frsrdg · H304RS5 · 2016-06-14 00:00:00 — Det ekonomiadministrativa regelverket för myndigheter Lagen (2006:999) med ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för , ombudsmän och , förkortad REA-lagen, trädde i kraft och är utformad med lagen (1996:1059) om statsbudgeten med tillhörande ekonomiadministrativa förordningar som förebild. När REA-lagen infördes var utgångspunkten att regleringen för myndigheterna under inom det ekonomiadministrativa området skulle överensstämma med vad som gällde för regeringen och dess myndigheter, såvida inte särskilda skäl motiverade en avvikelse. som gått sedan REA-lagen trädde i kraft har regeringsformens bestämmelser om finansmakten ändrats och en ny budgetlag (2011:203) trätt i kraft. Erfarenheter har också kunnat dras av tillämpningen av REA-lagen under de som lagen har varit i kraft. Det har därför funnits ett behov av att se över REA-lagen såväl innehållsmässigt som språkligt för att säkerställa att lagstiftningen är relevant och ändamålsenlig. Med anledning av ett tillkännagivande från har även frågor om hanteringen av s.k. chefspensioner utretts. I framställningen föreslås en ny lag, lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter, som bättre överensstämmer med budgetlagens struktur och språk. Den nya lagen föreslås ersätta REA-lagen. Utgångspunkten ska även fortsättningsvis vara att det ekonomiadministrativa regelverket för myndigheter till både innehåll och språk ska överensstämma med de regler som gäller för regeringen och dess myndigheter, om en avvikelse inte kan motiveras. saknas denna överensstämmelse eftersom den nya budgetlagen har en annan struktur, delvis har fått ett annat innehåll och även har omarbetats språkligt, bl.a. för att anpassa lagen efter den nya begreppsapparaten i regeringsformen. Skillnaderna mellan regelverken, främst i struktur och språk, är så stora att REA-lagen bör ersättas med en ny lag för myndigheter om denna överensstämmelse ska upprätthållas. De sakliga skillnaderna är däremot mindre. omfattas inte av REA-lagen och föreslås inte heller omfattas av den nya lagen. Ekonomiadministrativa bestämmelser för finns i lagen (1988:1385) om riksbank. I den mån de ändringar som föreslås i den nya lagen också berör bör motsvarande ändringar göras i lagen om riksbank. Det föreslås också att ett förtydligande görs i lagen (2011:745) med instruktion för om förvaltningens rätt att ta ut avgifter för upplåtelser av lägenheter och lokaler i myndighetens fastigheter. Det föreslås även att det av instruktion ska framgå att sådana avgifter ska beräknas på marknadsmässiga grunder. Det innebär att hyressättningen för upplåtelse av kommersiella lokaler ska beräknas utifrån marknadshyran för det aktuella området och att hyressättningen för upplåtelse av lägenheter ska göras enligt bruksvärdesprincipen, dvs. följa utvecklingen inom allmännyttan. Enligt förslaget ska den nya lagen, i likhet med REA-lagen, inte vara tillämplig på den verksamhet som nämndmyndigheter bedriver. För att ändå tydliggöra ansvarsförhållandet mellan och nämndmyndigheter i ekonomiska frågor föreslås en ändring i nämndernas instruktioner. Det föreslås att nämnderna i den verksamhetsredogörelse som de ska lämna till också ska redovisa de kostnader som är förknippade med verksamheten. Vidare bör nämnderna likt övriga myndigheter under ha styrdokument som klargör vad som gäller för verksamhetens medelsanvändning. Riksdagsstyrelsen bedömer att förslagen kan finansieras inom befintliga ekonomiska ramar. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut6 2.1 Förslag till lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter7 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter16 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän17 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för Riksrevisionen18 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för Riksdagsförvaltningen20 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (2012:880) med instruktion för Valprövningsnämnden23 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (2012:881) med instruktion för Statsrådsarvodesnämnden24 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (2012:882) med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna25 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (2012:883) med instruktion för arvodesnämnd26 2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (2012:884) med instruktion för överklagandenämnd27 2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (2013:353) med instruktion för Partibidragsnämnden28 3 Ärendet och dess beredning29 5 Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag32 5.1 Behov av en ändrad reglering32 5.1.1 Ett nytt regelverk32 6 Budgetering och redovisning36 6.1 Inkomsttitlar och anslag36 6.2 Budgetering och redovisning på statens budget37 6.3 Redovisning mot inkomsttitlar och anslag41 6.4 Undantag från kravet på kostnadsmässig redovisning av utgifter för särskilda ekonomiska avgångsförmåner44 7.1 Ökade krav på redovisningen av beställningsbemyndiganden48 7.2 Ett generellt bemyndigande50 8 Finansiering av investeringar52 8.1 Anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet och andra tillgångar52 8.2 Investeringar som huvudsakligen syftar till att bevara riksbyggnaderna55 8.3 Möjlighet att besluta om någon annan finansiering58 8.4.1 Investeringar för samhällsändamål och i fast egendom61 8.4.2 Investeringar i anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet64 9 Förvärv och överlåtelse av egendom67 9.2 Disposition av vissa försäljningsinkomster68 10.1 Den generella regleringen av avgiftsuttag70 10.1.1 Beräkning av avgifternas storlek74 10.1.2 Avgifter för kopior m.m. av allmänna handlingar75 10.1.3 Rätten att disponera avgiftsinkomster77 10.2 upplåtelser av lägenheter och lokaler78 11.1 Mottagande av donationer81 12 Redovisning och revision83 13 Intern styrning och kontroll och internrevision89 13.1 Var bör frågor om intern styrning och kontroll och internrevision regleras?89 13.2 Vad bör regleras i lag?92 14.1 Allmänt om chefspensioner96 14.2 Redovisning av pensionsåtagandena99 14.2.1 Redovisning i resultat- och balansräkning99 14.2.2 Redovisning mot anslag101 15.1 Allmänt om nämndmyndigheter103 15.2 Riktlinjer om medelsanvändning hos nämnderna104 15.3 Redovisning och revision hos nämnderna106 15.3.1 Redovisning av nämndernas kostnader106 16 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser109 17 Konsekvenser av förslagen111 18.1 Förslaget till lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter112 18.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter133 18.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän133 18.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för Riksrevisionen134 18.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för Riksdagsförvaltningen135 18.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:880) med instruktion för Valprövningsnämnden137 18.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:881) med instruktion för Statsrådsarvodesnämnden138 18.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:882) med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna138 18.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:883) med instruktion för arvodesnämnd139 18.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:884) med instruktion för överklagandenämnd139 18.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:353) med instruktion för Partibidragsnämnden140 1 Förslag till riksdagsbeslut antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter, lag om ändring i lagen (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter, lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän, lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2012:880) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2012:881) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2012:882) med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna, lag om ändring i lagen (2012:883) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2012:884) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2013:353) med instruktion för . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: , ordförande, (S), (M), (S), (M), (S), Per Ramhorn (SD), (M), (S), (C) och (MP). 2.1 Förslag till lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser i anslutning till 9 kap. regeringsformen. 2 § Bestämmelserna i lagen gäller för sådan verksamhet som , ombudsmän och ansvarar för. Bestämmelser om finns i lagen (1988:1385) om riksbank. Vad som sägs om resultatredovisning i 9 kap. 3 § andra stycket ska dock inte gälla för i fråga om resultatet för nämndmyndigheter. 3 § I myndighetens verksamhet ska hög effektivitet eftersträvas och god hushållning iakttas. 4 § Myndigheten ska för redovisa verksamhetens mål och de resultat som uppnåtts. 2 kap. Budgetering och redovisning mot inkomsttitlar och anslag 1 § För budgetering och redovisning av myndighetens inkomster på statens budget ska inkomsttitlar för olika slag av inkomster användas. 2 § För budgetering och redovisning av myndighetens utgifter för bestämda ändamål på statens budget ska ramanslag användas. Budgetering och redovisning på statens budget 3 § Myndighetens inkomster och utgifter ska budgeteras och redovisas brutto på inkomsttitlar och anslag med de undantag som anges i 4 §. 4 § Inkomster som myndigheten får disponera ska inte budgeteras och redovisas mot inkomsttitlar. Ska inkomsterna helt eller till en bestämd del täcka utgifterna i en viss verksamhet ska inkomsterna och motsvarande utgifter inte heller budgeteras eller redovisas mot anslag. Om inkomsterna till en obestämd del ska täcka utgifter i en verksamhet ska inkomsterna redovisas mot anslag (nettoredovisning). 5 § Myndigheten får tillfälligt överskrida ett anslag genom att en kredit motsvarande högst av det anvisade anslaget (anslagskredit) tas i anspråk. Följande år ska tillgängliga medel reduceras med ett belopp motsvarande den ianspråktagna anslagskrediten. 6 § Myndigheten får använda outnyttjade medel på ett anslag (anslagssparande) . Outnyttjade medel får dock användas längst efter det att anslaget senast var uppfört på statens budget. 7 § Myndigheten får besluta att medel på ett anvisat anslag inte ska användas. 8 § Bestämmelserna i 5–7 §§ gäller inte om för ett visst anslag beslutar om andra villkor. Redovisning mot inkomsttitlar och anslag 9 § Redovisning mot inkomsttitlar och anslag ska göras enligt 10 och 11 §§, om inte beslutar annat. 10 § Inkomster av avgifter ska redovisas mot inkomsttitel det budgetår som intäkterna hänför sig till. Övriga inkomster ska redovisas det budgetår som inkomsterna hänför sig till. Om inkomster med stöd av 4 § andra stycket redovisas mot anslag, ska redovisningen dock göras på samma grund som gäller för de utgifter som redovisas mot anslaget enligt 11 §. 11 § Utgifter för transfereringar ska redovisas mot anslag det budgetår då betalning sker. Utgifter för transfereringar av varor och tjänster ska dock redovisas det budgetår som kostnaderna hänför sig till. Förvaltningsutgifter ska redovisas mot anslag det budgetår som kostnaderna hänför sig till. Utgifter för särskilda ekonomiska avgångsförmåner ska dock redovisas det budgetår som utgifterna hänför sig till. Övriga utgifter ska redovisas mot anslag det budgetår som utgifterna hänför sig till. 12 § Redovisning ska ske löpande. 1 § Myndigheten får för det ändamål och intill det belopp som beslutat för budgetåret beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter under senare budgetår än det budgeten avser. Myndigheten får dock utan särskilt bemyndigande göra ekonomiska åtaganden för staten om dessa uppgår till högst av ett anvisat anslag, dock högst . När myndigheten begär ett bemyndigande enligt första stycket ska den ange under vilka år det ekonomiska åtagandet beräknas medföra utgifter. Åtaganden i den löpande verksamheten 2 § Myndigheten får utan särskilt bemyndigande från göra sådana ekonomiska åtaganden för staten som är nödvändiga för att den löpande verksamheten ska fungera tillfredsställande. Myndigheten får dock som hyresgäst eller arrendator inte utan bemyndigande ingå hyres- eller arrendeavtal med längre löptid än . Anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet 1 § Anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet ska, med de undantag som anges i 2–5 §§, inom de låneramar som beslutat för budgetåret finansieras med lån i . beslutar om ränta och andra villkor för sådana lån. 2 § En anläggningstillgång som används i myndighetens verksamhet får helt eller delvis finansieras med bidrag som mottagits från icke-statliga givare. 3 § En anläggningstillgång som används i myndighetens verksamhet får anskaffas genom att myndigheten ingår ett avtal om hyra eller hyrköp (leasing). Ett sådant avtal får endast ingås om det, sett över tillgångens hela ekonomiska livslängd, leder till en lägre kostnad för staten än anskaffning genom köp. 4 § En anläggningstillgång som används i myndighetens verksamhet och som ingår i en sådan investeringsplan som avses i 5 kap. 3 § får finansieras med sådana försäljningsinkomster som avses i 5 kap. 11 §. 5 § Konstföremål, bostadsrätter och mark samt sådana investeringar som huvudsakligen syftar till att bevara riksbyggnaderna ska oavsett om tillgången används i myndighetens verksamhet eller inte finansieras med anslag. 6 § Tillgångar som inte omfattas av bestämmelserna i 1–5 §§ ska finansieras med anslag. 7 § Myndigheten ska använda ett räntekonto i för de likvida medel som myndigheten disponerar för sin verksamhet. Myndigheten får disponera de ränteintäkter och ska finansiera de räntekostnader som uppstår på räntekontot. 8 § Rörelsekapital i myndighetens verksamhet får finansieras med kredit på räntekontot. Krediten får, om inte beslutar annat, uppgå till högst av de anslagsmedel som anvisats och som myndigheten disponerar för sin verksamhet. beslutar om ränta och andra villkor för krediten. 9 § Bestämmelserna i 1–6 och 8 §§ gäller inte om för en viss myndighet eller anskaffning beslutar om någon annan finansiering. Förvärv och överlåtelse av egendom 1 § I 2–12 §§ anges grunder för myndighetens förfogande över statens egendom. Bestämmelserna gäller dock inte sådana avgifter som myndigheten får disponera med stöd av 6 kap. 5 § eller försäljning av varor för vilka sådana avgifter tas ut. Vad som sägs om fast egendom i 2–4 §§ ska även gälla för tomträtt och byggnad som är lös egendom. Med försäljning avses i 4, 5 och 7–9 §§ även byte. Fast egendom och bostadsrätt 2 § får förvärva och förvalta fast egendom och bostadsrätt. 3 § ska till lämna förslag till en investeringsplan. Planen ska innehålla uppgifter om förvärv och ny- och ombyggnad av fast egendom och bostadsrätt samt förslag till finansiering av investeringarna. Om kostnaderna för ett investeringsprojekt överstiger ska projektet särredovisas i investeringsplanen. 4 § får inte utan bemyndigande sälja fast egendom. 5 § får besluta att sälja bostadsrätt om egendomen inte längre behövs för myndighetens verksamhet. 6 § Myndigheten får inte utan bemyndigande använda statens medel eller övriga tillgångar till att bilda bolag, stiftelser, föreningar eller liknande rättssubjekt, förvärva aktier eller andelar i företag, eller göra kapitaltillskott i sådana rättssubjekt som avses i 1 och 2. 7 § Myndigheten får inte utan bemyndigande sälja aktier eller andelar i ett företag. 8 § Myndigheten får besluta att överlåta annan lös egendom än sådan som anges i 5 och 7 §§ om egendomen inte längre behövs för myndighetens verksamhet eller blivit obrukbar eller om den inte anskaffats med statens medel. 9 § Förvärv genom köp eller byte och försäljning ska genomföras affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det. 10 § Har beslutat om försäljning av egendom som myndigheten förvaltar ska myndigheten redovisa inkomsten mot en inkomsttitel, om inte beslutar annat. 11 § Har beslutat om försäljning av bostadsrätt får förvaltningen disponera inkomsten för att finansiera investeringar som ingår i en sådan investeringsplan som avses i 3 §. 12 § Om myndigheten i annat fall än vad som avses i 11 § har beslutat om försäljning av lös egendom får myndigheten disponera försäljningsinkomsterna enligt följande. med anslag får myndigheten disponera det som återstår av försäljningsinkomsten sedan medel motsvarande egendomens bokförda värde redovisats mot en inkomsttitel, med lån får myndigheten disponera det som återstår av försäljningsinkomsten sedan lånet har lösts, på något annat sätt får myndigheten disponera hela försäljningsinkomsten. Om inkomsten från en försäljning av egendom som avses i första stycket 1 uppgår till ett mindre belopp får myndigheten disponera hela inkomsten. Inkomster får endast disponeras i den verksamhet där den sålda egendomen har använts. Rätten att ta ut och beräkna avgifternas storlek 1 § Myndigheten får ta ut avgifter och bestämma avgifternas storlek för varor och tjänster som den tillhandahåller endast om det följer av 2 eller 3 §, av en annan lag eller av ett särskilt bemyndigande av . 2 § Myndigheten får, om det är förenligt med myndighetens uppgifter enligt lag, mot avgift tillhandahålla 1. tidskrifter och andra publikationer, informations- och kursmaterial, konferenser och kurser, offentlig inköps- och resurssamordning, och information i elektronisk form. Varor och tjänster enligt första stycket får tillhandahållas bara om verksamheten är av tillfällig natur eller av mindre omfattning. 3 § och får ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. För ombudsmän finns särskilda bestämmelser om sådana avgifter som avses i första stycket i 27 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. 4 § Avgifter ska, om inte beslutar annat, beräknas så att de högst täcker myndighetens kostnader för verksamheten. Avgifter som avses i 3 § första stycket ska dock bestämmas med ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. 5 § Myndigheten får disponera avgiftsinkomster enligt 2 och 3 §§ samt avgiftsinkomster från frivilligt efterfrågade varor och tjänster som myndigheten tillhandahåller. 1 § Myndigheten får ta emot en donation, om ändamålet med donationen har ett nära samband med myndighetens verksamhet. En donation får inte tas emot om den kan rubba förtroendet för myndigheten eller skada myndighetens anseende. ombudsmän och får inte ta emot en donation om den riskerar att begränsa självständigheten i den granskande verksamheten. 2 § Myndigheten får inte ta emot en donation utan medgivande om den överlåtna egendomen utgörs av fast egendom, tomträtt, byggnad som är lös egendom eller bostadsrätt och egendomen ska behållas av staten längre än efter det att myndigheten får fri dispositionsrätt till egendomen, utgörs av aktier eller andelar i ett företag, inte får avyttras, eller skulle medföra ett ökat behov av medel från statens budget för myndigheten. Om egendomen utgörs av ett kulturföremål får myndigheten ta emot egendomen trots att den inte får avyttras. Kompensation för ingående mervärdesskatt 1 § Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), som hänför sig till verksamheten. Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den ingående skatten omfattas av begränsningar i avdragsrätten enligt 8 kap. 9, 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. 9 kap. Redovisningsskyldighet och revision 1 § Myndigheten är redovisningsskyldig inför för den verksamhet den bedriver och för de tillgångar som myndigheten förvaltar och förfogar över. Redovisningsskyldigheten omfattar även myndighetens skulder och övriga ekonomiska åtaganden. God redovisningssed och rättvisande bild 2 § Myndigheten är bokföringsskyldig. Bokföring och redovisning i myndigheten ska fullgöras på ett sätt som stämmer överens med god redovisningssed. Redovisningen ska ge en rättvisande bild av verksamheten, det ekonomiska resultatet och ställningen samt förvaltningen av myndighetens tillgångar. 3 § Myndigheten ska lämna en årsredovisning till för det senast avslutade räkenskapsåret. Årsredovisningen ska bestå av resultatredovisning, resultaträkning, balansräkning, anslagsredovisning och noter. Myndigheten ska i årsredovisningen även lämna information om andra förhållanden av väsentlig betydelse för uppföljning och prövning av verksamheten. 4 § Årsredovisningen ska skrivas under av myndighetens ledning. ledningen intygar att årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens resultat och av kostnader, intäkter och myndighetens ekonomiska ställning. Ledningen ska i anslutning till underskriften lämna en bedömning av om den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten är betryggande. 5 § Myndighetens verksamhet ska granskas genom revision. Bestämmelser om revision finns i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. och lagen (2002:1023) med instruktion för . 6 § Myndigheten ska redovisa för vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av revisionens iakttagelser. Intern styrning och kontroll 7 § Myndighetens ledning ska säkerställa att det vid myndigheten finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt. 8 § Vid myndigheten ska det finnas en internrevision. Myndigheten får samordna sin internrevision med en annan myndighet. 9 § Internrevisionen ska utifrån en analys av verksamhetens risker självständigt granska om ledningens interna styrning och kontroll är utformad så att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sitt verksamhetsansvar. 10 § Internrevisionen ska bedrivas enligt god sed för internrevision och internrevisorer. 11 § Myndighetens ledning ska besluta om riktlinjer och revisionsplan för internrevisionen och om åtgärder med anledning av internrevisionens iakttagelser och rekommendationer. Rapportering till statens informationssystem för budgetering och uppföljning 12 § Rapportering till statens informationssystem för budgetering och uppföljning ska ske på det sätt och i den omfattning som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. 10 kap. Övriga bestämmelser 1 § får, efter att ha gett ombudsmän och tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om tillämpningen av denna lag. Sådana föreskrifter får inte begränsa ombudsmäns eller självständighet i den granskande verksamheten. 2 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas. Denna lag träder i kraft , då lagen (2006:999) med ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för , ombudsmän och upphör att gälla. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter ska ha följande lydelse. Riksdagsstyrelsen utfärdar instruktion för och utser dess ledamöter. Nämnden ska till lämna en redogörelse för sin verksamhet under det senaste kalenderåret. Nämnden ska till lämna en redogörelse för sin verksamhet under det senaste kalenderåret. I redogörelsen ska nämnden också redovisa verksamhetens kostnader. Denna lag träder i kraft . Lagen ska tillämpas första gången i fråga om nämndens redogörelse för . 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän ska ha följande lydelse. Enligt 13 kap. 2 § riksdagsordningen är chefsjustitieombudsmannen administrativ chef och bestämmer inriktningen av verksamheten i stort.