· H41088 · 2016-11-15 15:02:24 — har frågat mig vilka åtgärder jag som minister avser att vidta för att ska bli effektivare och för att verkets arbetsmiljöarbete ska ge bättre resultat. Till att börja med vill jag påminna om att den förra, borgerliga regeringen minskade anslag . Som en följd av detta minskade antalet anställda vid med drygt 300 personer, vilket motsvarar en tredjedel av personalen. Den nuvarande regeringen har höjt ambitionsnivån i arbetsmiljöpolitiken genom att satsa . I arbetsmiljöstrategin tas avstamp i konkreta åtgärder inom tre prioriterade områden: nollvision mot dödsolyckor och förebyggande av arbetsolyckor, ett hållbart arbetsliv samt psykosocial arbetsmiljö. Genom de förstärkningar som genomförts 2015 och 2016 och som föreslås i budgetpropositionen har kunnat rekrytera nya arbetsmiljöinspektörer. kunde 75 inspektörer anställas, och pågår en ny omfattande rekrytering. Inspektörer genomgår en gedigen, årslång utbildning innan de fullt ut är redo att inspektera arbetsplatser. Regeringen har dessutom inrättat ett dialogforum för att diskutera och följa upp arbetsmiljöstrategin tillsammans med arbetsmarknadens parter. Regeringen har också tillsatt en utredning för att se över arbetsmiljöregelverket så att det är anpassat efter ett modernt arbetsliv och en utredning för att inrätta ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. Vad gäller återkommer regeringen med ett svar till enligt de rutiner som finns för detta. Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Bakgrunden till min interpellation är att just och hårt kritiserade den dåvarande regeringen och till och med anklagade tidigare arbetsmarknadsministrar för arbetsolyckor och dödsfall. Det var en klappjakt utan dess like - ibland ganska osmaklig, då det faktiskt handlar om människors liv. Plötsligt mitt under en debatt utlyste en socialdemokratisk riksdagsledamot en tyst minut här i kammaren för döda i en arbetsplatsolycka dagen innan. Kritiken var hård trots att statistiken visade att arbetsmiljön faktiskt blev bättre. Antalet dödsfall sjönk till rekordlåg nivå, och arbetsplatsrelaterade olyckor och sjukdomar minskade. Det ser man om man relaterar det till antalet arbetade timmar, och det måste man göra. Om fler arbetar ökar också risken för olyckor. Därför skulle det bli intressant att se hur det skulle bli med en ny regering, då alla fagra löften skulle infrias. I min interpellation skriver jag att har fått utökade resurser i syfte att utöka tillsynen. Överraskande nog har antalet arbetsmiljöinspektioner trots det sjunkit drastiskt. Visst är det märkligt? Vad värre är har antalet förelägganden och förbud som utfärdats av minskat rejält. Även besöken har blivit färre. Och detta har hänt , alltså sedan den nuvarande regeringen tillträdde. Det är alltså sämre än det var under alliansregeringen, trots större budget. Vad var det som hände? Allt skulle ju bli så bra! Tyvärr svarar inte ministern på min fråga, som var vad ministern avser att göra för att ska bli effektivare och ge bättre resultat. menade vi att det viktiga var vad man gjorde och var man gjorde det, inte bara antalet inspektioner. Varje inspektör blev effektivare med fler inspektioner per person. Man blev bättre på förebyggande arbete och information. Det var på dåliga arbetsgivare och riskfulla branscher man skulle koncentrera sig, inte på att göra årliga besök hos redan duktiga och skötsamma arbetsgivare. Det var ett modernare sätt att bedriva arbetsmiljöarbete. Vad ministern inte nämnde i sitt svar till mig var att vi ökade anslag efter 2009. Jag har roat mig med att studera statistik. Det är faktiskt svårt att se om verksamheten är effektiv. Man kan inte heller säga vad som är en arbetsplatsolycka eller arbetsskada. Antalet anmälningar är inget säkert mått på hur det står till med arbetsmiljön på olika arbetsplatser, och det är inte alls säkert att de ökande sjukskrivningstalen är relaterade till just arbetsmiljön. Här finns en hel del att göra även för regeringen. Den arbetsmiljöstrategi som regeringen har beslutat är detaljerad. Syftet är säkert gott, men den riskerar att krocka med egna prioriteringar i det nödvändiga utvecklingsarbete som verket håller på med. Även har framfört kritik. Jag vet att regeringen ska svara på den , men revisionsrapporten finns och ger bra information. Tyvärr är den rätt kritisk. Jag skulle vilja säga till att det kanske inte är storleken på budgeten hos som påverkar antalet dödsfall eller arbetsolyckor på svenska arbetsplatser, som sa under den tidigare regeringen. Kanske kan en minister inte påverka arbetsmiljön på svenska arbetsplatser - även om detta har antytts. Tack, ministern, för en viktig debatt! Tack, , som har ställt dessa frågor! Jag kommer att fokusera på den arbetsmiljöstrategi som ministern talar om i svaret. Den prioriterar tre områden, och den psykosociala arbetsmiljön är en av de delar man lyfter fram från regeringens sida. Det är oerhört viktigt eftersom det är där vi ser en kraftig ökning av stressrelaterad psykosocial ohälsa. Därför känns det oroande att inspektioner har minskat. Ohälsosam stress på arbetsplatsen är den vanligaste orsaken till att människor blir sjukskrivna. ökade antalet sjukskrivna till följd av stress . Stressrelaterade sjukskrivningar står därmed för en betydande del av den totala ökningen av sjukskrivningar. Risken att bli sjuk av stress på arbetsplatsen är större i kvinnodominerade yrken. Det finns en hel del statistik som visar att även män som arbetar i traditionellt sett kvinnodominerade yrken drabbas - de löper dubbelt så stor risk att sjukskrivas som män som arbetar i mansdominerade yrken. Därför är föreskrift om social och organisatorisk arbetsmiljö väldigt viktig. Det är självklart att den måste följas upp, och man måste ge stöd till de företag, framför allt i offentlig sektor, där vi ser att denna kraftiga ökning av stressrelaterad ohälsa sker. Arbetsmiljön har förändrats. Från början var det väldigt mycket fokus på fysisk arbetsmiljö - tunga lyft och fysiskt farliga arbetsplatser - men har den organisatoriska och sociala arbetsmiljön blivit ännu viktigare. Det är där vi ser de stora ökningarna när det gäller sjukskrivningar. Enligt den nya föreskriften ansvarar arbetsgivaren för att chefer och arbetsledare får kunskap om hur man förebygger sådant och hanterar arbetsmiljö. Det handlar bland annat om ohälsosam arbetsbelastning. Där är offentlig sektor verkligen inte bäst i klassen. Det är faktiskt vi politiker som äger den frågan, för vi är arbetsgivare i kommuner och landsting. Det borde verkligen vara en prioriterad fråga överallt i hela , men det är tyvärr inte riktigt så. Det organisatoriska ledarskapet handlar också om att man ger tillräckligt med resurser i kommuner och landsting, liksom om att man organiserar och inte tar bort kringpersonal. Så fort man ska spara pengar tar man gärna bort exempelvis assistenten åt en mellanchef. Vi som sitter i ledande ställning i kommuner och landsting - mest socialdemokrater, faktiskt - behöver titta på hur man kan få en bättre arbetsmiljö. Det är också en konkurrensfördel. har en väldigt stor kompetens och kan hjälpa till och stötta. Jag har en fråga som handlar om friska arbetsplatser. Vad anser ministern att man ska göra för att få fler friska arbetsplatser inom kontaktyrken? Europeiska arbetsmiljöbyrån gör intressanta rapporter. Där kan man se att mindre arbetsplatser har högre frisktal. Det är för att beslutsgången mellan chef och medarbetare är betydligt kortare i mindre företag. Dessutom är det mer som är lagstyrt i en kommun eller ett landsting, och det kan göra det svårt att prioritera. Man måste ha ett bra chefskap, så att man vågar prioritera när man hanterar lagstadgad verksamhet. Min fråga är alltså: Vad är det som krävs för att vi ska få fler friska arbetsplatser? Jag instämmer i mycket av det som mina kollegor har sagt. Jag reagerade på att återigen tar sin utgångspunkt i vad den tidigare alliansregeringen gjorde och inte. Givetvis innebar det, enligt sätt att se det, att vi försämrade läget. och hennes partikollegor var mycket kritiska mot alliansregeringen även under vår regeringsperiod. Det gjordes vissa besparingar, men det viktiga är ju, som sa, inte bara hur mycket pengar det finns utan också vad man gör och vad som är uppdraget. ökar pengarna, men vi kan ändå se att inspektionerna blir färre. Detta visar att det handlar om hur man prioriterar och hur man använder pengarna. Dessvärre händer ibland olyckor, både på och utanför arbetsplatser. Vi måste naturligtvis göra vad vi kan för att olyckorna på arbetsplatser ska minska och helst inte hända alls. När vår nuvarande minister var riksdagsledamot stod han här i talarstolen och talade om att olyckorna ökar. Han talade om människor som gick till jobbet men aldrig kom hem igen, och han höll en tyst minut för dem. Han höll dåvarande statsråd och alliansregeringen ansvariga och lade skulden på vår arbetsmiljöpolitik. Jag kommer inte att sänka mig till den nivån. Jag kommer inte att hålla några tysta minuter. Jag kommer inte personligen att skuldbelägga arbetsmarknadsministern för de tragiska olyckor där personer dör på arbetsplatser. Jag hoppas att vi alla kan vara överens om att de ska minska. Men vad ska man då göra? Vi ser ju inte några minskningar, utan snarare motsatsen. Jag tror inte att det beror på regeringens politik. Jag tror inte att det är fel när personer råkar ut för olyckor på sina arbetsplatser. Snarare ska vi ha en diskussion om vad vi kan göra för att de ska bli färre och för att det arbete som bedriver ska bli effektivare. Jag skulle gärna vilja höra lite mer konkret från : Vad ska man göra, hur ska pengarna användas på rätt sätt, och hur ska inspektionerna öka? Det är inte helt oviktigt vilken politik som har förts . Detta är ju ett område där det tar tid att förändra. Det handlar både om inspektioner för att få ordning på arbetsmiljön och om hur arbetstagarna mår på sina arbetsplatser. Gör man massiva nedskärningar som leder till att människor får jobba mer för att deras arbetskamrater har sagts upp - det var personalneddragningar i den offentliga sektorn under den förra regeringen - kan det ändå ta innan de blir sjuka. Man kan orka med trycket , men sedan går det inte längre. Man har sett liknande saker under nedskärningarna . Det var inte då människor blev sjuka, utan det dröjde. Sedan kom dock väldigt stor sjuktal. Det byggs alltså upp . Detsamma gäller naturligtvis det arbetsmiljöarbete som utförs av inspektörer och självklart också forskningen och det arbete som hänger samman med den. Forskningen slogs sönder när , som hade världsledande forskning på området, lades ned. Om man ligger i framkant när det gäller forskning om vad som orsakar sjukdomar i arbetslivet och hur man ska komma till rätta med dem påverkar en sådan nedläggning naturligtvis både arbetsmiljön och risken för sjukdom och olyckor i arbetet. Regeringen har satt in insatser så fort man har fått möjlighet och kunnat genomföra sin budget. Det är trots allt inte vi har kunnat göra det. En nollvision när det gäller dödsolyckor borde egentligen vara en självklarhet. Vi har det redan i trafiken. Vi har också kunnat se att vi har kunnat minska dödsfallen i trafiken, och jag är helt övertygad om att vi kan minska dödsfallen också i arbetslivet. Men då måste man ha en vision och ett tydligt mål att verka utifrån. Bara det att man faktiskt har en nollvision tycker jag är ett viktigt steg. Det är avgörande att lyfta också den psykosociala arbetsmiljön, för det är där man nu kan se de stora sjukskrivningstalen. En del gäller självklart förslitningsskador, men det är också psykisk ohälsa som i mycket orsakas av stress och underbemanning. Att man lyfter fram detta är avgörande för prioriteringarna på arbetsplatsen och för prioriteringar. Att minska arbetssjukdomarna och skadorna är andra viktiga prioriteringar. Det som kanske är allra viktigast är att man faktiskt tillför resurser. Det blir fler arbetsmiljöinspektörer . Det är sant att vi behöver fler inspektioner, men det beror i mycket på att det har varit för få arbetsmiljöinspektörer. Regeringen har redan ökat antalet, och vi kommer att fortsätta öka det. Man säger att det är för få personer och att de inte hinner komma ut. Men det finns naturligtvis också andra faktorer. Från säger man till exempel att man har tittat speciellt på kvinnors arbetsmiljö. Man har tittat på arbetsmiljön i skolan, som det har varit resurskrävande att göra inspektioner av. Men det är ändå helt avgörande områden. Vi kan se att det är mycket stress i skolan. Skolan är helt avgörande för hela samhällets utveckling, för att få ned arbetslösheten och så vidare. När det gäller kvinnors arbetsmiljö kan vi konstatera att det är där vi ser de stora sjukskrivningstalen på grund av psykisk ohälsa, i mycket orsakad av stress. Regeringen har verkligen tagit krafttag. Men det är klart att det tar tid att vända utvecklingen. Men frågan är: Vad skulle regeringen annars göra, om det inte handlar om att prioritera upp arbetsmiljöarbetet och öka resurserna? Ska vi skära ned, som tidigare regeringar har gjort? Jag hade egentligen inte tänkt förlänga denna debatt, men det finns en fråga som stör mig lite: att socialdemokratin alltid skyller på den tidigare regeringen. är det faktiskt ni som styr och kan åtgärda de problem som finns. Om man tittar på i synnerhet kan man undra om vi får ut rätt saker av de pengar vi stoppar in i den verksamheten. Vi pratar om input och output - får vi rätt output av allt vi stoppar in? Jag roade mig med att titta på en rapport från ; den heter 2004:14. Anslaget till ökades - vi talar om . kunde konstatera att det var oklart om tillsynen hade riktats rätt och om man gjort besök på rätt platser, där det fanns mest ohälsa och flest olycksfall. Redan 2000-2004 konstaterades betydande brister i mål och uppföljning. kom Statskontoret med en rapport som visade att produktiviteten hos hade ökat. Delvis gjordes dock också bedömningen att arbetet kunde göras mer effektivt. Detta är alltså inte endast en fråga om resurser, hur mycket pengar vi stoppar in. Frågan är om pengarna används på rätt sätt. När jag tittar i vår moderata budget kan jag också konstatera att har valt att lägga mer pengar på än vad den socialdemokratiska regeringen gör. Om jag inte minns helt fel är det 56 miljoner mer. Varför gör vi då det? Jo, det är en särskild insats riktad mot kvinnor hos offentliga arbetsgivare. Det är nämligen där vi ser att det finns brister i ledarskapet och att personalen inte känner sig tagen på allvar. Det är också där vi har de stigande sjukskrivningstalen. vill alltså göra särskilda insatser inom de traditionella kvinnoyrkena, för det är där vi ser att många blir sjuka och känner att de inte räcker till. kan vi konstatera att regeringen har tillfört en massa pengar, givit mer pengar till en del uppdrag och dragit ned på inspektionerna, och det känns inte särskilt effektivt. Det handlar alltså om att titta på om vi gör rätt saker med de pengar vi lägger ned på verksamheten. När det gäller har regeringen all makt i världen att återuppbygga det om det är så himla viktigt, men i denna som i så många andra frågor är det en retorik som bara hörs i talarstolen. Det gäller även skatterna: Regeringen höjer skatterna men accepterar å andra sidan de skattesänkningar som Alliansen gjorde. Man blir inte riktigt klar över hur ni egentligen ska ha det. Man kan säga mycket om , men feg är hon inte. Att bara våga ge sig ut i denna debatt med record tyder ändå på gott mod; det måste man säga. säger att arbetsmiljöarbetet kanske inte påverkar sjukskrivningarna på arbetsplatserna. Nej, kanske inte. budget kanske inte påverkar antalet inspektörer. Nej, kanske inte. Antalet inspektörer kanske inte påverkar dödsfallen i arbetet. Nej, kanske inte. Men sannolikheten för att så är fallet är mycket stor, och det är det som styr mitt och regeringens arbete och våra prioriteringar. Vi tror att arbetsmiljöarbetet kan påverka sjukskrivningarna. Vi tror att budget påverkar antalet inspektörer, och vi tror att antalet inspektioner och inspektörer påverkar dödsfallen i arbetslivet. Det är därför vi gör stora förstärkningar. Regeringen föreslog i sin första budget stora förstärkningar av arbetsmiljöarbetet som röstades ned här i kammaren . Därför dröjde det lite innan vi kunde komma igång med de satsningar som vi har velat göra. Jag ska som sagt återkomma senare med en reaktion på , men jag kan konstatera att granskar en period innan resursförstärkningarna fått effekt. Det tar nämligen i princip för en anställd inspektör att utbildas innan man är igång med arbetet. Jag känner mig alltså trygg med att antalet inspektioner naturligtvis kommer att öka. Jag vill dock ändå säga - och här ger jag interpellanten och debattörerna rätt - att frågan om en effektiv verksamhet och resursanvändning och en relevant uppföljning av arbete är mycket viktig. Här tror jag att man också behöver göra mer. Jag känner mig inte fullt nöjd i detta avseende, så där ger jag interpellanten rätt. Vi kommer att behöva göra ytterligare saker här. tar upp den mycket viktiga frågan om stressrelaterad ohälsa. Hon säger att det borde vara en prioriterad fråga överallt, och det håller jag verkligen med om - hos alla arbetsgivare, inte minst i offentlig verksamhet. är det i alla fall en prioriterad fråga hos , för vi har äntligen nya föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö, vilket är precis vad det handlar om. Det betyder att ett nytt arbete verkligen har gått igång, och det glädjande är hur väl dessa nya föreskrifter tagits emot på lokal nivå ute på arbetsplatserna. Hos både arbetsgivarna och arbetstagarnas fackliga företrädare har man satt igång ett gediget arbete kring de nya föreskrifterna och börjat använda dem, och det är mycket glädjande. När det gäller dödsolyckor var det så sent som två män som förolyckades uppe vid en kraftledning - fruktansvärt! De dog direkt. Självklart är det arbetsgivaren som är ansvarig för arbetsmiljön, och en förundersökning pågår också med anledning av dessa dödsfall. Men jag anser ändå att jag som ansvarig minister bör hållas ansvarig för att göra allt som står i min makt när det gäller att förhindra att dödsolyckor förekommer. Avslutningsvis, , har regeringen tillsatt en utredning för att ta fram förslag om ett nytt i stället för . Den utredningen kommer med sina förslag. Jag kan konstatera att vid makten minskade dödsfallen : från tolv till tre dödsfall per miljard arbetstimmar. Trots det fick vi höra från och andra socialdemokrater att det var fruktansvärt hur hemskt det var under just . Det kallades döden på jobbet. Men är det ovanligt tyst från både fack och socialdemokrater. Förra mandatperioden anordnades demonstrationer, kampanjer och upprop. Det märkliga är att ingenting har blivit bättre , men oj så tyst det är! Jag tror att jag och ministern är överens om en sak: Varje dödsfall är ett för mycket, och vi har alla ansvar för att se till att de inte blir fler. Men det görs färre insatser av , trots att rekordmånga arbetar på svensk arbetsmarknad. Vad gör ministern åt det? Före valet var tonläget mycket högt, och man utlovade stora förbättringar - allt skulle bli så bra. Men det har inte blivit det, och det är därför jag har skrivit min interpellation. Allt det som hände under förra mandatperioden, det resultat vi kunde visa upp då, var faktiskt bättre; nu är det sämre. Jag menar att statsrådet också har ansvar för att gör ett bra jobb och gör rätt saker. Det är ändå glädjande att höra att ministern tycker att det kan bli effektivare. Vi hade ju en debatt när vi talade om Arbetsförmedlingen. Det känns som att två stora myndigheter under och faktiskt fungerar ganska dåligt. Det är ministerns ansvar, och det är därför jag lyfter de här frågorna. Vi måste hålla oss till fakta. Jag kommer aldrig att beskylla för vad som händer när det gäller dödsfallen, men om man går ut och lovar vitt och brett att man ska ordna allting så att det blir bättre - nya miljoner ska fixa allt - och det inte blir så får man faktiskt finna sig i att stå till svars för resultaten. Ministern påstår att jag är modig som tar upp detta med tanke på det record vi har. Jag tycker inte alls att det är modigt. Jag skäms inte ett dugg för det som hände . Resultaten var goda. Vi gjorde fler arbetsplatsbesök, fler inspektioner och införde fler förbud och förelägganden och annat som faktiskt inte görs trots utökningen av budgeten. Jag är mycket stolt över det arbete vi gjorde. Vi försökte modernisera en myndighet som jobbade på ett gammalt sätt med utgångspunkt i när vi mest hade industrier och liknande arbetsplatser. vet vi att det är stress och andra orsaker som gör att människor mår dåligt och sjukskriver sig från jobbet. Min fråga kvarstår. Vad gör statsrådet för att få till ett effektivare arbetsmiljöverk? Vad kommer att komma ut av regeringens ganska detaljerade regleringsbrev? Vi behöver ju se bättre resultat. Det är fler inspektioner som behövs, enligt ministern själv, men jag har inte hört någon oro uttryckas över att de har minskat. Det oroar mig. Jag vill fortsätta att uppehålla mig vid stressrelaterad och psykosocial ohälsa. Att inte ha för många medarbetare är en viktig friskfaktor. Till exempel har forskning visat att när medarbetare drabbas av personliga svårigheter är det lättare att komma vidare från den personliga sorgen om det finns ett stödjande klimat på arbetsplatsen. Prevent, som jobbar med arbetsmiljö i samverkan mellan , LO och PTK, har i rapporten 2016 intervjuat 2 100 chefer och skyddsombud. Det var en stor svarsfrekvens, men hälften av dem som svarade sa att de inte hade någon bra metod för att undersöka och riskbedöma den organisatoriska och sociala arbetsmiljön på arbetsplatsen. Det säger mycket om att man behöver råd och stöd. Om någon på arbetsplatsen har brutit benet är det lättare att förstå att det kommer att ta innan man kan komma tillbaka, men det är svårare att som arbetsgivare hantera den som har ont i själen. De mindre arbetsgivarna har ju inte heller HR-avdelningar som kanske kommuner och landsting och större arbetsgivare har, utan man ska hantera det inom befintlig personal. Jag vill ställa en fråga innan min tid här framme i talarstolen är ute. Den handlar om , som jag hade förmånen att vara ledamot i. Vi arbetade med arbetsskadeförsäkringen också och har en del förslag i utredningen. Bland annat tittade vi på , som har en sorts bonus-malus-system. Det är kanske ingenting för , men det finns en hel del i utredningen som man skulle kunna ta fram eftersom det finns många frågetecken kring det här. När kommer att få utredningens förslag avseende ministerns ansvarsområde för beredning och beslut? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Man kan jämföra roll för arbetsmarknaden med polisens roll när det gäller brottsligheten i samhället. Jag tror att det är få som skulle tänka att man minskar antalet brott i samhället genom att minska anslagen till polisen och genom att minska antalet poliser som kan vara ute på gator och torg och som kan lösa brott. Det var ju precis det som hände med den förra regeringen. förlorade av anslagen. Det var 300 färre inspektörer efter det. Det är klart att det blir svårare att utföra sitt arbete då. borde egentligen vara ute mer på oanmälda besök, det vill säga där arbetsgivaren inte vet om att man kommer, för då finns det större chans att man kan se de farliga situationerna innan någonting inträffar. Det måste ju vara att arbeta förebyggande, innan någon blir skadad eller en dödsolycka sker, som är målet. Men resurserna har inte räckt till för det. Regeringen utökar nu resurserna och har redan utökat antalet arbetsmiljöinspektörer just för att man ska kunna komma direkt när det händer något men även kunna komma oanmäld eller när någon kallar på en.