frsrdg · H304RS7 · 2016-06-14 00:00:00 — ledamot i riksdagsstyrelsen: Företrädaren för en partigrupp utan vald ledamot i riksdagsstyrelsen: Ledamot som inte är ordförande eller vice ordförande: Ledamot av arbetsutskottet som inte är ordförande i delegationen: Annan ledamot och suppleant: Paragrafen har ändrats så att den reglering som gäller har lyfts ut ur lagen och i stället tagits in i 3 kap. 3–4 §§ den nya ersättningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 2 § För fullgörande av sådana uppdrag som anges i 1 § betalas ett särskilt arvode för en sammanträdesdag som infaller , eller då kammaren inte sammanträder (sammanträdesarvode). Sammanträdesarvode betalas dock inte till vald ledamot och företrädare för partigrupp utan vald ledamot i riksdagsstyrelsen. Sammanträdesarvode betalas även till 1. ledamot och tjänstgörande ersättare i ledamotsrådet, 2. tjänstgörande suppleant och tjänstgörande ersättare för företrädare för partigrupp utan vald ledamot i riksdagsstyrelsen, 3. suppleant i svenska delegations arbetsutskott, 4. ledamot och suppleant i som är förlagt till period då har plenifri tid, 5. riksdagsledamot vid deltagande på uppdrag av i verksamhet i den mån motsvarande ersättning inte betalas från , 6. riksdagsledamot vid deltagande på uppdrag av i verksamhet i den mån motsvarande ersättning inte betalas från samt 7. riksdagsledamot vid deltagande på uppdrag av i den parlamentariska församlingens verksamhet i i den mån motsvarande ersättning inte betalas från den parlamentariska församlingen. Arvodesbeloppen fastställs av riksdagsstyrelsen. Till suppleant som deltar i sammanträde utan att delta i beslut betalas sammanträdesarvode endast om respektive organ beslutar det. Ändringen innebär att den reglering som gäller har lyfts ut ur paragrafen och i stället tagits in i 3 kap. 3–4 §§ den nya ersättningslagen. Paragrafen har också ändrats språkligt. 3 § Den som gör en resa för att fullgöra något sådant uppdrag som räknas upp i 1–2 §§ har rätt till resekostnadsersättningar och traktamente enligt andra stycket. Resekostnadsersättningar och traktamente lämnas 1. för riksdagsledamöter enligt regler i lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter efter samordning med den resekostnads- och traktamentsersättning som i övrigt lämnas från , 2. för ledamöter i parlamentariska råd enligt bestämmelser i lagen (2002:1023) med instruktion för , 3. för fullmäktige och suppleanter för fullmäktige i som inte är riksdagsledamöter enligt de bestämmelser om sådana förmåner som enligt kollektivavtalet gäller för arbetstagare hos och 4. för övriga uppdragstagare enligt samma bestämmelser som för arbetstagare hos . Paragrafen har ändrats språkligt och redaktionellt, bland annat genom att hänvisningen till ersättningslag i andra stycket i stället görs till den nya ersättningslagen. Begreppet anställd har bytts ut mot arbetstagare. Vidare författningsregleras gällande praxis när det gäller rätten till resekostnadsersättning och traktamente för de som fullgör uppdrag i nämndmyndigheter. I första stycket har den tidigare begränsningen till inrikes resor tagits bort. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag. Första och andra stycket anger nu vad som gäller i fråga om kostnadsersättningar och traktamente för både inrikes och utrikes resor. Regleringen av utrikes resor i tredje stycket har upphävts. 3 a § Den som fullgör uppdrag i svenska delegation och som lämnar i samband med ett val, har under den återstående delen av delegationens mandatperiod rätt till arvode enligt 2 § andra stycket 6, resekostnadsersättningar och traktamente enligt 3 § andra stycket 1, och teknisk och elektronisk utrustning enligt 7 kap. 8 § lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om vad som gäller i fråga om rätt till arvode, resekostnadsersättningar och traktamente samt teknisk och elektronisk utrustning för en ledamot i svenska delegation som lämnar i samband med ett val. Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av myndigheter 7 § Ett beslut genom vilket har prövat en fråga som har överklagats dit får inte överklagas. Ett beslut som avses i 4 § första stycket får överklagas hos om talan förs av en enskild eller av en myndighet. Ett beslut om inkomstgaranti, ekonomiskt omställningsstöd eller efterlevandeskydd får överklagas enligt bestämmelserna i 15 kap. lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter eller 12 kap. den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av . Övriga beslut får överklagas enligt bestämmelserna i 14 kap. 8 § riksdagsordningen hos . Ändringen innebär att det i paragrafen hänvisas till den föreslagna nya ersättningslagen i stället för till ersättningslag. Dessutom har paragrafen ändrats språkligt och redaktionellt. Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. 6 § Ett statsråd som har längre färdväg än från bostaden på hemorten till har, om förutsättningarna för avdrag i 12 kap. 18–20 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) är uppfyllda, rätt till avlöningsförstärkning med de belopp som gäller för tjänstemän med tidsbegränsad anställning i . Ersättning för logikostnad betalas med samma belopp som gäller för riksdagsledamöter enligt 5 kap. 4 § lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter. För resor mellan och hemorten betalas dessutom resekostnadsersättning. Ändringen innebär att det i paragrafen hänvisas till den föreslagna nya ersättningslagen i stället för till ersättningslag. Dessutom har det gjorts vissa språkliga ändringar som inte innebär någon ändring i sak. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 11 kap. 7 § Förmån av omställningsstöd enligt 12 kap. 3 § och 13 kap. 2 § lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter ska inte tas upp. 67 kap. 6 § Med arbetsinkomster avses vid tillämpningen av detta kapitel sådana inkomster som anges i 59 kap. 8–12 §§, 13 §, 10, 12 och 13, 14 första stycket 1–3 och 5 samt 15–19 och 27 §§ socialförsäkringsbalken med undantag för sådana inkomster som anges i 59 kap. 23, 25, 26 och 28 §§ samma balk. Som arbetsinkomst avses även inkomst från självständig näringsverksamhet som bedrivs utomlands, om den skattskyldige i inte oväsentlig omfattning har arbetat i verksamheten. Ekonomiskt omställningsstöd och inkomstgaranti enligt lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter ska inte anses som arbetsinkomst. Vid beräkningen av skattereduktion ska arbetsinkomsterna utgöras av – överskott i inkomstslaget tjänst, och – överskott i inkomstslaget näringsverksamhet minskat med sjukpenning eller annan ersättning som anges i 15 kap. 8 §. Arbetsinkomsterna ska minskas med allmänna avdrag enligt 62 kap. och sjöinkomstavdrag enligt 64 kap. samt avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Ändringarna innebär att det i paragraferna hänvisas till den föreslagna nya ersättningslagen i stället för till ersättningslag. Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för 17 § Föreskrifter om arvoden till ledamöterna i parlamentariska råd finns i lagen (1989:185) om arvoden för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Under resor och förrättningar som ledamöterna gör för sitt uppdrag har de rätt till ersättning enligt 4 och 5 kap. lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter och tillämpningsföreskrifterna till denna. Vid bedömningen av rätten till ersättning ska ledamöternas bostad på hemorten anses som tjänsteställe. Ändringen innebär att det i paragrafen hänvisas till den föreslagna nya ersättningslagen i stället för till ersättningslag. Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för 2 § ska om annat inte är särskilt föreskrivet l. upprätta förslag till anslag på statens budget för och , 2. utfärda anvisningar för utarbetandet av förslag till anslag på statens budget för myndigheter utom , 3. upprätta anslagsdirektiv för var och en av myndigheter, utom , över de finansiella villkor som gäller för respektive myndighet med anledning av beslut om statens budget, 4. besluta i frågor om ekonomiska förmåner enligt lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter respektive den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av , 5. ansvara för löner, arvoden och andra ersättningar till arbetstagare och arvodesberättigade hos , nämnder och övriga riksdagsorgan samt svara för hanteringen av pensioner och andra förmåner till dessa och deras efterlevande, 6. ingå centrala kollektivavtal samt i övrigt utöva arbetsgivarens befogenheter enligt dessa när det gäller myndigheter samt företräda myndigheter som arbetsgivare i arbetstvister om kollektivavtal som har slutits av , 7. svara för de utbetalningar som följer av beslut av nämndmyndigheter, om kostnaderna ska belasta anslag som anvisats till , 8. utföra övriga ekonomiadministrativa uppgifter för nämndmyndigheter, 9. ansvara för att ledamöter erbjuds parkeringsplats, övernattningsbostäder, arbetsrum, vidareutbildning, teknisk och elektronisk utrustning, barnverksamhet, försäkring och företagshälsovård, och 10. ansvara för att ledamöter som lämnar erbjuds stöd för övergång till förvärvsarbete. ska ge myndigheter möjlighet att framföra sina synpunkter på förhandlingsfrågor som direkt berör respektive myndighet. får till en av myndigheter överlämna handläggningen av en avtalsfråga som är av betydelse för den myndigheten. ska bereda nämndmyndigheter tillfälle att lämna synpunkter på behovet av resurser. I förtydligande syfte anges det i paragrafen att , om annat inte är särskilt föreskrivet, ska ansvara för att ledamöter erbjuds parkeringsplats, övernattningsbostäder, arbetsrum, vidareutbildning, teknisk och elektronisk utrustning, barnverksamhet, försäkring och företagshälsovård. 6 § får överlämna en uppgift att handlägga frågor som anges i 2 § första stycket 4 till en annan myndighet. Vad som sägs om ska i sådant fall gälla den myndigheten när det gäller det som föreskrivs i 9 kap. 18–22 §§ den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av . Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:880) med instruktion för 16 § För resor som ledamöter, sekreterare och andra som tjänstgör hos nämnden gör i sitt uppdrag ska betala resekostnadsersättning och traktamente enligt de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . I fråga om ersättning till den som även är ledamot av finns bestämmelser i lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter. Ändringen är en följd av den föreslagna nya ersättningslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:883) med instruktion för 1 § ska i enlighet med 3 kap. l § lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter fastställa det belopp som ledamotsarvode ska betalas med, 12 kap. 26–27 §§ samma lag besluta i frågor om inkomstgaranti och efterlevandeskydd, 13 kap. 22–23 §§ samma lag besluta i frågor om ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandeskydd, 9 kap. 12 a § den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av besluta om jämkning av inkomstgaranti och 9 kap. 23 § samma lag om utbetalning av inkomstgaranti på nytt. Nämnden ska ange vilka överväganden som föranlett beslutet. Nämnden är en myndighet under . 17 § Bestämmelser om överklagande av beslut som avses i 1 § finns i 15 kap. 2 § lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter och i 12 kap. 1 § den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av . Ändringarna innebär att det hänvisas till den föreslagna nya ersättningslagen i stället för till ersättningslag. Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:884) med instruktion för 15 § För resor som ledamöter, sekreterare och andra som tjänstgör hos nämnden gör i sitt uppdrag ska betala resekostnadsersättning och traktamente enligt de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . I fråga om ersättning till den som även är ledamot av finns bestämmelser i lagen (2016:000) om ersättning till ledamöter. Ändringarna innebär att det hänvisas till den föreslagna nya ersättningslagen i stället för till ersättningslag. Sammanfattning av betänkandet Vissa frågor om riksdagsledamöternas ersättningar (2013/14:URF1) Utredningen föreslår en ny lag om ersättning till ledamöter (ersätt-ningslagen). Förslaget innebär att bestämmelserna i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter förs över till den nya lagen med regeltekniska, redaktionella och språkliga ändringar. I den nya lagen samlas även andra bestämmelser om ledamöternas ekonomiska villkor, som finns i flera olika författningar. Dessutom föreslår utredningen vissa materiella ändringar i lagen. Försla-gen avser bland annat ersättning för resor vid extraordinära händelser, för resor från och till en annan bostad än bostaden på hemorten och för kostnader som avser telefoni och datakommunikation. Det lämnas förslag också om möjligheter till vidareutbildning för riksdagsledamöterna, om reducering av logiersättning när en ledamot delar en egen övernattningsbostad med en närstående person och om ökade möjligheter för ledamöterna att resa inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och till länder som har ansökt om medlemskap i unionen (EU). Utredningen föreslår en ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Avsikten är att den ska ersätta lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . Förslaget innebär dels att vissa frågor som tidigare reglerades i föreskrifter till lag i stället regleras i den nya lagen, dels ändringar i lagens struktur och språk. Den regeltekniska och redaktionella översynen Utredningen föreslår att bestämmelser om riksdagsledamöternas ekonomiska villkor ska samlas i en ny och enhetlig lag om ersättning till leda-möter. Lagen ska innehålla alla de grundläggande bestämmelserna om ersätt-ning och andra ekonomiska villkor för uppdraget som riksdagsledamot. De mer detaljerade föreskrifterna ska tas upp i tillämpningsföreskrifter som di-rekt ansluter till lagen. På några punkter föreslås också allmänna råd som komplettering till de bindande reglerna. En samlad och enhetlig reglering ger en bättre överblick och minskar riskerna för inkonsekvenser, gränsdragnings-problem och dubbelregleringar. Samband och konsekvenser mellan olika bestämmelser blir tydligare i det nya regelverket. Kapitelindelningen i den nya ersättningslagen ska i huvudsak svara mot strukturen på den lag som gäller . Den lagen har en uppläggning som alltjämt framstår som följdriktig, och de nya reglerna har utan särskilda svårigheter passats in i dagens disposition. Den nya lagen bör dock enligt utredningens förslag förses med tydliga, upplysande och enhetligt utformade underrubriker. För att bestämmelserna ska bli lättbegripliga delas långa paragrafer upp i flera korta paragrafer. Utredningen föreslår också en modernisering av lagens språk. En ny lag om ersättning till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i Utredningen föreslår en ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsleda-möternas arbete i . Den har sin motsvarighet lag men innebär också att vissa bestämmelser som finns i föreskrifter ska tas upp i lag. Det bör ske i de fall då bestämmelserna har stor betydelse för och det politiska arbetet där. Därutöver föreslås att det ska tas in nya bestäm-melser om stöd till partigrupper för kostnader som avser riksdagsledamöters språkutbildning. Förslagen medför att lagens struktur måste ändras genom nya kapitelrubriker, ändrade underrubriker och omnumrering av paragraferna. Utredningen bedömer att ändringarna bäst genomförs i en ny lag. För att öka lagens överskådlighet föreslår utredningen att lagen strukturellt byggs upp med tydliga kapitelrubriker som går tillbaka på underrubrikerna lag. Det föreslås vidare att det ska föras in klara och informativa underrubriker. Avsikten är att underlätta tillämpningen av lagen. Lagen har även ändrats språkligt och redaktionellt i syfte att underlätta för tillämparen. Resa vid en extraordinär händelse Utredningen föreslår att en ledamot även fortsättningsvis ska få ersättning för en resa som ledamoten gör därför att han eller hon måste inställa sig i riksda-gen på grund av en extraordinär händelse. Med detta avses en naturkatastrof, en större olycka som drabbar många människor, en händelse som i stor ut-sträckning påverkar det ekonomiska eller politiska läget eller någon annan händelse av extraordinär karaktär. Ersättning ska enligt utredningens förslag lämnas också för en resa som ledamoten gör av någon annan orsak som inte har kunnat förutses. Det kan till exempel vara fråga om en oplanerad press-konferens, ett extrainsatt sammanträde i kammaren eller något utskott eller att en ledamot måste inställa sig på kort varsel vid ett visst voteringstillfälle i . Ersättning lämnas såväl när ledamoten är på tjänsteresa som då ledamoten inte befinner sig i bostaden på hemorten eller på tjänsteresa när den extraordinära resan påbörjas. En förutsättning för ersättning är att leda-moten inte kan använda sin biljett för resan tillbaka. Ersättningen svarar mot den faktiska kostnaden för resan. En ledamot får själv besluta om utrikes resor som görs på grund av en extraordinär händelse eller någon annan orsak som inte har kunnat förutses. En resa, som ledamoten inte påbörjar i bostaden på hemorten eller under en tjänsteresa, betraktas enligt inkomstskattelagen (1999:1229) inte som en tjänsteresa. Resan omfattas därmed inte av de särskilda villkor som är förenade med en tjänsteresa. har emellertid gjort ett ställningstagande för den situationen att en arbetstagare enligt arbetsgivarens beslut måste åter-vända hem i ett akut uppkommet tjänsteärende och inte kan boka av sin hem-resa eller utnyttja värdet av den . I så fall bör den resa som arbetsgivaren har betalt inte anses utgöra någon beskattningsbar förmån. Arbetstagaren har i den situationen inte fått någon inbesparad privat levnads-kostnad. Av ställningstagandet följer att en riksdagsledamot som vid en ex-traordinär händelse eller någon annan orsak som inte har kunnat förutses inte kan använda sin biljett för resan tillbaka, får dra av kostnaden för resan i samband med beslut om slutlig skatt. Om har betalat resan, blir den inte förmånsbeskattad. Utredningen föreslår därför inte någon ändring av inkomstskattelagens bestämmelser om ersättning för resa. Enligt förslaget ska kunna erbjuda ledamöterna vida-reutbildning. Det stöd som erbjuds via bör innefatta den generella vidareutbildning som ledamöterna i allmänhet kan behöva. Det blir fråga främst om en introduktion till uppdraget som riksdagsledamot och om arbetsformerna i , men det kan gälla också sådant som språkut-bildning och ledarskapsutveckling. Annan vidareutbildning måste i större utsträckning kunna avpassas till den enskilda ledamotens behov och därför, liksom , ges via partigruppernas kanslier. Framtida ändringar i villkoren och förutsättningarna för ledamöterna gör det nödvändigt att efter hand kunna utvärdera och förändra utbildnings- och utvecklingsverksamheten. Utredningen föreslår därför att löpande utvärderar ledamöternas behov av vidareutbildning. Innehållet i stödet till vidareutbildning bör utforma i samråd med ledamotsrådet. Ersättning för resor från och till en annan bostad än bostaden på hemorten Det föreslås att en ledamot ska ha rätt till ersättning för de kostnader som uppstår vid resor i arbetet från och till en annan bostad i än bostaden på hemorten. Rätten till ersättning förutsätter att resan går till en ort där leda-moten ska utöva sitt riksdagsuppdrag och att resan görs under ett mer än långt uppehåll i kammarens arbete. Den andra bostaden ska användas inte bara tillfälligt av ledamoten och bostaden ska innehas av ledamoten själv eller av någon närstående till henne eller honom. De nya reglerna ska av rättsliga skäl omfatta en annan bostad också när den ligger utanför men inom EES. Om bostaden ligger i ett annat EES-land än , ska ett beslut om resan fattas av eller den som bestämmer. Utredningen bedömer att det bör vara talmannen som beslutar om resor i sådana fall. Utgångspunkten för förslagen är att riksdagsledamöterna måste ges möj-lighet att verka under rimliga villkor mot bakgrund av de särskilda krav som innefattas i riksdagsuppdraget och som innebär att riksdagsledamöterna måste vara anträffbara och tillgängliga för riksdagsuppdraget även utanför normal arbetstid och under längre uppehåll i kammarens arbete. Det kan sägas ligga i uppdraget att resa i hela landet, ha kontakt med sin valkrets och representera . Men det är också viktigt att ersättningen inte uppfattas som överdrivet förmånlig eller omotiverat gynnsam. En sådan reglering riskerar att i förlängningen påverka förtroendet för ledamöterna och arbete negativt. De ekonomiska villkoren ska därför ses i ljuset av vad som gäller för arbetstagare hos de statliga myndigheterna. Avvikelser måste kunna motiveras sakligt och hänföras till innehållet i riksdagsuppdraget. Utredningen har bland annat mot den bakgrunden kommit fram till att ersättningen ska passas in i det rådande skattessystemet utan några ändringar. Ersättningen ska alltså vara fullt ut skattepliktig och ligga till grund för beräkningen av arbetsgivar-avgifter, och resekostnaderna ska inte medföra någon särskilt utformad avdragsrätt vid inkomstbeskattningen. Ersättning för taxiresor i vissa fall Om en riksdagsledamot har fått en rekommendation av som innebär att han eller hon av säkerhetsskäl bör åka taxi såväl vid tjänstere-sor som privata resor (taxirekommendation), bör ledamoten få ersättning för de kostnader som en privat taxiresa för med sig. Förslaget innebär ökade möjligheter för ledamöterna att resa säkert. har gjort ett ställningstagande som har betydelse i detta sammanhang. Om en arbetsgivare i ett individuellt fall gör bedömningen att en anställd har utsatts för ett reellt och allvarligt hot, bör åtgärder som arbetsgivaren anser är nödvändiga för att trygga den anställdes säkerhet inte betraktas som en skattepliktig förmån. Mot bakgrund av ställningstagandet kommer en ledamot att få dra av kostnaden för den privata taxiresan, och om har betalat resan blir det inte aktuellt med en förmånsbeskatt-ning. Utredningen föreslår därför inte någon ändring av bestämmelserna om avdrag för resekostnad i inkomstskattelagen. Ersättning för kostnader som avser telefoni och datakommunikation Utredningens förslag om ersättning för kostnader som avser telefoni och datakommunikation kompletterar den nuvarande regleringen. Förslagen inne-bär en författningsreglering av ledamöternas rätt till ersättning för abonnemang och trafikavgifter vid datakommunikation med det bredband som tillhandahåller ledamöterna. Dessutom ersätts andra kostnader som uppkommer när ledamöterna använder den tekniska och elektroniska utrustning som förvaltningen tillhandahåller. Det kan till exempel vara en avgift som ledamoten får betala för att ansluta utrustningen mot ett lokalt nätverk utomlands. Vidare får en ledamot rätt till ersättning för kostnader för datakommunikation, om han eller hon använder sin privata tekniska och elektroniska utrustning inom ramen för riksdagsuppdraget. Ersättningsrätten utsträcks också till att omfatta kostnader som uppkommer då ledamoten använder någon annan teknisk eller elektronisk utrustning i sitt uppdrag. Det kan röra sig om en kostnad för att använda telefon på ett hotell. Rätten gäller, till skillnad mot tidigare, också när en ledamot inte är på tjänsteresa. Utredningen föreslår att det ska införas uttryckliga författningsbestämmelser om reducering av logiersättning, när en ledamot delar en egen övernattnings-bostad med en närstående person som inte har rätt till ersättning för logikostnader från . Dessutom föreslås en motsvarande be-stämmelse då en ledamot i stället delar bostaden med någon annan än en närstående person, till exempel om ledamoten har en inneboende. Logiersätt-ningen har redan enligt gällande praxis inom förvaltningen reducerats om en ledamot inte bor ensam i sin övernattningsbostad. Förslaget bygger på denna praxis. Reduceringen blir olika stor alltefter den tid som den närstående personen befinner sig i bostaden.