· H310669 · 2016-06-17 14:44:25 — om jag avser att ta några initiativ med anledning av kritiken i Statskontorets rapport om bristande styrning från om jag avser att verka för att regeringen ställer krav på obligatoriska risk- och konsekvensanalyser för myndigheters och statsägda bolags insatser inom utvecklingssamarbetet vad jag avser att göra för att öka transparensen kring myndigheters och statsägda bolags insatser inom utvecklingssamarbetet vilka initiativ jag avser att ta för att motverka ändringar i OECD-Dacs regelverk för privatsektorbiståndet och för att försvara åtagandena i agendan om biståndseffektivitet när det gäller obundenhet och lokalt ägarskap. Låt mig först slå fast att Agenda 2030, Action Agenda med fokus på utvecklingsfinansiering samt klimatavtalet i tydliggör behovet av stärkta partnerskap och mobilisering av fler aktörer samt ökade resurser för hållbar utveckling och klimatinvesteringar - däribland privat sektor och dess resurser. Ökad inhemsk resursmobilisering och bistånd är fortsatt centralt, men inte tillräckligt, för att möta behoven för att utrota den extrema fattigdomen. Stora investeringar behövs. Biståndsmetoder för att engagera privat sektor och investeringar för utveckling är ett komplement till traditionellt utvecklingssamarbete. Det kan vara särskilt relevant till exempel i arbetet med att säkerställa finansiering för investeringar i förnybar energi i utvecklingsländer. I syfte att inhämta underlag för den fortsatta utvecklingen av styrningen av Sidas och verksamhet vad gäller samverkan med privat sektor inom biståndet gav regeringen Statskontoret i uppdrag att se över rollfördelningen mellan Sida och på området, med anledning av den tidigare regeringens omfattande uppdrag till Sida att införa privatsektorstöd i biståndet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Statskontoret fann att det inte fanns något betydande problem när det gäller denna rollfördelning. Sida och har kompletterande roller och olika inriktning på sina verksamheter och instrument. ser Statskontoret möjligheter till förbättrad samordning och samarbete mellan dessa två aktörer som borde kunna ge en ökad effekt av det samlade utvecklingssamarbetet. Beredning av initiativ med anledning av Statskontorets rapport pågår i . Effektiv användning av biståndets resurser är förstås centralt för regeringen. Jag ser därför fram emot att återkomma i frågan när beredningen är avslutad. tar även upp frågan om risk- och konsekvensanalyser i verksamheten och refererar till and Human Rights in Development Cooperation - has incorporated the UN Guiding Principles? Regeringen beslutade att ändra Sidas instruktion för att säkerställa att myndighetens verksamhet bedrivs i enlighet med FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. I statens ägarpolicy och riktlinjer för företag med statligt ägande, som även omfattar , har regeringen identifierat samma principer och riktlinjer som väsentliga att följa för företag med statligt ägande. tar också upp transparens. Transparensen är en hörnsten i svenskt utvecklingssamarbete, och är en starkt pådrivande kraft globalt för att främja ökad transparens också i det internationella utvecklingssamarbetet. För Sidas verksamhet som rör samverkan med privat sektor och innovativ finansiering gäller samma krav som för myndighetens övriga verksamhet. Swedfunds prisbelönta årsredovisning är ett exempel på en transparent och offensiv redovisning av bolagets verksamhet. Information om beslut om det svenska biståndet finns bland annat på informationstjänsten . nämner slutligen även OECD-Dac. Vid ministermötet i OECD-Dac fattades beslut om på vilket sätt stöd till offentliga institutioner som mobiliserar privata resurser för utvecklingsändamål ska få räknas som bistånd. OECD-Dac slog då fast att en grundförutsättning för att sådana stöd ska få räknas som bistånd är att deras huvudsyfte är att bidra till ekonomisk utveckling och välfärd i fattiga länder. Den principen är fundamental, och kommer att fortsätta verka för att regelverket ska spegla givarländernas ansträngningar och vara transparent. Principen om obundenhet i biståndet är fortsatt central för svenskt bistånd, och vi förespråkar ett lokalt ägarskap. Allt utvecklingssamarbete ska bidra till hållbar utveckling - ekonomiskt, socialt och miljömässigt. Jag vill tacka statsrådet också för detta svar. Det är uppenbart att om vi ska lyckas nå de stora målsättningarna i Agenda om att utrota fattigdomen, minska ojämlikheten mellan män och kvinnor, stoppa klimatförändringarna och skapa en socialt och miljömässigt hållbar utveckling måste vi involvera den privata sektorn. Det går inte att bedriva ett framgångsrikt och långsiktigt utvecklingsarbete utan att förhålla sig till konsekvenserna av handel, investeringar och privata företag. Och det saknas inte goda exempel på när näringslivets intressen sammanfaller med utvecklingspolitikens mål. Jag vill vara tydlig på den punkten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag besökte när fortfarande hade ett utvecklingssamarbete med landet. I hjälpte Sida genom programmet Fondeagro småbönder som odlade kaffe att bli krav- och rättvisemärkta. Svenska ambassaden, som vi då hade i , såg sedan till att koppla ihop dessa småbönder med det svenska kaffebolaget , som var på jakt efter kaffebönor av god kvalitet som var både krav- och rättvisemärkta. Det slutade med att det i nu säljs kaffe från de här små-bönderna i . Det var en vinst för alla inblandade. Men det är inte så svårt att se exempel på motsatsen. besökte jag koppargruvan i norra , som ägs av det schweiziska bolaget . Det var då en utan tvekan framgångsrik verksamhet. Kopparpriset var skyhögt och lönsamheten mycket god. Men bara ett stenkast från smältverken levde zambier i den djupaste fattigdom. Ägarna till Mopani blåste den zambiska staten i skatt . Det var fyra gånger mer än det samlade svenska biståndet till . Det är här någonstans det börjar bli komplicerat. Hur agerar och hur använder vi vårt utvecklingssamarbete när vinstintressena i den privata sektorn hamnar i direkt konflikt med målen för svensk utvecklingspolitik? Expertgruppen för biståndsanalys och Statskontoret har publicerat två bra rapporter om det svenska biståndet och den privata sektorn. Båda rapporterna pekar på brister i styrning och samstämmighet. Jag tycker att det är bra att är tydlig med att hon tar Statskontorets kritik på allvar och förbereder initiativ för att svara på den kritik som har framkommit. Här kommer vi att följa statsrådets arbete framöver. Expertgruppen för biståndsanalys efterlyser att man inför ett obligatoriskt krav på statliga företag och myndigheter att genomföra risk- och konsekvensanalyser i situationer med hög risk för kränkningar av mänskliga rättigheter. I sitt svar säger att regeringen identifierar FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter som väsentliga att följa för företag med statligt ägande. Jag måste erkänna att jag inte riktigt förstår vad det innebär, och jag skulle gärna vilja få ett förtydligande från statsrådet. Andra har valt att vara tydliga. Svenska Concord har krävt att inför en lagstiftning med krav på obligatoriska konsekvensanalyser för företag som verkar i särskilda riskmiljöer och risksektorer. Är regeringen beredd att gå vidare med en sådan lagändring, så att det blir tydligt och klart att vi ställer den här typen av krav på konsekvensanalyser för företag som agerar i riskmiljöer och risksektorer? Något som också är lite oroande är att när Expertgruppen för biståndsanalys gjorde sin granskning kunde inga av de myndigheter eller statliga bolag som kontaktades lämna ut relevanta dokument som visade på de riskbedömningar som hade gjorts i aktuella projekt. I vartenda fall hänvisade man till sekretess. Tycker att det är en rimlig ordning? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Vi delar naturligtvis uppfattningen att om inte näringslivet och den privata sektorn tar ett ansvar och uppträder ansvarsfullt i utvecklingsländer kommer vi aldrig att se ett förverkligande av Agenda 2030. Biståndets roll är ändå en liten droppe i det enorma finansiella hav som rör sig globalt sett. Om investeringarna leder till en ohållbar utveckling kommer vi aldrig att kunna komma vidare med biståndet som kämpar motströms. Vi ser en nödvändighet och en möjlighet att samarbeta med den privata sektorn, som också var en del av delegation i förhandlingarna om Agenda 2030 och inte minst Financing for Development. Vi behöver få genomslag för FN:s principer för mänskliga rättigheter inom företagandet och global hållbarhet för näringslivet som sådant. När det gäller Statskontorets kritik - om vi ska kalla det för kritik - tar vi påpekandena på allvar. Jag vill understryka att det var regeringen själv som bad Statskontoret att titta på de olika roller som Sida nu har tagit när det gäller privatsektorsamverkan och uppdrag att helt och hållet ägna sig åt frågan och om det finns en komplementaritet. Det tyckte Statskontoret. Annars kunde man tänka sig att helt låta ägna sig åt frågan. Att vi skulle tjäna på bättre synergier och samverkan eller en bättre kommunikation mellan de två tar vi på allvar, och det kommer vi att återkomma till. Vad gäller EBA:s kritik vill jag understryka att rapporten skrevs innan regeringen beslutade om den nationella handlingsplanen för företagande och mänskliga rättigheter och innan vi gav Sida instruktion att genomföra FN:s vägledande principer om företagande och mänskliga rättigheter i sitt privatsektorbistånd. Även de analyser som gjordes av företag gjordes innan Sida hade hunnit införliva de här principerna i styrningen. Vi tycker givetvis att det är väldigt viktigt med uppföljning, konsekvensanalys och transparens. Regeringen har instruerat Sida att bedriva verksamheten i enlighet med internationella riktlinjer och principer för hållbart företagande. Hur gör då Sida sin analys? Jo, man bereder projektförslag väldigt noggrant. Man har uppdaterat sina riktlinjer för MR-analys när det gäller företagande och MR och man har ett ramverk för hållbarhetsbedömning av privata aktörer. tittar på om Sida följer de lagar, förordningar och myndighetsinstruktioner som finns och gör en årlig uppföljning av hur Sida följer regeringens instruktioner. har också mycket väl utarbetade system för risk- och konsekvensanalyser. Man jobbar med både miljö- och social riskanalys under hela investeringsprocessen. Vi följer naturligtvis redovisningen noga, och regeringens instruktioner är tydliga. Jag tycker att det är bra att regeringen så tydligt lyfter fram FN:s principer om mänskliga rättigheter och företagande. Men det blir väldigt svårt för mig som riksdagsledamot i riksdag att utkräva ansvar, eftersom det är otydligt vilka krav som ställs på svenska myndigheter och de statliga bolagen på flera områden. Framför allt är det nästan omöjligt att göra en uppföljning. När myndigheter och statliga bolag får frågor om hur de jobbar med det här hänvisar de till sekretess och vill inte lämna ut några uppgifter. Då blir det väldigt svårt att ha något ansvarsutkrävande för folkvalda, för svenska skattebetalare och för människor i syd. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det här är ändå frågor som är centrala i svensk utvecklingspolitik. Vi kräver gång på gång av regeringar i syd, av FN-organ och av det civila samhället att det ska vara transparens, öppenhet och möjlighet till ansvarsutkrävande. Då måste vi rimligen också kunna ställa kraven på oss själva och på våra statliga företag och myndigheter. Möjligheten till ansvarsutkrävande gäller inte framför allt mig. Det handlar framför allt om människor i syd. Jag tänker på de bönder i som fick sina möjligheter till försörjning sönderslagna av statliga och när de gick in och investerade i bioenergi i företaget - ett projekt som lämnade många bönder långt fattigare än vad de var innan projektet inleddes. Vilken möjlighet har dessa bönder att få insyn i de beslut som togs och i de konsekvensanalyser som gjordes för att kunna utkräva ansvar av dem som fattade dessa beslut? Här är dörrarna på många sätt stängda. Det är en viktig fråga ur ett rättighetsperspektiv. I min interpellation lyfte jag fram den diskussion om att utreda hur privatsektorbistånd ska definieras som pågår inom Dac. Vid mötet beslutade man att tillsätta en sådan utredning, och resultatet ska presenteras . Starka krafter vill vidga definitionen av vad som får räknas som bistånd. Något som man tittar på är begreppet additionalitet. I detta sammanhang handlar additionalitet om att biståndsmedel endast får användas inom det privata näringslivet om insatsen annars inte skulle ha genomförts. Det handlar också om vad som får räknas som bistånd när det finns blandad finansiering från privata och offentliga källor. Man ska även titta på offentliga garantier till privata investeringar och när det kan räknas som bistånd. Detta gör mig ganska oroad. Risken är uppenbar att fler insatser som vi i nord gör för att främja våra företag och vår export ska börja betraktas som bistånd. Det skulle innebära att biståndet urholkas och att det blir mer bundet och givarstyrt. Jag hoppas verkligen att kommer att hålla emot dessa förslag till vidgad definition av vad som får räknas som bistånd. En förutsättning för att det privata näringslivet ska kunna bidra till en socialt och miljömässigt hållbar utveckling i eller någon annanstans är att det finns fackliga organisationer som kan hävda löntagarnas intressen och att det finns fungerande kollektivavtal på plats. Detta blundade den borgerliga regeringen helt för, vilket kanske inte var så förvånande. Men jag blir lite oroad när Sida i en skrivelse , som har lämnats över till regeringen och som handlar om hur biståndet ska användas för att stärka den sociala dialogen, beskriver fackliga organisationer som dysfunktionella, korrumperade och i avsaknad av medlemsinflytande. Det är inte en bra signal från Sida. Här behövs uppenbarligen en tydligare styrning från regeringen till Sida vad gäller att fackliga rättigheter är grundläggande mänskliga rättigheter. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer ställer många frågor. Jag ska försöka hinna med dem. Transparens är mycket viktigt. Vi ställer samma krav på privatsektorrelaterat bistånd som på allt annat bistånd. När organisationen kom med sitt aid transparency index 2016 hamnade på nionde plats av 46 givare, och vi fick högsta betyget väl godkänd. Vi ska också vara stolta över att alla allmänna handlingar och all offentlig information om biståndet görs tillgängliga på den webbaserade informationstjänsten . Där kan man följa när, till vem och för vilka ändamål biståndsmedel har betalats ut och med vilka resultat. Sidas beslut och bedömningar är offentliga också när det gäller samarbete med företag. Alla insatser omfattas av transparensgarantin och publiceras på . Det är sant att i en del fall kan svaren på vissa av frågorna utgöra affärshemligheter, och då kan det inte bli offentligt. Men det är klart att Sida granskar och har rutiner och processer för detta. Sida har att respektera offentlighets- och sekretesslagen. När det gäller OECD-Dac-kriterierna för bistånd har vi varit mycket tydliga med att det ska vara additionellt när det handlar om privatsektorbistånd. Det ska endast gå till insatser som annars inte hade ägt rum. Vi ska alltså inte stödja företagens investeringar i utvecklingsländer. Det måste också vara obundet. bistånd är det i allra högsta grad. Alla länder har inte den principen utan kopplar gärna sina biståndsinsatser till sitt privata näringsliv. Det gör inte och ämnar inte heller göra. Givetvis ska vi se till att mänskliga rättigheter, sociala förhållanden och miljömässig hållbarhet uppfylls i de insatser som vi gör med biståndsmedel och det allmännas medel. Det är något helt centralt som vi också påpekar i OECD-Dac-sammanhang. Vad gäller mötet fastställdes kriterierna och principerna vid ministermötet . Det som återstår är på mer teknisk nivå. Principerna om additionalitet och att fattigdomsbekämpning ska vara huvudsyftet är redan etablerade. På mötet var det tydligt att exportkrediter inte kommer att kunna klassas som bistånd. Det kan möjligtvis klassas som övrigt stöd men inte inom biståndet. Regeringen har verkligen lyft upp fackliga rättigheter och anständiga arbetsvillkor som en central punkt inom biståndet. Vi har lyft in det i en lång rad strategier. Det var bra att nämnde detta. Det är givetvis ett komplement till privatsektorstödet. Arbetstagares rättigheter och möjlighet att organisera sig är helt centrala också för en balans. Vi kan kalla det den svenska modellen, och det som ligger bakom begreppet global deal är att våra svenska framgångar på arbetsmarknadsområdet ska kunna exporteras. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Vad gäller OECD-Dac har allt stöd för att fortsätta att hålla emot mot dem som vill öppna upp definitionerna. Jag välkomnar att är så pass tydlig på denna punkt. Jag välkomnar också att är tydlig med vikten av fackliga rättigheter. Statsrådet får nog skicka en tydligare signal till Sida, för där ger man en märklig bild av hur man ser på fackliga organisationer. Det är uppenbarligen så att regeringen i sin styrning behöver klargöra att fackliga rättigheter är grundläggande mänskliga rättigheter. Man behöver också understryka att det behövs en social dialog i såväl den privata som den offentliga sektorn som inkluderar både fack och arbetsgivare och att svenskt bistånd har en viktig roll här. En del av diskussionerna kan kännas lite tekniska och komplicerade, men en nyckelfråga är: Varför har vi inte uppnått mer med svenskt bistånd? Jag får ofta den frågan, och det tror jag att statsrådet också får. Svaret är att mycket av det vi gör med biståndet slås sönder av insatser på andra områden. I exempelvis har vi gjort stora insatser för fred, säkerhet och fattigdomsbekämpning. har det svenska statliga företaget gått in i ett bioenergiprojekt som har kastat ut människor i fattigdom och slagit sönder möjligheterna för småbönder att försörja sig. Detta visar vikten av samstämmighet. lanserade regeringen sin nystart för politik för global utveckling. Det är välkommet med en nystart, för detta är en nyckel-utmaning om vi ska få en utvecklingspolitik som håller ihop och som gör skillnad. Vi måste se att när det kommer till exportfrämjande insatser, handelspolitik och statliga företag har vi tyvärr fortfarande en stor målkonflikt kvar att hantera och lösa. Regeringen har verkligen höjt ambitionsnivån vad gäller hållbart företagande och mänskliga rättigheter både nationellt och internationellt. Det är i helt i linje med vår nystart för politiken för global utveckling. är ett av de första länder som har införlivat FN:s principer för hållbart företagande och mänskliga rättigheter inom företagandet nationellt. Det är helt nödvändigt om vi ska kunna se ett uppfyllande av Agenda 2030, de globala mål som världen så högtidligt antog . Detta kommer att bli fullständigt omöjligt om vi blundar för eller ser mellan fingrarna med giriga vinstintressen i fattiga länder som gynnar korruption eller struntar i miljömässig eller social hållbarhet på ett sätt som göder konflikter. Det finns alltför många exempel på hur multinationella företag som har en omsättning som är långt större än ett fattigt lands hela bnp mycket lätt förhandlar till sig villkor som är fullständigt oanständiga vad gäller miljömässig och social hållbarhet. Det kan vara att flytta hela byar eller att förstöra stora havsområden. Här är det viktigt att vi driver på från , inte minst genom EU, för att företag ska uppträda ansvarsfullt och anständigt. Genom politiken för global utveckling har vi ett helhetsperspektiv i den . När det gäller fackförbunden är det givetvis oerhört viktigt att vi stöder sjysta fackförbund som fungerar med sant demokratiska metoder, men vi ska inte blunda för att det kan finnas kriminalitet eller korruption inom olika delar av samhället. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Överläggningen var härmed avslutad.