de få områden i där folket fortfarande, trots de pågående folkmorden och trots det pågående kriget i , faktiskt någorlunda upprätthåller en assyrisk kultur är i i . För att det assyriska folket ska överleva är det av yttersta vikt att deras rättigheter försvaras där och att folkmord på assyrier och andra kristna folk, liksom på yazidier, stoppas. har situationen i och i synnerhet i staden blivit ännu svårare. Rapporter från Amnesty visar att såväl som andra grupperingar, till exempel de kommunistiska , begår krigsbrott mot al-Hasakah-provinsens minoriteter. I Qamishli har de kommunistiska attackerat de assyriska självförsvarsstyrkorna vid minst ett dokumenterat tillfälle. Jag vet att al-Hasakah-provinsen är en av de provinser i som jämförelsevis har varit mest förskonad. Om det finns någon provins där faktiskt kan göra riktig skillnad tror jag att det är där. Det är av yttersta vikt att man vågar arbeta i just den regionen, eftersom det är där minoriteterna finns. Att främja fred och självförsvar för minoriteterna i just den här regionen är jätteviktigt. De frågor jag ställde i interpellationen, och som jag fortfarande vill ha svar på, är vad utrikesministern gör för att säkerställa den assyriska/syrianska folkgruppens överlevnad och rätt till självbestämmande i just al-Hasakah-provinsen samt vilken rätt till självbestämmande och egna försvarsstyrkor utrikesministern anser att det assyriska/syrianska folket har i just al-Hasakah-provinsen. Jag vill också veta vad utrikesministern anser om Amnestyrapporterna om YPG-styrkornas brott där. Vad tänker utrikesministern göra för att se till att YPG-styrkorna i slutar begå brott mot minoriteterna? Det är av yttersta vikt att alla minoriteter i som finns i just dessa provinser kommer överens fredligt och tillåts överleva i regionen. Jag behöver inte tacka för svaret eftersom jag inte har skrivit någon interpellation. Jag håller dock i mångt och mycket med om det utrikesministern säger om nödvändigheten i att få fred i och att minoriteter i landet, liksom givetvis alla invånare i , måste kunna få en ny framtid i fred och stabilitet. Det gäller naturligtvis också att man måste ha en inkluderande process för fred i men att den inte kan vara så inkluderande att man går in i samtal med grupperingar som exempelvis Daish. Det finns några saker jag tycker är viktiga i en något så när uppdaterad analys, som vi bör göra i och även i resten av världen, av vad som sker i och hur man skulle kunna förbättra och fördjupa en strategi för att verka långsiktigt för fred. Det första är det som sker i . När klev in i kriget i förändrades fakta på marken från luften, skulle man kunna säga, på ett sätt som i praktiken innebär att regeringssidan snart har ringat in . Vad händer om det sker nu? Det är inte särskilt långt kvar; det rör sig om . Det första som händer är förstås en enorm risk för en humanitär katastrof. Vi har återigen en risk för flyktingströmmar norrut mot i miljonklassen. Därtill kan det i praktiken innebära att upproret i norra kollapsar, med följden att de militära övningarna lär spridas söderut mot . Det betyder att de två stora befolkningsområdena i riskerar att utsättas för nya strider och en humanitär härdsmälta med enorma flyktingströmmar. Jag tror att det är viktigt, fru talman, att man från omvärldens sida och även från det svenska och andra europeiska länders sida börjar förbereda sig för en ny våg av flyktingar och för hur realiteten skulle kunna se ut med i praktiken bara al-Asad, Daish och de kurdiska styrkorna i norra - och inga moderata rebellstyrkor. Det kommer att få en del implikationer och förändra saker och ting. Det andra, fru talman, är att flyktinglägren runt - i , , irakiska och så vidare - inte är temporära. De är permanenta. Jag tittade på de senaste siffrorna från UNHCR, och det finns 4,6 miljoner registrerade Syrienflyktingar. Av dem är var femte . Vi talar alltså om snart 1 miljon syrier som bor i tält, trädgårdar och så vidare i grannländerna, under mycket svåra omständigheter, och inte ens har fyllt . Det är klart att man måste adressera frågan långsiktigt på något sätt, alltså hur man ska klara av att hantera även flyktinglägren. Jag tror att man måste börja fundera på hur lägren styrs. Om vi talar om palestinska flyktingar kan vi se att de är 5 miljoner, och Syrienflyktingarna är snart 5 miljoner. Sedan har vi irakiska internflyktingar på det. Summan av allt detta är att är god man för över 10 miljoner människor i . Det är givetvis ohållbart långsiktigt sett. Jag tror att den problematiken måste vara med i analysen när det gäller fred i . Jag kände att jag behövde gå in i debatten för att lite grann balansera upp diskussionen. Jag kan inleda med att säga att vi har en terrororganisation som heter Daish och har härjat i , och de kurdiska områdena. Daish är en terrororganisation som har gjort sig skyldig till fruktansvärda brott mot mänskligheten, vilket utrikesministern också har understrukit. Det är en fruktansvärd terrororganisation som har attackerat civila och avrättat män, kvinnor och barn. Man har kidnappat kvinnor och flickor och sålt dem på gatan i samt utnyttjat dem som sexslavar. Det är en organisation som har avrättat och förgripit sig på assyrier/syrianer, turkmener, shiamuslimer, sunnimuslimer, kristna, kurdiska yazidier - ja, alla som inte passar i deras värld. Mot denna terrororganisation växte det fram en motståndsrörelse, en kraft av unga kvinnor och män som tog fajten. De tog fajten och kämpade för alla folkgrupper som finns i regionen. Tusentals människor har offrat sina liv i kampen mot denna fruktansvärda terrororganisation. Därför blir det lite olyckligt när denna terrororganisation i samma kontext som till exempel de människor - det är ungdomar, flickor och pojkar - som kämpat mot den. Jag tycker att det är lite olyckligt att den benämns i samma kontext. Sedan är det självklart att de som begår brott och de som bryter mot de mänskliga fri- och rättigheterna ska fördömas. Jag har också tagit del av den Amnestyrapport som kritiserar bland annat, i det här fallet, YPG-styrkorna. Man menar att de har brutit mot de mänskliga fri- och rättigheterna och tagit över vissa byar i områdena. Jag vill dock understryka att man när vi talar om PYD/YPG måste förstå att PYD, det demokratiska självstyre som finns i området, består av 85 organisationer, politiska partier och folkgrupper. Det är kurder, araber, assyrier, yazidier, turkmener och armenier. I detta finns också det syriska högsta rådet, demokratiska assyriska partier och Bet-Nahrain med flera. Här försöker man hitta en samexistens för att kunna hitta en modell för att leva tillsammans. Varje post som finns representeras av de grupper jag nämnde. Det finns tre officiella språk i de olika kantonerna i det område som kallas för Rojava. Det är kurdiska, assyriska och arabiska. Vi har 13 ministrar, och bland dem finns dessa folkgrupper representerade. YPG är Rojavas försvarsstyrkor och inte direkt PYD. YPG består inte bara av PYD-anhängare. Det finns en grupp som heter Sutoro-styrkor, och det finns också al-Sanit-styrkor med flera i området. Det finns ett exempel på ett fall där man har kunnat konstatera att två personer som tillhörde YPG utförde ett dåd i och mördade en militär ledare. De två personerna fängslades och fick fängelse . Det är klart att YPG och PYD har stora utmaningar. De behöver hjälp. Vi måste fortsätta att stödja de demokratiska krafterna för att se till att bygga upp ett demokratiskt system. Tack så mycket till er allihop! Det är väldigt insiktsfulla och kloka åsikter. Jag kan hålla med om att vi blir lite fångna i formatet. När man försöker att svara på flera frågor med lite olika inriktning kan det bli ett för allmänt svar. Därför ska jag försöka vara lite mer precis. tackar jag för det förtroende som visas regeringen och vår roll och förhoppningarna och förväntningarna på vad regeringen kan spela för roll. Här ansluter vi oss först och främst till en FN-ledd process. Den definierar bland annat vilka som utgöra opposition. Vilka är det som ska betraktas som terroristorganisationer? Hur ska förhandlingarna äga rum? Vi finns dessutom i ett EU-spår där vi försöker att verka via EU för att trycka på. Vi var så sent som i för att diskutera med alla dem som är angelägna om en lösning i och vill bidra ekonomiskt till att lösa krisen i . Där diskuterade vi bland annat en sådan fråga som har att göra med flyktingströmmar och att hjälpa de länder som tar emot ett stort antal flyktingar. Där har till exempel introducerat något som kallas för . Det är helt enkelt ett sätt att försöka se lite mer långsiktigt på det och försöka få fram åtgärder som utbildning och jobb till dem som lever i stora flyktingläger. Det handlar om vara mer konstruktiva och mycket praktiska i hur vi ska kanalisera våra pengar och vårt stöd på ett effektivt sätt. Där finns vi med i diskussionerna. Vi gör det genom våra utlandsmyndigheter, och så vidare. Det är så vi kan arbeta. Ett exempel är den militära insats som vi gör i . Där kan vi också bilateralt bidra. Vi gör det också uttalat med vår Syrienstrategi med hur vi kan se att vi kan stödja både det politiska och det humanitära och det militära spåret. Det står klart och tydligt i vår Syrienkrisstrategi att inte ska samarbeta med al-Asad-regimen. De svenska biståndsinsatserna kommer att genomföras av FN-organ och andra organisationer. De ansvarar också för att säkerställa att pengarna inte hamnar i orätta händer. Al-Asad-regimen har huvudansvaret för konflikten i och har begått omfattande övergrepp mot civilbefolkningen. Därför är al-Asad en lika olämplig samarbetspartner för och EU som Daish är. Regimen har också främjat Daishs framväxt genom att i första hand angripa oppositionskontrollerade områden. Grupper som terroristlistats av FN eller EU som till exempel Daish, Hizbollahs väpnade gren och Jabhat al-Nusra bör inte ingå i förhandlingen om en politisk lösning på konflikten. När det gäller skyddszoner för assyrier i håller jag med om att det är hög tid att göra något för att säkra skyddet för civila inklusive assyrierna. Men frågan om inrättande av skyddszoner i bör hanteras av . Skyddszoner förutsätter att några länder aktivt tar ansvar för att patrullera och säkerställa dem. Annars är risken att det blir dödsfällor. Att upprätthålla sådana skyddszoner när konfliktlinjerna på marken inte är tydligt definierade och dessutom som i i ständig förändring är mycket svårt. Erfarenheterna av skyddade zoner har inte varit så goda. Därför finns också en stor tveksamhet om man inte kan se till att ett antal länder och FN åtar sig skyddet fullt ut. Det är en fråga som vi ska fortsätta att diskutera för att se hur vi på bästa sätt kan säkerställa skyddet av civila i . Anmestyrapporten tar vi på mycket stort allvar. Vi kommer att följa upp den med våra partner i koalitionen mot Daish. Tack, ministern, för tillägget! Det råder enighet om samarbete med regimen. Det finns väl inte någon i riksdag eller något parti som stöder samarbete med en brutal regim som den vi har i . Det råder inget tvivel om det. Det jag var inne på tidigare var samtal för att försöka nå vapenvila. Det är trots allt vapenvila som kan möjliggöra humanitära transporter till de civila i områdena som är kontrollerade av regimtrupper. Det är trots allt en regim som trots sin brutalitet vill ha slut på kriget på grund av de konsekvenser och den misär kriget för med sig. Jag menar att ministern kanske borde förtydliga regeringens hållning. Det ska självklart inte vara något samarbete. Det står vi alla för. Men man kan däremot kanske försöka nå någon form av samtal om vapenvila även med sådana grupper. Ministern talade om den goda kontrollen på var våra biståndspengar hamnar. Jag har några exempel på hur svenska biståndspengar tidigare hamnat fel och hur de än hamnar fel. Genom Sida och svenska staten har svenska skattemedel hamnat hos två organisationer som är tydligt kopplade till gruppen . Det är en grupp i som är influerad av och Muslimska som har tydliga salafistiska inriktningar. Det handlar om Islamic Relief och . Det är medel som har nått grupper som inte på något sätt kan kallas särskilt humana. innefattar bland annat al-Nusra, som även utrikesministern och svenska staten ser som en terroristorganisation. Svenska biståndsmedel har gått dit. Det är beklagligt. Det är jättebra om vi kan stötta människor som har problem. Men våra biståndspengar ska inte hamna hos terrorister. Det gör de . Jag var tidigare inne på någonting annat i mitt inlägg. Det handlade om förhandlingarna som just nu sker bland annat i FN. vill vara en aktiv del i, och det tycker jag är bra, att försöka få till förhandlingar som leder till fred. Problemet är att den person som representerar rebellerna i det här fallet heter , och han är ledare för . Det är en salafistgrupp i som har tolkningar som stöttas av . Den kan inte på något sätt anses stå för demokrati eller de värderingar som västvärlden ser som självklara i ett demokratiskt och humanitärt land. Dessutom har man fallit för påtryckningar. Man stänger ute den allians jag talade om tidigare i norra , Syrian Democratic Forces, som står för de främsta demokratiska rörelserna. De har en tydlig extremvänsterprägel. Men det är trots allt de grupper i som på allvar kämpar för demokrati, ett sekulärt samhälle, självständighet och självstyre. Hur kan man falla för påtryckningar att stänga ute dessa och stödja att den som ska leda rebellernas förhandlingar är en brutal islamist? Tack, utrikesministern för klargörandena! Jag ser fram emot att utrikesministern ska följa upp Amnestyrapporterna. Vad det kan leda till vet jag inte. Men jag tar det Amnesty säger och skriver där på största allvar. Om utrikesministern åker till igen rekommenderar jag utrikesministern att besöka . Det är en av de största kafékedjorna i , och den ägs av människor som har återvänt efter att ha varit flyktingar i . Tyvärr är situationen sådan för minoriteter att det knappt finns några kvar i . Alla folk lider vid krig, men de som riskerar att utrotas är främst minoriteterna. Det är de som inte kan försvara sig själva. Det vi har sett i är sekterism där man endast har kunnat hitta skydd hos sin egen grupp. Det gör att de grupper som är minst och svagast kommer att drabbas hårdast. I sitt svar säger utrikesministern att det inte finns någon skillnad mellan folkmord och krigsförbrytelser. Jag håller inte med om det. Folkmord leder till att en befolkning utrotas och är också jus cogens. Därför frågar jag utrikesministern: det inte skillnad i grad på brottet om det är ett folkmord jämfört med andra typer av krigsförbrytelser? I mina ögon är folkmord jus cogens, och det som gör mot yazidierna, assyrierna och andra folkgrupper är ett värre brott mot mänskligheten än vad krigsförbrytelser är. När det gäller al-Hasakah måste man säkerställa att de grupper som finns där inte begår brott mot varandra. Det handlar om minoriteter, och al-Hasakah är en av de fredligaste krigsregionerna i . Det finns två alternativ. Det ena är att upprätta en skyddszon. Jag hoppas att man tittar noga på om man ska göra det eller inte och om det är värt det eller inte. Låt mig göra en jämförelse. Sedan invasion av har en tredjedel av den assyriska befolkningen lämnat . Man skyddar dem inte, de känner ingen trygghet och de väljer att lämna området. Den absolut äldsta syrisk-ortodoxa kyrkan, den som skriver om, uppger att man endast har 15 000 medlemmar kvar i landet. Det var över en halv miljon . Det är en etnisk resning och ett folkmord som har skett. Det andra alternativet är självförsvar, det vill säga att ge dem vapen så att de kan skydda sig själva. Om man inte kan arbeta med skyddszoner, vad kan man annars göra? Kan det inrättas självförsvarsstyrkor? Vad kan man göra för att säkerställa att de grupperingar som finns i de områden där minoriteterna finns inte strider mot varandra? Jag tror att det är av yttersta vikt. Jag förstår att inte kan göra allt, och gör otroligt mycket när det kommer till humanitärt bistånd. Här har utrikesministern mitt fulla stöd. Men jag tror också att om det är någonstans där kan påverka är det i de regioner där det finns minoriteter och många som lyssnar. finns i irakiska av en anledning. Det finns starka kopplingar. Samma sak gäller YPG-styrkorna där det finns väldigt starka kopplingar till . Här kan utrikesministern göra riktig skillnad. Jag skulle vilja höra lite kommentarer på det. Jag förstår inte resonemang om att det inte är den FN-orienterade processen under som ska försöka komma i mål med någon sorts vapenvila, utan det ska göra på egen hand. har inte den geopolitiska tyngden att få dessa parter att teckna firma för fred. Om inte FN har klarat det, varför skulle vi göra det? Dessutom vet vi att det inte finns något intresse från den syriska regimen att ha samtal, av den enkla anledningen att man har överhanden i kriget. Vidare är de som är emot regeringen i så oeniga att det inte finns någon som kan teckna firma och leverera fred. Därför är samtalsvägen och Genèvesamtalen förmodligen inte särskilt fruktsamma, även om de givetvis måste prövas. Min uppfattning är därför att man ska titta mycket mer på vad man kan göra i konkret handling, och det finns två saker som skulle kunna göra .