ip · H310775 · 2016-09-01 00:00:00 — Interpellation 2015/16:775 Kommunplaceringar av (M) till Justitie- och migrationsminister (S) ställde jag en skriftlig fråga till justitie- och migrationsminister rörande kommuners möjlighet att i största möjligaste mån få ta emot nyanlända som under sin asyltid bott på asylboenden i kommunen. Fördelen med detta är att kommunerna kan arbeta mer proaktivt med att skapa en större långsiktighet i integrationsarbetet. Svaret (som delegerades till arbetsmarknadsministern) var att regeringen ”inte [ser] behov av att för närvarade vidta några ytterligare åtgärder”. har 17 kommuner (, , , , , , , , , , , , , , , och kommun) ställt samma fråga. Integrationsarbetet är hårt ansträngt och resurserna knappa. Därför är det viktigt att kunna mobilisera det civila samhället och jobba långsiktigt. Det är också ur ett mänskligt perspektiv djupt olyckligt att barn och ungdomar tvingas rotas upp och tvingas bort från skola, lärare och klasskamrater. Detta underlättar inte integrationen – det försvårar den. Att den svenska offentliga förvaltningen inte klarar av att tillämpa sunt förnuft och automatiskt lösa liknande problem är beklagligt. Att inte gör det trots vädjanden från hårt ansatta kommuner är upprörande. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga justitie- och migrationsminister : Tänker ministern agera så att problemet avhjälps? har frågat justitie- och migrationsminister hur han tänker agera för att avhjälpa problemet rörande kommuners möjlighet att i största möjliga mån få ta emot nyanlända som under sin asyltid bott på asylboende i kommunen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Syftet med lagen om mottagande av vissa nyanlända för bosättning är att få till stånd en jämnare fördelning av mottagandet mellan landets kommuner och att förbättra de nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Vid fördelningen tas hänsyn till kommunernas arbetsmarknadsförutsättningar, befolkningsstorlek och sammantagna mottagande av nyanlända och ensamkommande barn samt omfattningen av asylsökande som vistas i kommunen. Kommuner med goda förutsättningar för etablering ska ta emot fler nyanlända . Det får till följd att många nyanlända anvisas till kommuner i våra storstadsområden. Den anvisande myndigheten får inom ramen för kommuntalen besluta om anvisning i enskilda fall. Det är inte reglerat vilka individuella hänsyn som bör tas vid beslut om anvisning. Det är angeläget att elever inte rycks upp och tvingas byta skola i onödan. ledde fjolårets rekordstora mottagande till att tvingades fatta många tillfälliga beslut om asylboenden på platser som inte erbjuder långsiktigt gynnsamma förutsättningar för de nyanländas etablering. Det viktigaste för barnens uppväxtvillkor är trots allt att föräldrarna får jobb, en egen försörjning och möjlighet att etablera sig i samhället. Regeringen följer noga utvecklingen av den nya lagens tillämpning. Det finns många problem med det svenska asylmottagandet. Ett av problemen är att när människor kommer till och söker asyl får de sitta i uppskattningsvis och rulla tummarna. Det gör de därför att det tar så för att handlägga ett asylärende. sitter de på ett asylboende någonstans i . De får ingen svenskundervisning. De får ingen arbetsmarknadsträning. Vi hörde säga att det är viktigt att människor som står långt från arbetsmarknaden får arbetsmarknadsträning. Det får inte de människorna. Ingen frågar de asylsökande vad de kan för att i ett tidigt skede försöka matcha ihop dem med en arbetsgivare. De får ingen samhällsorientering. Det är ingen som berättar för dem vilka normer och värderingar som styr det svenska samhället. De gör ingenting. De sitter och rullar tummarna. Flera kommuner har upptäckt att det inte är så bra. Staten gör ingenting. Flera av de kommuner som har asylboenden har kavlat upp skjortärmarna och tagit itu med problemet. De erbjuder i vissa fall svenskundervisning och arbetsmarknadsträning. De har frågat de asylsökande om vad de kan, vad de jobbade med i hemlandet och hur de på bästa sätt kan matchas ihop med en arbetsgivare i . Det här är ju jättebra. I min hemkommun gör man på precis det sättet. Om vi tänker oss att man är framgångsrik i det arbetet, att kommunen lyckas matcha en asylsökande med en arbetsgivare och att den asylsökande får asyl och får stanna i - får den personen då bo kvar i den kommunen? Man kan tycka att det borde ligga i allas intresse. Det borde ligga i den asylsökandes intresse att få bo kvar i den kommun där man har fått ett jobb. Det borde ligga i arbetsgivarens intresse att få behålla sin nyanställda. Det borde ligga i den asylsökandes barns intresse att få gå kvar i skolan där de har blivit placerade och ha kvar sina kompisar. Frågan är: Får de göra det? Nej, för har fått för sig att "nu tar vi de här personerna, som har rotat sig och fått jobb i den här kommunen, och flyttar dem till någon annan del av landet - till , kanske." I stället får min kommun, som har gjort ett bra jobb och fått den asylsökande in i arbete, ta emot någon annan asylsökande - kanske en som har suttit på ett asylboende i socialdemokratiskt styrda , som är notoriskt dåligt på integration. Man kan fråga sig vem som tjänar på det. Svaret är att ingen tjänar på det. Det är ett system som är fullständigt "hål i huvudet". Det här borde inte vara en politisk konflikt. Det borde inte vara någonting som jag och står och debatterar i . Det borde vara en självklarhet att en kommun ska kunna behålla en asylsökande som har bott i kommunen när den asylsökande ska kommunplaceras. Jag ställde den här frågan till kollega och fick ett god-dag-yxskaft-svar. Jag ställer frågan till nu och får ett god-dag-yxskaft-svar. sa i den förra debatten att den här regeringen tar itu med problemen. Men i den här frågan är det ganska uppenbart att regeringen är problemet. Man kan fråga sig vem som står för god dag yxskaft här. målar ju upp en bild som inte stämmer med verkligheten. Jag vill börja med att säga att det inte är väntetid i asylprocessen. Den har gått upp till kanske 15 månader men sjunker nu snabbt, och regeringen gör stora insatser för att få ned den. Det är naturligtvis oacceptabelt att ha så lång väntetid. Den här regeringen har till skillnad från den gamla regeringen infört svenska från dag ett . Den här regeringen har till skillnad från den gamla regeringen infört samhällsinformation . Den här regeringen har till skillnad från den gamla regeringen gett särskilda resurser till idrottsrörelsen och civilsamhället för att göra särskilda insatser för asylsökande . Det gör man också i väldigt stor utsträckning. Folkbildningen, som står för svenska från dag ett, har haft en fantastiskt stor utökning av sin verksamhet på . Det är beundransvärt. Den här regeringen har till skillnad från den gamla regeringen gett uppdrag till Arbetsförmedlingen att stå för tidig kompetenskartläggning . Det är viktigt att man inte hamnar i passiv väntan utan använder tiden så aktivt som möjligt. Därför har regeringen lagt om politiken och satsat stort på tidiga insatser. Det är Arbetsförmedlingen, inte , som bosätter personer enligt den nya anvisningslagen. Och jag kan säga att i , som tar som exempel med , finns det fler platser för anvisning än det finns asylsökande i anläggningsboenden. I kan man alltså räkna med att bli kvar i länet. Många kommer att bli kvar i samma kommun, för det är den principen som styr vid fördelningen. Man ska naturligtvis placeras i den kommun där man redan finns och har funnits . Det finns undantag från detta, och det är kommuner som har stor andel asylsökande och ska ta emot ganska få i förhållande till hur arbetsmarknaden ser ut och de andra kriterierna som vi fördelar efter. Lite förenklat kan man säga att flera glesbygdskommuner har ett stort och flera storstadskommuner ett litet antal asylsökande i förhållande till antalet anvisningsplatser. Det betyder att finns man i en av de större städerna kan man räkna med att bli kvar i kommunen eller inom länet i sin anvisning, för det är självklart det som styr när Arbetsförmedlingen jobbar med de individuella anvisningarna - att man tar den hänsynen. Men man följer också kommuntalen för att säkerställa att människor ges en chans att etablera sig i de regioner där jobben finns så att de har en chans att få ett jobb. står här och håller en lång utläggning om precis det som jag inte har ställt frågan om. Men på slutet kommer hon faktiskt fram till en intressant slutsats. Låt mig bara poängtera att det som debatten handlar om inte är vilka satsningar ni har gjort eller hur mycket pengar ni har strött ut i er budget. Frågan är: Om man har fått ett jobb i den kommun som man har bott i , får man då bo kvar där om kommunen så vill? Anledningen till att jag ställer frågan är att 14 kommuner som har den här situationen tillsammans har skrivit ett brev till både och . Det är inte moderatkommuner. Det är en blandning av kommuner med alla olika partibeteckningar - faktiskt framför allt socialdemokratiskt styrda kommuner - som är upprörda över att inte kan ge ett tydligt svar på den här frågan. Det är tyvärr så att det svar som ger är att man inte bryr sig. Man tar inte hänsyn till detta. säger i en passus här att hon kan garantera att man kommer att få bo kvar i den kommun där man har bott om man har fått ett jobb. Det är intressant att hon säger det, och jag kommer att se till att hon håller ord, för det är inte den signal som de här kommunerna får från . är det ju så att inte ansvarar för , utan det gör migrationsministern. Det är möjligt att ni talar förbi varandra, och det är lite trist att migrationsministern inte är här och kan ge det tydliga svaret och beskedet. Min följdfråga till dig, , är mycket tydlig: Kan du lova och garantera att människor som fått ett jobb, som vill bo kvar i den kommun de har bott i och som kommunen vill ha kvar får utgöra en del av de kommunplaceringar som kommunen måste ansvara för? Kan du lova det, här och i talarstolen, på ett tydligt sätt? I ditt svar svarar du ju på någonting helt annat än det jag frågar om. Kan du lova det på ett tydligt sätt är vi överens i den här frågan, och det vore jättebra. Men tyvärr får kommunerna helt andra signaler än de som nu ger. Jag tror att pratar om någonting annat. Frågan, interpellationen, handlar om anvisning till kommun - kommunanvisning. Kommunanvisning görs av Arbetsförmedlingen, inte av . När man anvisar till kommun ska man följa ett kommuntal, som är det minsta antal som kommunen ska ta emot. Det står kommunen fritt att ta emot fler. Självklart får man ta emot fler för bosättning i kommunen än de som anvisas via anvisningslagen. När man anvisar följer Arbetsförmedlingen så långt som möjligt vissa principer. En av dem är närhetsprincipen - att inte i onödan flytta på personer, till exempel barn, som har rotat sig. Det betyder kanske flytt inom kommunen eller åtminstone inom länet så att man till exempel kan ha kvar ett normalt pendlingsavstånd om man har fått ett arbete. Det är den principen Arbetsförmedlingen följer. Det går inte alltid att följa den. Under den stora flyktinginströmningen ploppade det upp nya tillfälliga asylboenden, ibland i kommuner med en ganska liten egen befolkning som fick en oproportionerligt stor andel asylsökande i sin kommun. är det ibland kommuner med en ganska dålig arbetsmarknad. Då kan man självklart behöva flytta personer därifrån till en kommun där det är en bättre arbetsmarknadssituation. Det går alltså inte att följa detta fullt ut, men i lägen där det är en god arbetsmarknadssituation har kommunerna också fått ett ganska högt kommuntal i anvisningslagen. Där ser man enligt uppgift från Arbetsförmedlingen inga problem med att i mesta möjliga mån anvisa i närheten eller åtminstone inom länet. Det är den princip man följer . Enligt min bedömning råder inte det problemet i storstadsområdena. Jag har full förståelse för och håller med om att det inte alltid kan garanteras att en asylsökande får bo kvar i den kommun som man kommunplacerats i. Det är egentligen ganska självklart, och om det är jag och överens. Man måste se till att människor kommunplaceras på en plats där de lättast kan komma i arbete. Vad som var frågan var: Kommer de kommuner som har asylboenden och som har fått asylsökande i arbete att få behålla dessa asylsökande som en del av dem som ska tas emot och kommunplaceras? Direkt darrar på manschetten och säger att det är klart att man kan få ta emot fler. Det var inte det jag frågade om. Man kan ta min hemkommun som exempel. Vi har ett ankomstboende i kommunen med, om jag minns rätt, ungefär 500 asylsökande. Vi har börjat arbeta aktivt med att kartlägga deras kunskaper och på allvar se till att de kommer in på arbetsmarknaden. Problemet är att vi inte, om vi får några av dem i arbete, kan ta emot ännu fler utöver dem. Det beror på att vi har en bostadssituation som är ohållbar. Det finns inte bostäder. Det byggs inte tillräckligt med bostäder, och vi kan helt enkelt inte hantera den situationen. Så jag ställer en fråga, och ska vara glad att det är jag som står här och debatterar med henne och inte Täbys kommunalråd. Han är nämligen fly förbannad för att han får helt andra signaler från och Arbetsförmedlingen. Återigen: Kan garantera att de asylsökande som kommer i arbete får stanna i kommunen och ingå i den andel som kommunen ska ta emot? Jag undrar nästan om talar om något annat än det han har frågat om. Det kan naturligtvis vara så att behöver flytta en asylsökande från ett boende till ett annat . Då är det ett beslut av . Men när det handlar om bosättning gäller principen att man ska placeras utifrån individuella hänsyn, och om man är i en kommun där man har fått jobb och där arbetsmarknaden är god kan jag inte se några som helst hinder för att man också kommunplaceras där. Enligt uppgifter från Arbetsförmedlingen är det också precis så man redan arbetar. Överläggningen var härmed avslutad.