frsrdg · H404JO1 · 2016-11-09 00:00:00 — Under förutsättning att enskil- das integritet och privatliv respekteras finns det dock enligt JO inget som hindrar att polisen i allmänna ordalag och utan närmare detaljer om enskilda berättar om sin verksamhet, om en särskild insats eller om någon annan hän- delse i sociala medier. Enligt JO:s mening är det granskade inlägget ett tydligt exempel på ett inlägg som beskriver en enskild person i en utsatt situation, och som inne- håller alltför detaljerad information om ingripandet. Med hänsyn till förtro- endet för polisen lämpar sig inte inlägg av det slaget för publicering i sociala medier. Polisen i har ett konto på Facebook där man gör inlägg om bl.a. sin verksamhet. publicerades ett inlägg med följande innehåll. Droger, droger, droger... Klockan närmar sig 03.00 när en polispa- trull bestående av och åker med polisbil på Nedre Hamn- stigen. Vid utegymmet tränar en naken man. När han ser polisbilen går han med bestämda steg till vattenbrynet. Trots rop från polispatrullen fortsätter han ut i vattnet och börjar simma mot strömmen. Sen försvinner han. I klä- derna som han haft på sig anträffas mannens ID-handling. Han är känd av P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L oss och brukar kunna prata för sig, men säger han ingen- ting. Vi kan inte se den simmande mannen längre och gör bedömningen att han gömmer sig i vassen. Men eftersom han inte svarar på tillrop eller kom- mer fram kallar vi på för att få en båt till platsen. När får i båten börjar en katt-och-råtta-lek. Mannen som verkar än mer irrationell vill inte bli uppdragen av brandmännen och simmar över ån för att komma undan. Han viftar med en stor trädgren mot dem för att de inte skall komma nära honom. Vi kan se att han börjar bli nedkyld och ropar till honom att komma upp. Han vägrar och ropar till- baka att han aldrig kommer att ge upp. En av poliserna byter plats med en brandman i båten och lyckas OC-spraya mannen när han försöker gömma sig under en gren. Mannen säger att han ger upp och låter sig bogseras till den sida där ambulansen väntar. Han har då försökt komma undan polis och räddningstjänst i . När vi frågar honom i ambulansen hade han tagit amfetamin. Polispa- trullen med och fortsätter avrapporteringen på sjukhuset. Mannen är svårt medtagen och nedkyld, hans kroppstemperatur togs i am- bulansen och visade . Han behandlades med värmefilt och rappor- terades för ringa narkotikabrott; ett brott som ger ett bötesbelopp som bas- eras på hur hans inkomst ser ut. Den sammanlagda kostnaden för de poliser, brandmän och ambulanssjuk- vårdare som var på plats och arbetade tillsammans för den narkotikapåverkade mannens skull törs jag inte ens spekulera i. Droger, droger, droger... Under texten hade polisen publicerat tre fotografier som tagits i samband med räddningsinsatsen. På en av bilderna kunde man se hur mannen som var före- mål för ingripandet låg på marken och blev omhändertagen av ambulansperso- nal. Delar av hans huvud syntes och det framgick bl.a. att hans hjässa var kal. anmälde inlägget till JO och förde fram att hon ansåg att det var integri- tetskränkande för den person som ingripandet riktades mot. Innehållet tillsam- mans med bilderna gjorde också att det fanns en risk för att personen kunde identifieras. Dåvarande i (länspolismästaren ) yttrade sig om publiceringen av inlägget. Inför yttrandet hade polismyndigheten hämtat in upplysningar från sin informationschef, , och från den polis som ansvarade för inlägget, polisinspektören . Myndighetens medverkan på Facebook lämnade inledningsvis en redogörelse för sin medverkan på Facebook. Den upplyste att polisen i varje kommun i länet hade ett eget konto på Facebook, som administrerades av särskilda s.k. kommunpoliser. Dessa per- soner fick en introduktionsutbildning om bl.a. den nationella handledningen på området och om praktiska rutiner. P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L uppgav vidare att informationsfunktionen vid myndig- heten ansvarar för att gå igenom samtliga inlägg och kommentarer från allmänheten och se till att de som är olämpliga tas bort. get föranledde inte någon åtgärd från informationsfunktionen. ning i efterhand ansåg informationschefen att den gripne per- sonen på bilden inte kunde identifieras. Inlägget doldes dock för allmänheten i avvaktan på JO:s utredning. Syftet med det aktuella inlägget har anfört att hans syfte med inlägget var att beskriva en händelse från ett nattpass och att belysa vad drogmissbruk kan leda till. avsikt var inte att peka ut någon enskild. Mannen på bilden hade enligt ett så vanligt utseende att det inte fanns någon risk för att hans in- tegritet skulle äventyras. redovisade sin bedömning av inlägget utifrån bl.a. sekretess- och lämplighetsaspekter. konstaterade att mannen som var föremål för det aktuella ingripandet var misstänkt för narkotikabrott och att uppgifterna om hans iden- titet omfattades av sekretess när publiceringen gjordes (35 kap. 1 § offentlig- hets- och sekretesslagen). Enligt polismyndighetens bedömning röjde texten och bilderna i inlägget inte identiteten på mannen. Man konstaterade dock att det fanns en liten risk för att någon som gjort iakttagelser på platsen fått del av ytterligare, sekretess- belagd, information om händelsen genom inlägget. Med hänsyn till den försik- tighet som polisen ska iaktta när den lämnar ut uppgifter om enskildas person- liga förhållanden ansåg myndigheten att inlägget var alltför detaljerat, även om den misstänktes identitet inte direkt framgick. konstaterade i fråga om fotografierna att bilden där man- nen låg på marken inte borde ha publicerats eftersom den visade honom i en Vidare hänvisade polismyndigheten till ett tidigare uttalande från JO om att man som företrädare för polisen i sociala medier bör vara återhållsam med att uttrycka personliga känslor inför sina arbetsuppgifter (se JO 2014/15 s. 137, dnr 5875-2012). Mot den bakgrunden ansåg polismyndigheten att den sista me- ningen i inlägget, som handlade om kostnaden för insatsen, gick över gränsen för de personliga känslor som en företrädare för polisen bör uttrycka i sådana Sammanfattningsvis ansåg polismyndigheten att inlägget hade ett gott syfte – att sprida kunskap om konsekvenserna av narkotikamissbruk. heten ansåg dock att bild och text var alltför detaljerade och innehöll inslag av personliga värderingar som inte var lämpliga. I ett beslut anförde JO Renfors följande: P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L Jag har tidigare behandlat frågan om polisens medverkan i sociala medier och uttalade då bl.a. att det inte finns skäl att ifrågasätta polisens närvaro i sociala medier i sig. En självklar utgångspunkt är dock att den ska ske i enlighet med de författningar som finns. Det får t.ex. inte förekomma att sekretessbelagda uppgifter lämnas ut och inte heller i övrigt att personer som varit föremål för ingripanden kan identifieras. Polisen måste naturligtvis också leva upp till re- geringsformens krav på saklighet och opartiskhet. Även polisförordningens all- männa krav på hur anställda inom polisen bör uppträda ska beaktas vid delta- gandet i sociala medier. (Se JO 2014/15 s. 137 och 146, dnr 5875-2012 respek- tive 6153-2012.) Polisen har en handledning för sitt deltagande i sociala medier. Denna har till syfte att säkerställa att polisen uppfattas som en enhetlig och tydlig avsändare i sociala medier och att juridiska krav följs. (Se Handled- ning Polisen i sociala medier, version 2.3, .) I besluten som nämns ovan konstaterade jag att det regelverk som finns för polisens deltagande i so- ciala medier – om det följs – normalt är tillräckligt för att det inte ska före- komma publiceringar som riskerar att äventyra tilltron till polisens saklighet och opartiskhet eller i övrigt är olämpliga. I det anmälda inlägget ges en detaljerad beskrivning av ingripandet och hur mannen agerade innan han greps. Det framgår också att mannen hade tagit am- fetamin och var misstänkt för narkotikabrott. På en bild i anslutning till texten låg han på marken och blev omhändertagen av ambulanspersonal. Flera olika synpunkter kan enligt min mening anläggas på en publicering av detta slag. Det rör sig om både sådana som tar sikte på de regler som har bety- delse vid en publicering och sådana som mer tar sikte på det lämpliga i att en myndighet som polisen publicerar vissa slag av inlägg i sociala medier. I det sammanhanget finns anledning att ha polisens övergripande uppgifter – att fö- rebygga och utreda brott och ge allmänheten skydd och hjälp – i åtanke. Beskrivningar av en enskild Alla som av någon anledning kommer i kontakt med enskilda poliser eller med polisens verksamhet på annat sätt ska kunna känna förtroende för polisen. Det gäller oavsett om man är hjälpsökande, offer för brott, misstänkt för brott eller om man av ett eller annat skäl blir föremål för ett ingripande. I detta ligger enligt min mening inte enbart att var och en har rätt att få en korrekt och rätts- säker behandling, utan också att man inte ska behöva riskera att bli omskriven av polisen i sociala medier på ett sätt som gör att man känner sig utpekad. Om den som t.ex. blivit omhändertagen av polisen eller haft någon annan kontakt med polisen löper en risk att detta beskrivs – mer eller mindre detaljerat – av polisen i sociala medier, kan förtroendet för polisen undergrävas. Jag vill också betona att det är angeläget att polisen överväger syftet och värdet med en publicering innan den görs. Det är en avgörande skillnad mellan P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L de fall då polisen lämnar information i ett brottsutredande eller brottsförebyg- gande syfte, t.ex. för att få tips från allmänheten, eller för att lugna oroliga människor, och de fall då polisen vill berätta om sitt arbete eller sprida kunskap. I de senare fallen väger normalt sett intresset av att publicera ett inlägg lätt i jämförelse med den integritetskränkning som en enskild kan uppleva när ett ingripande man varit utsatt för beskrivs av polisen i sociala medier och blir tillgängligt för alla som vill ta del av det. När det gäller händelser som är av känslig eller integritetskränkande natur väger den enskildes intresse särskilt tungt. Det kan mot den bakgrunden disku- teras i vilken utsträckning som beskrivningar av människor i utsatta situationer lämpar sig för polisens inlägg i sociala medier. Jag har tidigare gett uttryck för den uppfattningen med anledning av ett inlägg om ett omhändertagande av en ung kvinna med självskadebeteende (JO 2014/15 s. 137, dnr 5875-2012). Hur olika personer upplever information som rör honom eller henne i ett inlägg av polisen i sociala medier varierar självklart. Det som upplevs som mycket integritetskränkande och besvärande av en person kan uppfattas som mindre allvarligt av en annan. För att respekten för den enskildes integritet och privatliv ska kunna upprätthållas måste det därför vid varje publicering finnas en tillräcklig försiktighetsmarginal. Självklart är det alltid polisen som har an- svaret för innehållet i det som publiceras. Under förutsättning att enskildas in- tegritet och privatliv respekteras ser jag dock inget som hindrar att polisen i allmänna ordalag och utan närmare detaljer om enskilda berättar om sin verk- samhet, om en särskild insats eller om någon annan händelse i sociala medier. Genom inlägg ges allmänheten en ingående beskrivning av polisens ingripande mot den aktuelle mannen. Det framgår tydligt hur de- sperat och irrationellt han uppträdde och att han var naken när han befann sig Enligt min mening är detta ett tydligt exempel på ett inlägg som beskriver en enskild person i en utsatt situation, och som innehåller alltför detaljerad information om ingripandet. Att ingripandet beskrivs så ingående medför dessutom att mannen, om han tog del av inlägget, sannolikt skulle förstå att det handlade om honom. Detsamma skulle kunna vara fallet beträffande hans närmast anhöriga. Eftersom syftet med inlägget enligt bl.a. var att sprida kunskap om konsekvenserna av narkotikamissbruk vill jag också framhålla att det inte är lämpligt att enskilda individer på detta sätt an- vänds som avskräckande exempel. Sammantaget tillhör detta inlägg en kategori som jag ställer mig mycket Genom att så detaljerad och känslig information lämnas ut på po- egna konton i sociala medier äventyras enskildas integritet och därmed också förtroendet för polisen. Risken för att en enskild kan identifieras Det finns vidare anledning att ha synpunkter på publiceringen av inlägget uti- från risken för identifiering. Som jag tidigare uttalat får polisen inte publicera information som gör att personer som varit föremål för ingripanden kan iden- tifieras, när det inte är motiverat av utredningsskäl. Även i polisens handled- ning för sociala medier anges att information som gör att läsaren kan identifiera P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L en enskild individ inte ska publiceras (avsnitt 8.5). Det finns också en bestäm- melse om att en bild där en person direkt eller indirekt kan identifieras endast får publiceras i inläggen om polisen fått tillåtelse av den berörda personen (av- snitt 9.1.12). Utgångspunkten är alltså att man inte ska kunna identifiera en person genom den information som polisen lämnar i ett inlägg. Såvida inte namn eller andra personuppgifter publiceras är det svårt att slå fast om en person på grund av viss information kan identifieras eller inte. I ett fall som detta – ett inlägg med detaljerad information om en persons agerande och en bild som visar en del av hans kropp – beror det främst på vad läsaren har för tidigare kunskaper eller information om personen i fråga. Det kan också ha betydelse hur stor orten är där händelsen inträffat och i vilken utsträckning den person som det handlar om är känd på orten. Polisen måste göra en bedömning av samtliga omständig- heter, och naturligtvis avstå från att publicera ett visst inlägg om det finns en risk för att den person som man ingripit mot kan identifieras. Av inlägg framgår bl.a. att den aktuelle mannen var känd av polisen och att han brukade kunna tala för sig. Genom denna information, i kombination med bilden och beskrivningen av hans bete- ende, anser jag att det funnits en viss risk för att han kunde identifieras av t.ex. boende på orten. Polisen har i vart fall inte haft den försiktighetsmarginal som bör krävas, särskilt inte med beaktande av att innehållet i inlägget var av ett integritetskänsligt slag. Av inlägget framgår dessutom att mannen som polisen ingrep mot var miss- tänkt för narkotikabrott. Det innebär att bestämmelserna om sekretess för upp- gift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden i en förundersök- ning var tillämpliga. För sådana uppgifter finns det en presumtion för sekretess, vilket bl.a. innebär att polisen bör vara mycket restriktiv med att lämna ut in- formation som kan göra att en misstänkt person kan identifieras (se 35 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen). I polisens handledning anges att man inte ska publicera information som kan riskera brottsmisstänktas integritet och sä- kerhet (avsnitt 8.5). Eftersom jag anser att den samlade information som läm- nades i inlägget gjorde att det fanns en viss risk för att mannen kunde identifie- ras, anser jag även att det sekretesskydd som finns för misstänkta har äventy- rats. Som nämnts ovan får polisen enligt sin handledning inte publicera en bild i sociala medier utan tillstånd från berörda personer, dvs. de som direkt eller in- direkt kan identifieras på bilden. I en tidigare version av handledningen angavs också uttryckligen att bilder på personer i utsatta situationer inte borde publi- ceras. Detta är en självklarhet för mig, och det bör gälla oavsett den enskildes inställning till publiceringen. Mot denna bakgrund anser jag, som polismyndig- heten också angett i sitt yttrande, att bilden där mannen ligger på marken och blir omhändertagen av ambulanspersonal inte borde ha publicerats. Detta gäller oavsett inläggets innehåll i övrigt. P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L Uttryck för en åsikt avslutade inlägget med att ange att han inte vågade speku- lera i den sammanlagda kostnaden för de poliser, brandmän och ambulanssjuk- vårdare som var på plats och arbetade tillsammans för den narkotikapåverkade mannen. Detta är enligt min mening närmast ett uttryck för en åsikt och inte någon del av beskrivningen av händelseförloppet. I polisens handledning anges att kom- munikationen på sociala medier ska förmedla fakta och inte åsikter (avsnitt 8.4). Jag har också tidigare betonat vikten av att den som skriver ett inlägg ska undvika att förmedla åsikter eftersom det riskerar att äventyra tilltron till polisens saklighet och opartiskhet (JO 2014/15 s. 146, dnr 6153-2012). Det finns alltså flera skäl till att texten och bilden i inlägget inte borde ha pub- licerats på ett sådant sätt som skedde. har fört fram att hans syfte med inlägget var att beskriva en händelse från ett nattpass och att belysa vad drogmissbruk kan leda till. Hans avsikt var inte att peka ut någon enskild. Jag har i och för sig inte någon anledning att tro att han avsett att kränka eller peka ut den person som ingripandet riktades mot. Som jag angett ovan är det dock viktigt att man som polis överväger innehållet i de inlägg som man pub- licerar, särskilt de som inte är helt allmänt hållna. Det är naturligt att polisen vill göra inlägg som kan väcka människors intresse och engagemang – det är ett av syftena med närvaron i sociala medier. Jag vill dock framhålla att strävan efter att få genomslag inte får medföra att polisen åsidosätter kraven på saklig- het och opartiskhet, eller publicerar inlägg vars lämplighet av andra skäl kan ifrågasättas. Det får heller aldrig ske på bekostnad av någon enskild. Sammanfattningsvis ska kritiseras för sitt inlägg, dels för att det fanns en viss risk för att mannen som var föremål för ingripandet kunde identifieras, dels för att bilden visade mannen i en utsatt situation. har vidare äventyrat tilltron till polisens saklighet och opartiskhet genom att i inlägget uttrycka sin åsikt om kostnaderna för ingripandet. Att in- lägget innehåller så detaljerade uppgifter om en person i en utsatt situation gör dessutom att det är av ett slag som med hänsyn till förtroendet för polisen inte lämpar sig för publicering i sociala medier. Jag har konstaterat att publiceringen av inlägget stred mot polisens handled- ning för sociala medier på ett flertal punkter. Det är mot den bakgrunden för- vånande att myndighetens informationsenhet inte vidtog någon åtgärd med an- ledning av inlägget. Det finns därför skäl att understryka vikten av att riktlin- jerna i handledningen följs och att polisen regelbundet reflekterar över vad som publiceras på polisens sidor i sociala medier och syftet med publiceringarna. P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L Uttalanden om ett inlägg på polisens konto på Facebook, där en polisman bl.a. gett uttryck för sina personliga åsikter och reflektioner (Dnr 300-2015) Beslutet i korthet: JO har granskat ett inlägg som gjorts på polisens konto på Facebook, där en polis redovisar sina synpunkter på att han och andra poliser ofta blir kallade rasister. Enligt JO är det svårt att se att inlägget har relevans för ändamålet med polisens närvaro i sociala medier – att minska brottsligheten och öka trygg- heten. Det har inte något brottsförebyggande budskap och ger inte någon direkt information om polisens arbete. Mot den bakgrunden finns det en risk för att polisen inte uppfattas som saklig. I beslutet framhålls också att den som skriver för polisens räkning i soci- ala medier representerar myndigheten och att det inte är lämpligt att enskilda poliser redovisar sina personliga uppfattningar i det sammanhanget. JO har även vissa synpunkter på uttryckssättet i inlägget. har konton på Facebook där polisen gör inlägg om bl.a. sin verksamhet. publicerades följande inlägg på kontot som tillhör polisen i och . På förekommen anledning vill jag skriva ett inlägg om rasism. Mina kolle- gor och jag har blivit kallade för rasister vid ganska många tillfällen . Som invandrare själv, dessutom en invandrare som har ett jobb där jag har ställt upp mot rasism, lämnar det en väldigt bitter smak att bli kallad rasist. Till er RIKTIGA rasister – varje gång ni blottar era fula åsikter eller höjer era fula röster gör ni det svårare för alla era kära landsmän som inte är rasister. Plötsligt blir flera svenskar rasister i invandrares ögon när du säger att ni talar för ”svenska folket”. Till er invandrare som skriker ”rasist” varje gång ni är ifrågasatta eller möter motstånd i livet – sluta med att dra upp ”rasistkortet” från översta fickan i er ”offerkofta”. Varje gång ni gör det tar ni mycket ifrån invandrare som verkligen har blivit utsatta för rasism. Mellan er som är fula rasister och er som är ”offerkofta-invandrare” finns vi – miljontals vanliga svenskar och invandrare – som vill leva ihop tillsammans i ett land utan hat. Kommentera gärna men inga ”fula rasister” eller ”offerkofta-invand- rare”, tack! Inlägget var undertecknat . P.O. anmälde och den polis som ansvarade för inlägget, , till JO. Han förde fram bl.a. att han ansåg att polisen genom inlägg spred personliga åsikter av nedsättande karaktär och att P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L man genom att mynta begrepp som offerkofta-invandrare skuldbelade invand- rare för den rasism som de får utstå. P.O. ansåg också att polisen eldade på hat genom att ställa människor mot varandra, vilket inte är lämpligt eftersom poli- sens uppdrag är att tjäna samhället i sin helhet. (chefen för rättsavdelningen ) ytt- rade sig över det som förts fram i anmälan. Inför yttrandet hade Polismyndig- heten hämtat in upplysningar från bl.a. polisinspektören , som arbetar vid lokalpolisområde. Polisens användning av sociala medier redogjorde inledningsvis för polisens användning av sociala medier och hur detta arbete är organiserat – det framkom bl.a. att polisen har över 160 konton registrerade i sociala medier. redogjorde också för syftet med polisens närvaro i sociala medier och uppgav bl.a. att det övergripande syftet är att leva upp till uppdraget att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Genom sin närvaro i dessa medier blir polisen synlig och tillgänglig i ett forum där många männi- skor vistas och kan på så sätt nå fler målgrupper. Som exempel angavs att många ungdomar följer polisen i sociala medier. Polisen kan också nå ut med information på ett effektivt sätt och även t.ex. efterlysa tips. Vidare anfördes att utgångspunkten är att alla inlägg som görs ska ske i en- lighet med gällande författningar; bl.a. måste regeringsformens krav på saklig- het och opartiskhet beaktas. ansåg att det ligger i sakens natur att polisen för att nå ut med sitt budskap till flera grupper av be- folkningen måste skriva på ett mer lättfattligt sätt än vad man gör i mer tradi- tionell kommunikation. Det är dock självklart att uttalanden i polisens sociala mediekanaler som innebär att en enskild person kränks eller hånas inte under några omständigheter är godtagbara. Det ska inte heller förekomma uttalanden som är felaktiga, nedlåtande, respektlösa, ironiska eller liknande. Vad som är lämpligt och inte i övrigt, t.ex. när det gäller humor, personlighet och känslor, måste enligt avgöras i varje enskilt fall. hänvisade också till den handledning som finns för poli- sens medverkan i sociala medier och upplyste att det pågick ett arbete med att ta fram nya styrdokument med anledning av polisens omorganisation. har inledningsvis angett att han skriver inlägg om polisens var- dag – allt från tragiska och seriösa händelser till roliga incidenter och solskens- historier. Eftersom det är en myndighetssida skriver han dock aldrig från en politisk utgångspunkt. I fråga om det aktuella inlägget uppgav att han inte hade sökt råd eller godkännandet från sin närmaste chef eller ansvarig informationschef innan han publicerade det. Han har vidare anfört bl.a. följande.