· H4106 · 2016-10-13 12:00:56 — Sedan kommer jag till något som jag hoppas att utrikesministern i likhet med mig tycker är intressant. Flera av hennes partikamrater pläderade ju emot Nato. Det har jag full respekt för. Jag är väl medveten om att det finns flera ledamöter i den här kammaren som tycker att Nato är en dålig idé. Jag har respekt för det. Men det de sa var att om konsekvensen av den här resolutionen skulle bli att man stänger dörren till Nato kan de leva med det. Det förstår jag - om man är emot Nato. Det jag då har att fråga framför allt utrikesministern om är den konstitutionella grunden. Om man nu gör detta och vet att det får de konsekvenser som en del socialdemokrater absolut inte har någonting emot, då är frågan varför man inte förankrar och förbereder detta och har en djupare dialog med oppositionens partier. Det är nämligen fråga om att man avhänder sig en möjlighet. Återigen: Jag förstår att de som är emot Nato inte har det minsta problem med att avhända sig den möjligheten. Men jag menar att en regering som uppträder på det sättet visar maktens arrogans. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag tycker ändå att utrikesministern har att återkomma till några av de frågor jag ställde. Vad säger våra samarbetspartner? Vad säger länder i vårt närområde om den här resolutionen? Goda grannar som , och - hur tänker de? Vad säger och om detta? Finns det en risk att det också i övrigt kommer att försvåra våra möjligheter? Återigen: Med all respekt för de initierade, engagerade och känslomässiga inläggen - detta är inte en . Detta är kammaren i riksdag. Vårt ansvar är att ta hänsyn till nationens intresse. Jag menar att en stark tradition av att vara kritisk mot kärnvapenhotet och det helvete det innebär mycket väl kan förenas med hänsynen till försvarets och nationens intressen. Frågorna kvarstår att besvara för utrikesministern. Jag har, kanske till skillnad från talmannen och utrikesministern, aldrig varit på en . Men om det nu är någon i SSU som tittar på den här riksdagsdebatten kan jag meddela att jag gärna kommer. Jag kan prata om CETA, TTIP, arbetstidsförkortning, basinkomst och andra intressanta frågor om ni vill. Jag kommer gärna! Om de vill diskutera de ämnena är en annan sak, herr talman. Jag tyckte nog att jag tog ansvar för ämbetet här i , för jag ser det som att vår högsta funktion är att försvara demokratin. Jag tyckte att jag ägnade större delen av mitt inlägg just åt att förklara varför kärnvapen står i så tydlig motsättning till demokratiskt beslutsfattande. En person - eller i vissa fall två, tre, fyra eller fem personer - har möjlighet att besluta om död för miljontals, och ingen annan hinner reagera mot beslutet. Det är ett fundamentalt felbyggt system. Därför tycker jag att utrikesministern har så rätt när hon påpekar att vi har förbjudit alla andra liknande typer av vapen. har rätt - Nato har en kärnvapendoktrin inbyggd i sitt system. Är man tvärtemot den, hur kan man då vara med? Det här är sant. Men å andra sidan: Om vi nu lyckas med det här beslutet och till slut genomför det och startar en process, då behövs ju inte någon kärnvapendoktrin i Nato heller, eftersom det inte finns några kärnvapen. Då kommer Nato att acceptera länder som inte har kärnvapen, eftersom det är förbjudet. Detta hänger alltså ihop. Vi startar nu en process som i slutändan leder till att Nato ändrar sin doktrin. Därför ser jag inte den här motsättningen. Jag tror att amerikanerna - det gäller även andra länder som vi umgås med - kan se en vinst i att inte behöva bekosta ersättning av de nuvarande kärnvapenubåtarna och liknande. Det sparar hundratals miljarder för dem. Ryssarna har redan börjat. Amerikanerna ska snart börja. Kan vi spara hundratals miljarder åt dem för att bygga upp samhällen där vi slutar misstro varandra så fruktansvärt att vi funderar på möjligheten att använda kärnvapen mot varandra, då har vi ju kommit längre än bara kärnvapenförbud. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Precis som utrikesministern säger har en särställning i världen. har en lång tradition av medling, diplomati och fredsskapande arbete. Att länder och ledare har förtroende för handlar bland annat om vår militära alliansfrihet och vårt mod att säga emot och ifrågasätta stormakters agerande. Det spelutrymmet riskerar att minska vid ett Natomedlemskap. bör fortsätta att satsa mer på fredsskapande arbete och militär avspänning i vårt närområde och över huvud taget i världen. har ställt en del frågor till utrikesministern, men frågor kräver också en del svar på andra frågor. Jag repeterar den fråga jag tidigare ställde till . Ser ett Natomedlemskap som en större garant för fred än avveckling av kärnvapen? Det arbete mot kärnvapen som pågår nu är ett svar på frustrationen över att det händer för lite. Det är snarare upprustning än nedrustning. måste det komma en konsekvens av detta. Vi måste verka i motsatt riktning. I frågan om Nato är den svenska positionen väl känd. De vet att vi har gått i bräschen mot kärnvapen . De vet att vi aldrig skulle skaffa kärnvapen själva. Den frågan kan knappast bli helt avgörande. Dessutom ska vi ju kämpa för det vi tror är rätt. Vi kan inte tänka att vi ska hålla oss väl med den ena eller den andra, utan vi måste naturligtvis stå upp för det vi tror på. När nu andra former av fruktansvärda vapen redan är förbjudna vore det väldigt märkligt om den allra värsta formen, som orsakar den allra värsta förödelsen och dessutom med en knapptryckning kan leda till miljontals människors död, skulle vara tillåten. Man har runt om i världen sett en väldigt stor oro för att fler länder skulle skaffa kärnvapen. Vi kommer ihåg hur det var med . Det visade sig att man inte hittade några bevis där, men det föranledde en invasion. Vad gäller finns det väldigt mycket som pågår för att förhindra att man skaffar kärnvapen där. Men då måste naturligtvis även de länder som redan har kärnvapen ta sitt ansvar. Det vore logiskt och konsekvent. Det vore märkligt om vi inte kunde kritisera för deras upprustning och deras kärnvapen för att man är rädd för att stöta sig med länder i Nato som har kärnvapen. Nej, självklart måste vi vara konsekventa. Jag har hört ett ögonvittne till det som hände i berätta om när hon såg de här döende människorna. Vi ska aldrig uppleva det igen. vill att vi ska se verkligheten som den är. Åtminstone på den punkten kan vi vara överens. Men då måste vi också kunna se med bägge ögonen öppna. Vi kan kritisera upprustning. Men rustar upp sina kärnvapen med . rustar upp sina kärnvapenubåtar - jag kommer inte ihåg summan, men den var så stor att den är svår att komma ihåg. Vi måste kunna se och kritisera även det. Det är inte så att deras kärnvapen är ofarligare eller immuna mot rena olyckshändelser. De är minst lika farliga som - om man ser verkligheten som den är. Kärnvapnen är också en central del av Natos förmåga, och man förbehåller sig rätten till första användning. Det kan vara viktigt att komma ihåg. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Bakgrunden till Humanitarian och föregångaren Humanitarian är insikten om att det inte finns någon fråga om hur civilsamhället ska klara ett kärnvapenkrig. Det kommer helt enkelt inte att finnas ett civilsamhälle som kan hantera det efteråt. Men för en Natoförespråkare är det tydligen viktigare att för säkerhets skull stå med krum rygg redan nu och hellre ta risken för kärnvapenkrig och kärnvapenuppbyggnad, allt för att kunna få krypa in under Natos kärnvapenparaply - krypa in hukande. Tvärtemot vad vill göra gällande är det här en högst modern politik. Vi lever i en orolig tid och i ett oroligt närområde. Arbetet med kärnvapennedrustning är viktigt. Vi måste bedriva en säkerhetspolitik där avspänning är centralt; en del av det är att hitta effektiva medel för kärnvapennedrustning. Jag ska förklara lite om processen. Det vi vet är att ett utkast till resolution går till omröstning i första utskottet i . Antas resolutionen genomförs förhandlingar i två omgångar . När en förhandling väl har slutförts ska medlemsländerna ta ställning till om de nationellt vill underteckna och ratificera den eventuella konvention som blir resultatet av en förhandling. Det handlar om en serie av kontrollstationer som kommer att ställa krav på ställningstaganden också från vår sida. Omröstningen blir viktig men den ska heller inte överdramatiseras. Ännu viktigare blir förhandlingen och det konkreta utfallet. Väldigt mycket av våra bedömningar blir utifrån det. Då kan vi också ytterst genom ta ställning till om ska ansluta sig till den konventionen. Därför har arbetet påbörjats. Vi är därför nu noggranna med att ha en dialog och kontakt med kärnvapenstater och samarbetspartner. Vi ska förstås också informera om vår procedur gentemot övriga partier. Beroende på hur förbudet utformas kan det blir ett väldigt viktigt komplement till existerande avtal på området: , provstoppsavtalet CTBT och de kärnvapenfria zoner som finns i flera världsdelar. Det är ju som jag sa ett faktum att för andra vapen - både biologiska och kemiska - finns det förbudskonventioner, men för kärnvapen saknas en sådan. Precis som vi har hört redan finns det just nu en stor upprördhet hos i varje fall de 136 länder som redan har sagt att de stöder ett sådant förbud och arbetet med en konvention, så vi är i gott sällskap om vi skulle välja att göra det. Det är svårt att bedöma hur stödet exakt ser ut i andra europeiska länder . Texten har precis cirkulerats. I de flesta huvudstäder bereds frågan precis som här hos oss. är det intensiva diplomatiska kontakter, i synnerhet i . Vi tänker bidra till ett konstruktivt debattklimat. Det har vi redan gjort. Vi har försökt att brygga över så mycket som möjligt i de diskussionerna. Ju fler länder som engagerar sig i en förhandling, desto bättre är det. Då ökar chanserna till verkliga framsteg. Troligen finns inte förutsättningar för en total EU-enighet. Men i både EU- och Natokretsen finns det åtskilliga länder som i likhet med bedriver en ambitiös och aktiv nedrustningspolitik. Vårt mål är att vi blir en bred grupp länder som gemensamt tar steg mot nedrustning. Jag skulle önska att få höra från att det är önskvärt och att vi delar samma mål. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Vår förhoppning är också att få kärnvapenstaterna att engagera sig - om inte från början så åtminstone . Vi gör oss väl inga illusioner om det . Men vi måste hantera det faktum att de tillmäter sina kärnvapeninnehav allt större betydelse. Det är bakgrunden till frustrationen. Det är också en positionering och en markering från 136 länder som säger: får det vara nog. Vi måste se en annan utveckling därför att det läge som vi har just nu är så farligt. från erbjöd sig komma och tala i vilken tänkbar fråga som helst på en . Så får man väl göra när ingen i ens eget parti lyssnar på en. Det har varit fem andra talare i debatten som på olika sätt har varit engagerade och argumenterat mot kärnvapen, och jag har full respekt för deras inlägg. Dock vill jag ändå hävda att de måste reflektera kring om de eventuellt medverkar till en liten förenkling. Hade det varit så enkelt som de säger hade inte utrikesministern behövs avge ett svar som är tre sidor långt, utan då kunde det ha räckt med ett ja eller ett nej. Jag tycker att utrikesministerns sätt att argumentera, inte minst i det senaste inlägget, visar att det är komplicerat. Det är en fråga som innehåller många olika dimensioner. Annars skulle man inte tveka och inte titta på alla de olika texter som går runt. Det kan få konsekvenser. Vi har sagt detta. De fem övriga talarna tycker att även om det får den konsekvensen att vi inte kan bli Natomedlemmar spelar det inte någon roll, eftersom vi ändå är emot Nato. Återigen: Jag har full respekt att man är emot Nato. Men om det får den typen av konsekvenser kan man ställa mycket höga krav på hur ärendet bereds och hur man förankrar. Jag har ändå upprepat frågan två gånger, och jag kan gärna nu avslutningsvis göra det en tredje gång. Vad är rekommendationen från Försvarsdepartementet i dessa frågor? Vad är rekommendationen från Försvarsmakten? Om man nu efterlyser vad och andra partier tycker kan man på ett väldigt tidigt stadium involvera dem i en process som kan få väldigt viktiga konsekvenser. Det har varit den grundläggande frågeställningen för alla mina frågor. Utöver det tycker jag att vi ska vara genuint oroliga över det som sker i vårt närområde med den och en ny försvarsdoktrin med 10 000 kärnvapenstridsspetsar och den nya utplaceringen av Iskanderrobotar i . Vi brukar alltid försöka att föra en saklig debatt i god stämning, . Jag uppskattar att du gör det. Jag har medgett att det är en komplex fråga. Hur utformas ett sådant förbud så att vi verkligen kan få en efterlevnad? Men det måste börja i att vi sätter ett mål, är trovärdiga i vår egen hållning och har målet klart för oss. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är en förhandling, och det är dessutom en beredning av ärendet som jag har försökt att beskriva. Just därför pågår nu diskussioner i . Hur samlar vi ihop alla de åsikter som vi har fått? Hur kan vi informera övriga partier? Hur engagerar vi oss och tar reda på vad andra länder tycker? Hur jobbar vi gentemot kärnvapenstaterna? Hur talar vi med Nato? Allt detta arbete är under full gång. Det kommer vi också att informera partierna om. tvingas vi förstås också att rösta och ta ställning . Det börjar bli bråttom. Men vi bereder ärendet så grundligt som det över huvud taget är möjligt. Det är lite spännande för mig. deltog jag och protesterade tillsammans med en hel värld mot kärnvapentester i Mururoa. Jag var i varje fall inte så välkommen i . har mycket positivt hänt. Men hotet från kärnvapen dröjer sig kvar. blir både vårt närområde och vår omvärld på allt fler sätt osäker. Faran från kärnvapen är en säkerhetspolitisk verklighet. Vi måste vara en stark röst för global kärnvapennedrustning. Det är min inriktning. Vårt mål måste vara tydligt. Det är inte människovärdig att ge upp, sa , trots att vi kan se att det är svårt. Det är den inställningen vi måste ha. Jag hoppas att vi ska nå politisk enighet. Överläggningen var härmed avslutad.