frsrdg · H304RS7 · 2016-06-14 00:00:00 — Rätten gäller ledamotens egna barn; barn till ledamotens make eller maka, registrerade partner eller sambo; barn till en person som lever i ett parförhållande med ledamoten utan att de har ett gemensamt hushåll och barn som är familjehemsplacerade hos ledamoten. 2 § Barnverksamheten är avgiftsfri. 1 § Om pensionsrätt tillgodoräknas en ledamot enligt bestämmelserna i detta kapitel, har ledamoten rätt till ålderspension. 2 § Pensionsrätt tillgodoräknas en ledamot för som han eller hon har fått arvode eller sjukpension enligt 4 §. Pensionsrätt för tid ska dock tillgodoräknas enligt vad som anges i 5–7 §§. 3 § Pensionsrätten för en månad utgör av den del av underlaget enligt 4 § som inte överstiger 0,625 inkomstbasbelopp och av den del av underlaget som överstiger 0,625 men inte 2,5 inkomstbasbelopp. 4 § Underlaget för pensionsrätten utgörs av 1. talmansarvode enligt 2 kap. 1 §, 2. ledamotsarvode enligt 3 kap. 1 §, 3. tilläggsarvode enligt 3 kap. 2–4 §§, och 4. arvode enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Vid beräkningen av underlaget ska till arvoden enligt 1–4 läggas avdrag som gjorts enligt 3 kap. 7 och 8 §§. Om en ledamot under en månad har fått sjukpension, och då inte har haft rätt till arvode enligt första stycket, utgörs underlaget för pensionsrätten i stället av det arvode som ligger till grund för sjukpensionen, omräknat med förändringen av inkomstindex mellan det år arvodet avser och det år pensionsrätten avser. 5 § Pensionsrätt för tid utgör 1. för tid som talman , multiplicerat med det antal dagar som talmansuppdraget har fullgjorts, delat med 30,4 2. för tid som ledamot , multiplicerat med det antal dagar som ledamotsuppdraget har fullgjorts, delat med 30,4, och av tilläggsarvode enligt 3 kap. 2–4 §§, arvode enligt 1 § 1–4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ som har utbetalats –2009 och arvode enligt 1 § 3 nämnda lag i dess lydelse före för uppdrag i revisorer –. 6 § Vid tillämpning av 5 § ska 1. tid med sjukpension som grundas på talmansarvode jämställas med tid som talman, 2. tid med sjukpension som grundas på talmansarvode jämställas med tid som ledamot, och 3. tid som ledamot av före jämställas med tid som ledamot. 7 § Pensionsrätt enligt 5 och 6 §§ ska inte tillgodoräknas, i den mån ledamoten har rätt till egenpension enligt lagen (1988:589) om ersättning m.m. till ledamöter eller motsvarande äldre lagstiftning. Pensionsrätt enligt 5 och 6 §§ ska inte heller tillgodoräknas för tid som tillgodoräknas ledamoten som pensionsgrundande enligt artikel 28 i ledamotsstadga. 8 § Ålderspension utgör summan av de pensionsrätter som tillgodoräknas multiplicerat med 1,19. Varje pensionsrätt ska räknas om med förändringen av inkomstindex mellan det år pensionsrätten avser och det år ålderspensionen börjar betalas ut. Pensionsrätt enligt 5–7 §§ ska vid omräkningen anses avse 2009. Om balansindex har fastställts ålderspensionen börjar betalas ut, ska beräkningen i stället göras med hänsyn till detta index. Om pensionsrätt tillgodoräknas för fler än 360 månader, ska ålderspensionen grundas endast på pensionsrätterna . Pensionsrätt som tillgodoräknas enligt 5–7 §§ ska anses avse det antal månader som motsvarar antalet tjänstgöringsdagar enligt 5 § 1 och 2 delat med 30,4. 9 § Om ålderspensionen börjar tas ut före den månad då ledamoten fyller ska pensionen minskas för som återstår till den månad då han eller hon fyller . Om uppehåll görs i utbetalningen före den månad då ledamoten fyller , ska ålderspensionen, när den åter betalas ut, minskas för som den har tagits ut och som vid den fortsatta utbetalningen återstår till den månad då ledamoten fyller . Till den del ålderspensionen grundas på pensionsrätt för tid efter det tidigare uttaget ska minskningen inte avse det antal månader som ålderspensionen tidigare tagits ut. 10 § Ålderspensionen ska räknas om med hänsyn till förändringen av inkomstindex och det år som pensionsutbetalningen avser dividerat med talet 1,016. då balansindex har fastställts ska beräkningen i stället göras med hänsyn till detta index. 11 § En ledamot som vid sin avgång, dock senast vid utgången av /14, har fyllt och fullgjort minst sex i har rätt till ett tilläggsbelopp till ålderspensionen enligt vad som anges i denna paragraf och i 12 §. Tilläggsbeloppet utgör skillnaden mellan jämförelsebeloppet enligt 15–19 §§ eller 20 § och ålderspensionen . Om ålderspensionen har tagits ut före den månad då ledamoten fyller , ska det bortses från den minskning som detta leder till. I antalet fullgjorda i enligt första stycket ska inräknas tid som ledamot av före . I antalet fullgjorda i ska också inräknas tid då en ledamot har varit statsråd, om statsrådstiden har påbörjats och inte gett rätt till statsrådspension. 12 § En ledamot har rätt till ålderspension tidigast från och med den månad då han eller hon fyller och längst till och med den månad då ledamoten avlider. Ålderspension som understiger 0,025 inkomstbasbelopp ska inte betalas ut. Tilläggsbelopp lämnas inte för tid före den månad då ledamoten fyller . 13 § Tilläggsbelopp ska inte betalas till en ledamot som har rätt till egenpension enligt lagen (1988:589) om ersättning m.m. till ledamöter eller motsvarande äldre lagstiftning. 14 § Ålderspension ska inte betalas med talmansarvode eller leda-motsarvode. Ålderspension ska inte heller betalas med arvode eller övergångsersättning enligt ledamotsstadga. 15 § Jämförelsebeloppet ska beräknas som antalet fullgjorda , högst tolv, i , senast vid utgången av /14, delat med tolv och multiplicerat med av den del av underlaget enligt 16 § som inte överstiger 7,5 förhöjda prisbasbelopp, av den del av underlaget som överstiger 7,5 men inte 20 för-höjda prisbasbelopp, och av den del av underlaget som överstiger 20 men inte 30 förhöjda prisbasbelopp. 16 § Underlaget för beräkningen av jämförelsebeloppet enligt 15 § utgörs av medeltalet av de arvoden enligt 17 § som en ledamot har haft under fem kalenderår närmast före avgångsåret. Arvodena ska därvid räknas om till nivån för det sista kalenderåret före avgångsåret med hjälp av prisbasbeloppet. Kan en ledamot inte tillgodoräknas arvoden för fem kalenderår enligt första stycket, utgörs underlaget enligt 15 § av medeltalet av beloppen för de hela kalenderår som kan tillgodoräknas. Kan endast ett helt kalenderår tillgodoräknas, utgörs underlaget av arvodet för . Kan inte ett helt kalenderår tillgodoräknas, utgörs underlaget av det genomsnittliga arvodet för de hela kalendermånader som kan tillgodoräknas multiplicerat med tolv. 17 § Arvode som avses i 16 § är 1. talmansarvode enligt 2 kap. 1 §, 2. ledamotsarvode enligt 3 kap. 1 §, 3. tilläggsarvode enligt 3 kap. 2–4 §§, och 4. arvode enligt 1 § 1–4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, 5. arvode enligt 2 kap. 2 § den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av , och 6. arvode till statsråd, om statsrådstid inräknas enligt 18 §. 18 § I antalet fullgjorda i ska inräknas tid som ledamot av före . I antalet fullgjorda i riks-dagen ska också inräknas tid då en ledamot har varit statsråd, om statsråds-tiden har påbörjats och inte har gett rätt till statsrådspension. 19 § Jämförelsebeloppet ska knytas an till prisbasbeloppet för året före avgångsåret och räknas om vid förändring av prisbasbeloppet. 20 § Vid beräkning av tilläggsbelopp för den som har varit talman utgörs jämförelsebeloppet, om det blir högre än beloppet enligt 15–19 §§, av det belopp som han eller hon skulle ha fått i talmanspension från och med den månad då han eller hon fyller enligt de bestämmelser om talmanspension som gällde vid utgången av 2009. 21 § Den som vill ha ålderspension ska ansöka om det hos . Ålderspension kan tidigast betalas från och med den månad då ansökan kommer in till . 22 § Beslut i frågor om ålderspension enligt detta kapitel fattas av . 1 § En ledamot har rätt till sjukpension för tid då han eller hon får hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken. För rätt till sjukpension enligt första stycket krävs det att arbetsförmågan på grund av sjukdom eller någon annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan har blivit helt eller i det närmaste helt nedsatt och att arbetsförmågan oavbrutet är nedsatt i sådan omfattning till dess att ledamoten får hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning. 2 § Sjukpension lämnas längst till och med månaden före den månad då ledamoten fyller eller, om ledamoten avlider , till och med den månad då dödsfallet inträffar. 3 § Underlaget för sjukpensionen utgörs av de arvoden som anges i 9 kap. 4 § första stycket för den månad då arbetsförmågan blev helt eller i det närmaste helt nedsatt, multiplicerat med tolv. utgörs underlaget endast av de arvoden som avses i 9 kap. 4 § första stycket 1 och 2. 4 § Sjukpensionen uppgår till av den del av underlaget enligt 3 § som inte överstiger 7,5 prisbasbelopp, av den del av underlaget enligt 3 § som överstiger 7,5 men inte 20 prisbasbelopp, och av den del av underlaget enligt 3 § som överstiger 20 men inte 30 prisbasbelopp. 5 § Sjukpensionen ska på ett underlag enligt 3 § upp till 7,5 prisbasbelopp minskas med sådan ersättning enligt socialförsäkringsbalken på grund av arbetsskada som avser samma inkomstbortfall som sjukpensionen. 6 § Sjukpensionen ska knytas an till prisbasbeloppet då arbetsförmågan blev helt eller i det närmaste helt nedsatt och räknas om vid förändring av prisbasbeloppet. 7 § Den som får sjukpension är skyldig att senast inom en månad från beslut anmäla till att sjukersättningen eller aktivitetsersättningen upphör eller att hel sådan förmån minskas till partiell förmån. 8 § Om sjukpension felaktigt har betalats ut på grund av att anmälningsskyldigheten enligt 7 § inte fullgjorts, ska pensionstagaren betala tillbaka det felaktigt utbetalda beloppet. Ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) ska tas ut på det återkrävda beloppet från den dag då uppgifterna senast skulle ha lämnats. Återkravet och kravet på ränta får efterges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl för det. 9 § Den som vill ha sjukpension ska ansöka om det hos . Sjukpension lämnas inte tillbaka än före ansökningsmånaden. 10 § Beslut i frågor om sjukpension enligt detta kapitel fattas av . 1 § Efterlevandepension lämnas efter den som vid sin död 1. var ledamot av , 2. fick sjukpension enligt denna lag, eller 3. fick ålderspension enligt denna lag som överstiger 1,5 inkomstbasbelopp. Med den som avses i första stycket 3 jämställs den som har fyllt och hade haft rätt till ålderspension som överstiger 1,5 inkomstbasbelopp om pensionen hade börjat tas ut. 2 § Efterlevande maka eller make som stadigvarande sammanbodde med ledamoten när ledamoten avled har rätt till efterlevandepension. Med efterlevande maka eller make jämställs en ogift person som stadigvarande sammanbodde med en ogift ledamot när ledamoten avled. Detta gäller dock bara om personen tidigare hade varit gift med eller hade eller hade haft barn med den ledamot som avlidit eller som väntade barn med ledamoten när dödsfallet inträffade. Efterlevande barn har också rätt till efterlevandepension. 3 § Om det inte finns någon efterlevande maka eller make har det eller de barn som har rätt till efterlevandepension efter den som vid sin död var ledamot av rätt till den pension som skulle ha tillkommit en maka eller make. Efterlevandepension som tillkommer flera barn gemensamt ska delas lika mellan dem. 4 § Efterlevandepension till maka eller make och till efterlevande barn lämnas från och med månaden efter dödsfallet. 5 § Efterlevandepension till maka eller make lämnas från och med månaden efter dödsfallet. Från och med det sjunde året efter den månad då dödsfallet ägde rum ska efterlevandepension lämnas om den ledamot som har avlidit var född eller tidigare, och ledamoten hade fullgjort minst sex i . Detta gäller dock bara om äktenskapet ingicks eller samboförhållandet inleddes och senast den dag då ledamoten fyllde . Sådan efterlevandepension lämnas längst till dess den efterlevande makan eller maken ingår äktenskap. I antalet i inräknas tid som ledamot av före . 6 § Efterlevandepension lämnas till och med den månad då den som har rätt till pensionen avlider. Efterlevandepension till barn lämnas dock längst till och med den månad då barnet fyller . 7 § Make eller make har rätt till efterlevandepension efter den som vid sin död var ledamot av med för år räknat 1. ett belopp som motsvarar 1,2 prisbasbelopp, och av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 7,5 men inte 20 inkomstbasbelopp och av denna del av underlaget , och av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 20 men inte 30 inkomstbasbelopp och av denna del av underlaget . 8 § Efterlevande barn har rätt till efterlevandepension efter den som vid sin död var ledamot av med för år räknat med av underlaget enligt 9 § till den del det inte överstiger 7,5 inkomstbasbelopp, av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 7,5 men inte 20 inkomstbasbelopp, och av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 20 men inte 30 inkomstbasbelopp. 9 § Underlaget för efterlevandepensionen utgörs av de arvoden som avses i 9 kap. 4 § första stycket och som betalades ut vid dödsfallet. Efterlevandepension efter den som vid sin död fick sjukpension eller ålderspension 10 § Efterlevandepension efter den som avses i 1 § första stycket 2 och 3 till maka eller make betalas under tid som avses i 5 § av den sjukpension eller ålderspension som betalades ut vid dödsfallet. 11 § Efterlevandepension efter den som avses i 1 § första stycket 2 och 3 till barn betalas under tid som avses i 6 § av den sjukpension eller ålderspension som betalades ut vid dödsfallet. 12 § Om det inte finns någon efterlevande make, ska belopp enligt 10 § till-falla de barn som har rätt till efterlevandepension enligt 11 §. Ett belopp som är gemensamt för flera barn ska delas lika mellan dem. Efterlevandepension till maka eller make i vissa fall 13 § ska betala efterlevandepension till maka eller make under tid som anges i 4 § första stycket med ett belopp som följer av 7– 9 §§ eller 10–12 §§, men beloppet ska enligt 7–9 §§ multipliceras med antalet i , högst tolv, som den avlidne hade fullgjort , dividerat med talet tolv. I antalet i ska tid som ledamot av före räknas in. I antalet ska däremot inte tid som har tillgodoräknats den som har avlidit som pensionsgrundande enligt artikel 28 i ledamotsstadga räknas in. 14 § Efterlevandepensionen ska anknytas till prisbasbeloppet då dödsfallet inträffade och räknas om vid förändring av prisbasbeloppet. 15 § Den som vill ha efterlevandepension ska ansöka om det hos . Efterlevandepension lämnas inte tillbaka än före ansökningsmånaden. 16 § Beslut i frågor om efterlevandepension enligt detta kapitel fattas av . 12 kap. Inkomstgaranti och efterlevandeskydd 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om stöd för övergång till förvärvsarbete, inkomstgaranti och efterlevandeskydd. Bestämmelserna gäller för de ledamöter som har valts in i eller trätt in som ersättare före valet till 2014. Bestämmelserna gäller också för en ledamot som har valts in i genom valet eller inträder senare, om han eller hon har varit ledamot av och har ett beslut om inkomstgaranti samt garantitiden vid återinträdet inte har löpt ut. Bestämmelsen i 20 § andra stycket gäller inte för en tidigare ledamot som har ett beslut om inkomstgaranti och garantitiden då inte har löpt ut. 2 § Syftet med inkomstgarantin är att skapa en ekonomisk trygghet för en avgången ledamot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon lämnar . Garantin är inte avsedd som en varaktig försörjning. 3 § När en ledamot som inte har fyllt lämnar ska erbjuda honom eller henne ett stöd för att kunna övergå till förvärvsarbete. 4 § Den som har nyttjat ett erbjudande enligt 3 § ska på begäran av redovisa vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. 5 § Den som har varit ledamot och som lämnar efter minst tre hela års sammanhängande tid i har rätt till inkomstgaranti från och med den tidpunkt då arvodet upphör. I den sammanhängande tiden i inräknas tid som ledamot av före . Rätt till inkomstgaranti gäller inte för tid då ledamoten får ålderspension eller sjukpension enligt denna lag. 6 § Ledighet som har beviljats av eller av talmannen, eller sjukfrånvaro, begränsar inte rätten till inkomstgaranti. 7 § Inkomstgarantin betalas ut efter ansökan enligt 28 § från och med den dag då arvodet upphör och gäller, med de begränsningar som framgår av 8 § första stycket, 8 § andra stycket 1 och 2 och 20 §, till och med månaden innan den månad då ledamoten fyller eller, om ledamoten avlider , till och med den månad då dödsfallet inträffar. Om ledamoten återinträder som ledamot upphör och förskjuts garantin för den tid uppdraget varar. 8 § För den som har varit ledamot i kortare sammanlagd tid än sex gäller inkomstgarantin . För den ledamot som lämnar efter en sammanlagd tid av minst sex i gäller inkomstgarantin 1. i längst om ledamoten inte har uppnått , 2. i längst om ledamoten har uppnått 40 men inte , och 3. längst till ingången av den månad då ledamoten fyller om han eller hon har uppnått . I den sammanlagda tiden i inräknas tid som ledamot av före . 9 § Om det finns särskilda skäl får den tid under vilken garantin gäller enligt 8 § första stycket och 8 § andra stycket 1 och 2 förlängas med högst . I ett sådant beslut kan garantin bestämmas till ett lägre belopp. Inkomstgaranti vid partiell sjuk- eller aktivitetsersättning 10 § Inkomstgaranti får beviljas en ledamot som har lämnat sitt uppdrag och får partiell sjukersättning eller partiell aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken. Underlaget för beräkningen av inkomstgarantin 11 § Underlaget för beräkningen av inkomstgarantin utgörs av följande arvoden som betalas vid avgångstillfället: 1. ledamotsarvode enligt 3 kap. 1 §, 2. tilläggsarvode enligt 3 kap. 2–4 §§, och 3. månatliga arvoden enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Från och med det sjätte garantiåret beräknas inkomstgarantin bara på det ledamotsarvode som betalades vid avgångstillfället. Talmannens arvode vid avgångstillfället utgör underlag för beräkningen av hans eller hennes inkomstgaranti. 12 § Under det första garantiåret lämnas inkomstgaranti med ett månatligt belopp som uppgår till av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp. För tiden därefter lämnas inkomstgaranti med ett månatligt belopp som motsvarar följande andelar av garantiunderlaget i förhållande till ledamotens sammanlagda tid i : av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , och av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp . I den sammanlagda tiden i inräknas tid som ledamot av före . 13 § För den som har varit ledamot i under minst sex ska den fastställda inkomstgarantin knytas till det prisbasbelopp som gällde för avgångsåret och omräknas vid förändring av detta belopp. Avräkning av annan ersättning eller inkomst 14 § Inkomstgarantin ska minskas med vad ledamoten får i form av sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken inkomstgarantin betalas. 15 § Inkomstgarantin ska minskas med det belopp i svensk valuta som motsvarar vad ledamoten får i arvode enligt artikel 10 i ledamotsstadga. Om en ledamot som har inkomstgaranti tar mot övergångsersättning enligt artikel 13 i ledamotsstadga, ska inkomstgarantin minskas med det belopp i svensk valuta som motsvarar vad ledamoten får i övergångsersättning. 16 § Inkomstgarantin ska minskas med följande inkomster: 1. inkomst som är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, 2. inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , 3. delpension enligt kollektivavtal, 4. pension och livränta i andra fall än som avses i 10 §, 5. andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag än dem som avses i 1–4. Minskningen ska motsvara den procentandel som anges för varje särskilt fall i 12 § av den sammanlagda inkomst enligt denna paragraf som överstiger ett prisbasbelopp. 17 § Om den som har inkomstgaranti även tar emot avgångsförmåner på grund av uppdrag som statsråd, statlig chefsanställning eller kommunalt förtroendeuppdrag, och avgångsförmånerna ska minskas med hänsyn till andra inkomster, får minskningen justeras om det behövs med hänsyn till de sammanlagda effekterna av de olika regelsystemen. beslutar efter samråd med berörda utbetalare om en sådan justering. 18 § Om det inte föreligger rätt till inkomstgaranti under ett helt kalenderår, ska endast inkomster som hänför sig till den tid då rätt till inkomstgaranti föreligger räknas med vid minskningen. Minskningen ska fördelas på det antal kalenderdagar som garantin betalas. Pensionsgrundande inkomst och beskattning 19 § ska inkomstgarantin jämställas med inkomst av anställning. För tiden därefter ska inkomstgarantin jämställas med inkomstgrundad ålderspension enligt socialförsäkringsbalken. Av 67 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229) följer att inkomstgaranti inte utgör arbetsinkomst. 20 § Om det är skäligt får en inkomstgaranti dras in helt eller delvis (jämkning) om garantitagaren 1. förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, 2. redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och denna har reducerats på grund av avdrag för – avsättning till periodiseringsfond, – avsättning till upphovsmannakonto, – avsättning till expansionsfond, – eget pensionssparande, – underskott av annan verksamhetsgren, 3. redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster, eller 4. har dömts för brott som har medfört att garantitagaren skilts från uppdraget som riksdagsledamot eller har dömts för brott av sådan allvarlig art att det framstår som sannolikt att garantitagaren skulle ha skilts från uppdraget som riksdagsledamot om han eller hon hade varit kvar i . Utöver vad som följer av första stycket får inkomstgaranti som gäller jämkas om garantitagaren inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Vid bedömningen av jämkningsfrågan ska särskilt beaktas om och hur den som tar emot förmånen har tagit del av det omställningsstöd som avses i 3 §. 21 § Ett beslut om jämkning gäller , om inte något annat beslutas. 22 § Ett arvsberättigat barn, som inte fyllt , till den som vid sin död var berättigad till inkomstgaranti enligt 8 § andra stycket har rätt till efterlevandeskydd. Med ett arvsberättigat barn jämställs ett barn som har mottagits i adoptionssyfte. 23 § Om det finns särskilda skäl får efterlevandeskydd beviljas en efterlevande maka eller make eller den som enligt 11 kap. 2 § jämställs med efterlevande maka eller make. Ett sådant beslut kan omprövas. 24 § Efterlevandeskydd till barn betalas till utgången av den månad då barnet fyller .