ip · H310526 · 2016-03-30 00:00:00 — Interpellation 2015/16:526 Den svenska mjölknäringen av (C) till Statsrådet (S) Gris-, nötkötts- och fjäderfäproduktionen har minskat kraftigt i och mjölkproduktionen är i en stor och djupt allvarlig kris, vilket dränerar mjölkgårdarna på kapital och leder till konkurser och nedläggningar. En konkurs för en lantbrukare är helt förödande eftersom man i princip alltid för lånen också med sin personliga ekonomi, och därför förlorar både gården och ofta får släpa med sig miljonskulder vidare i livet. Många vanliga mjölkbönder – ekomjölken omfattas knappast av krisen – som gjort mångmiljonsatsningar det , oftast uppmuntrade av rådgivare, näring, politiker och banker kalkyler ser nu sina kalkyler ligga i spillror när mjölkpriset är på 1980-talsnivå på grund av avregleringen inom EU och och minskande import. Det är bra att EU nu diskuterar olika åtgärder som produktionsbegränsningar, exportstöd och nationella stödinsatser, för så djup är krisen. Många EU-länder agerar också för att hjälpa. sänker till exempel arbetsgivareavgifter och i har regering och banker överenskommit om amorterings- och räntefrihet . I har regeringen pratat litet om lånegarantier, men mycket lite har hänt. Avser regeringen att göra något substansiellt för mjölkbönder i den kris som råder eller nöja sig med endast uppuntrande tillrop? Alliansregeringen ledd av drev fram en höjning av den effektiva dieselskatten med , vilket även i efterhand måste ses som ett missgrepp. Få traktorer har konverterats till förnybar drift, för av landets lantbrukare med konventionella traktorer får typ av nettointäkterna användas till mycket dyrare drivmedel än övriga EU-bönder. Mjölkproduktion innebär stora drivmedelskostnader. En sänkning av dieselskatterna, eller återföring av dem, till nivåerna skulle tillföra jordbruket runt ½ miljard , vilket borde ska . Utan mjölkbönder och andra bönder får ju staten över huvud taget inte in några skatter från dem. Men har då staten något ansvar när hårt arbetande mjölkbönder över hela blöder ekonomiskt? De är väl företagare som tar egna beslut och får sota för dem, om investeringarna inte lönar sig..? Jag kan inte se det så. Jordbruk är en livsnödvändig basverksamhet i varje land och det svenska jordbruket har och millennier producerat mat och mjölk till befolkningen. har staten genom olika jordbruksregleringar ansvarat för en stabilitet i villkoren, eftersom mjölkproduktion är oerhört arbets-och kapitalkrävande, och en bonde som investerar tungt i mjölkproduktion med hög skuldsättning och personligt risktagande skulle inte kunna göra det utan att förlita sig på en rimlig prisstabilitet för mjölkpriset. Priset har dessa inte varit högt, men heller inte extremt lågt. De bönder som ivrigt påhejade av alla som gläds över att företagare vill investera i samhällsnyttig verksamhet över hela landet – politiker, näring, konsumenter, byggare, banker och så vidare – och som tog stora lån och byggde för modern och djurvänlig mjölkproduktion 2008 eller 2010 eller 2012 utgick alla ifrån att även om EU vartefter skulle minska sina regleringar skulle den friare marknadssituationen, trots lite större prissvängningar, ändå ge mjölkpriser inom rimliga prisintervall. Så rådgivarna beräknade och politikerna lovade och bankerna lånade ut och många moderna kostallar ersatte gamla slitna sådana. Så tog EU bort sina mjölkkvoter, stängde sin import av mjölkprodukter och minskade sina inköp kraftigt. Mjölkpriset sjönk från per kilo eller mer ned till 1980-talsnivå, det vill säga ca per kilo mjölk. Kalkylerna vid byggandet utgick långsiktigt i de värsta scenarierna från per kïlo. har priset legat så här lågt och ingen vändning syns i sikte. Andra länder agerar, som jag nämnt. De känner ett ansvar för att stödja hårt pressade företagare när krisen är som värst. Men i har mycket lite hänt. Det talades vitt och brett om kreditgarantier från regeringen, men det bidde inget. Regeringen stödde inte förslag om lägre dieselskatter eller att EU temporärt skulle bidra till att minska överskotten. Kommer regeringen att ställa sig bakom frivilliga produktionsbegränsningar eller använda den möjlighet till nationellt stöd som kan öppna sig? Kommer regeringen att använda mer av landsbygdsprogrammet för riktade miljöersättningar till mjölkgårdarna? Kommer regeringen att stötta en nationell kampanj för att stötta svensk miljövänlig mjölkproduktion genom en bred kampanj att gärna köpa mjölk, ost och fil som är närproducerad under goda miljö- och djurskyddsbetingelser? Över hela landet finns tusentals oerhört pressade och mycket hårt arbetande mjölkföretagare. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet : Avser regeringen och statsrådet att gripa in för att på olika sätt förbättra villkoren för den svenska mjölknäringen, eller ej?