frsrdg · H304RS7 · 2016-06-14 00:00:00 — Av förarbetena till den lagändringen framgår att bestämmelsen i andra meningen tredje stycket syftar till att ett förlängt omställningsstöd, till skillnad från omställningsstöd enligt 5 §, inte ska vara pensionsgrundande. Någon ändring i så måtto är inte avsedd . Riksdagsstyrelsen ser inte skäl till någon ändring i lagtexten med anledning av vad Lagrådet anfört i denna del. 7 § Vid beräkning av tider enligt 5 och 6 §§ ska hänsyn inte tas till tid då ledamoten har fått ålderspension eller sjukpension enligt bestämmelser i denna lag. Ledighet som har beviljats av eller av talmannen begränsar inte rätten till förmåner enligt detta kapitel. Detsamma gäller vid sjukfrånvaro. Paragrafen, som ändrats språkligt, motsvarar 13 a kap. 6 § ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 8 § Rätten till ekonomiskt omställningsstöd gäller längst till och med månaden innan den månad då ledamoten fyller eller, om ledamoten avlider , till och med den månad då dödsfallet inträffar. Stödet ska betalas . Paragrafen motsvarar 13 a kap. 7 § ersättningslag, men har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Andra stycket har utformats enligt Lagrådets förslag. 9 § Utbetalning av ekonomiskt omställningsstöd ska upphöra om ledamoten återinträder i . När en ledamot åter lämnar gäller 5 och 6 §§ i tillämpliga delar. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 8 § ersättningslag och har utformats enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Lagrådet anser att innebörden av andra stycket bör förklaras. Riksdagsstyrelsen konstaterar att innebörden av regleringen behandlas i de ursprungliga förarbetena (2012/13:RS7 s. 82). Dessa uttalanden gäller alltjämt och riksdagsstyrelsen ser inte behov av ytterligare klargöranden. 10 § Ekonomiskt omställningsstöd enligt 6 § ska knytas an till det prisbasbelopp som gällde för avgångsåret och omräknas vid förändring av detta belopp. Paragrafen, som ändrats språkligt, motsvarar 13 a kap. 9 § ersättningslag. Innebörden är att förlängt ekonomiskt omställningsstöd är värdesäkrat, vilket däremot inte ekonomiskt omställningsstöd enligt 5 § är. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 11 § Av 67 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229) följer att ekonomiskt omställningsstöd enligt 5 och 6 §§ inte utgör arbetsinkomst. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 10 § ersättningslag och innehåller en erinran om att det i inkomstskattelagen finns en regel om att ekonomiskt omställningsstöd inte ska betraktas som arbetsinkomst. Det betyder att det inte ska göras något jobbskatteavdrag på utbetalning av ekonomiskt omställningsstöd. Avräkning av annan ersättning eller inkomst 12 § Ekonomiskt omställningsstöd ska minskas med vad ledamoten får i form av sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken stödet betalas. Ekonomiskt omställningsstöd ska minskas med det belopp i svensk valuta som motsvarar vad ledamoten får i form av arvode enligt artikel 10 i ledamotsstadga. Om en ledamot som har ekonomiskt omställningsstöd tar emot övergångsersättning enligt artikel 13 i ledamotsstadga minskas stödet med det belopp i svensk valuta som motsvarar vad ledamoten får i övergångsersättning. Paragrafen motsvarar delvis 13 a kap. 11 § ersättningslag och handlar om samordning av det ekonomiska omställningsstödet med vissa socialförsäkringsförmåner och avgångsersättningar från . Innebörden är att det ekonomiska omställningsstödet ska minskas med dessa förmåner och ersättningar. Språkliga ändringar har gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 13 § Ekonomiskt omställningsstöd ska minskas med följande inkomster: 1. inkomst som är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, 2. inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , 3. delpension enligt kollektivavtal, 4. pension och livränta i andra fall än som avses i 11 §, och 5. andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag än dem som avses i 1–4. Minskningen ska ske med den sammanlagda inkomsten enligt denna paragraf som överstiger ett prisbasbelopp. Paragrafen, som har ändrats språkligt, motsvarar 13 a kap. 12 och 13 § ersättningslag och innehåller bestämmelser om samordning av det ekonomiska omställningsstödet med vissa inkomster. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 14 § Om den som har ekonomiskt omställningsstöd även tar emot avgångsförmåner på grund av uppdrag som statsråd, statlig chefsanställning eller kommunalt förtroendeuppdrag, och avgångsförmånerna ska minskas med hänsyn till andra inkomster, får minskningen justeras om det behövs med hänsyn till de sammanlagda effekterna av de olika regelsystemen. ska efter samråd med berörda utbetalare besluta om en sådan justering. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 13 § tredje stycket ersättningslag och tar sikte på samordningen mellan inkomstgarantin och vissa andra avgångsförmåner. Bestämmelsen har redaktionellt sett brutits ut och placerats som en egen paragraf för att tydliggöra att den är generellt tillämplig vid samordning, inte bara då rätt till inkomstgaranti föreligger en del av . Med anledning av ett påpekande av Lagrådet och har ordet ”pensionsgivare” bytts ut mot ”utbetalare”. 15 § Föreligger inte rätt till ekonomiskt omställningsstöd under ett helt kalenderår, ska endast inkomster som hänför sig till den tid då rätt till stödet föreligger medräknas vid minskningen. Minskningen ska fördelas på det antal kalenderdagar som det ekonomiska omställningsstödet betalas. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 14 § första och andra styckena ersättningslag. Språkliga ändringar har gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Jämkning av ekonomiskt omställningsstöd 16 § Om det är skäligt får ett ekonomiskt omställningsstöd dras in helt eller delvis (jämkning) om stödmottagaren 1. förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, 2. redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och denna har reducerats på grund av avdrag för – avsättning till periodiseringsfond, – avsättning till upphovsmannakonto, – avsättning till expansionsfond, – eget pensionssparande, – underskott av annan verksamhetsgren, 3. redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster, eller 4. har dömts för brott som har medfört att stödmottagaren har skilts från uppdraget som riksdagsledamot eller har dömts för brott av sådan allvarlig art att det framstår som sannolikt att stödmottagaren skulle ha skilts från uppdraget som riksdagsledamot om han eller hon hade varit kvar i . Utöver vad som följer av första stycket får ekonomiskt omställningsstöd enligt 5 § och som gäller jämkas om stödmottagaren inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Vid bedömningen av jämkningsfrågan ska särskilt beaktas om och hur den som tar emot stödet har tagit del av det omställningsstöd som avses i 3 §. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 15 § ersättningslag och innehåller bestämmelser om jämkning av ekonomiskt omställningsstöd. Bestämmelsen har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.11, där Lagrådets och arvodesnämnds synpunkter vad gäller förenligheten av bestämmelsen i punkt 4 med behandlas. 17 § Ett beslut om jämkning gäller , om inte något annat beslutas. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 20 § fjärde stycket ersättningslag. Innebörden av bestämmelsen är att ett jämkningsbeslut gäller , såvida inte annat beslutas, exempelvis vid ett överklagande. 18 § Ett arvsberättigat barn, som inte har fyllt , till den som vid sin död var berättigad till ekonomiskt omställningsstöd enligt 5 § första stycket 4 har rätt till efterlevandeskydd. Med arvsberättigat barn ska jämställas barn som har mottagits i adoptionssyfte. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 16 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om rätt till efterlevandeskydd för barn. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag, dvs. som en rättighet för barnet och inte en skyldighet att betala ut efterlevandeskyddet för . Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 19 § Om det finns särskilda skäl får efterlevandeskydd beviljas en efterlevande maka eller make eller den som enligt 11 kap. 2 § jämställs med efterlevande maka eller make. Ett sådant beslut kan omprövas. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 17 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om efterlevandeskydd för efterlevande maka eller make eller därmed jämställda. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Lagrådet påpekar att det inte framgår vad som kan anses utgöra särskilda skäl och anser att innebörden av omprövningsmöjligheten bör klargöras. Riksdagsstyrelsen konstaterar att bestämmelsen togs in ersättningslag i och med införandet av systemet med omställningsstöd . I lagförarbetena till den lagändringen hänvisas det till motsvarande bestämmelse lag, dvs. 13 kap. 18 §. Den bestämmelsen härrör i sin tur års ersättningslag. Enligt 25 § den lagen kunde en efterlevande make beviljas efterlevandeskydd, under förutsättning att det förelåg särskilda omständigheter. I förarbetena till bestämmelsen uttalades det att efterlevandeskydd bör tillkomma en efterlevande först efter en skälighetsbedömning av försörjningssituationen. I första hand bör, anfördes det, en make som saknar eller har små egna inkomster utöver pensionsförmåner från den allmänna försäkringen komma i fråga för en skälighetsbedömning (förs. 1987/88:13 s. 8). Bestämmelsen togs därefter in ersättningslag, varvid uttrycket ”särskilda omständigheter” ändrades till ”särskilda skäl”. Någon ändring i sak var därvid inte avsedd (2005/06:RS4 s. 107, bet. 2005/06:KU43). Också bestämmelsen om omprövning härrör års ersättningslag och har sedermera tagits in lag. Av lagförarbetena framgår att skäl för omprövning kan vara att den efterlevande ingår ett nytt äktenskap eller inkomstförhållandena varaktigt ändras i icke obetydlig omfattning (förs. 1987/88:13 s. 8, 2005/06:RS4 s. 107, bet. 2005/06:KU43). förarbetsuttalanden äger alltjämt giltighet och någon ändring i sak är inte avsedd. Riksdagsstyrelsen ser inte behov av ytterligare förtydliganden med anledning av Lagrådets synpunkter i denna del. 20 § Efterlevandeskydd betalas under högst . Efterlevandeskyddet upphör vid utgången av den månad då den berättigade avlider. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 18 § ersättningslag och handlar om hur efterlevandeskyddet kan betalas. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 21 § Efterlevandeskyddet betalas per kalenderår med ett belopp som för varje berättigad motsvarar ett prisbasbelopp. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 19 § ersättningslag och anger efterlevandeskyddets storlek. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag, vilket innebär att det har förtydligats att efterlevandeskyddet ska betalas per kalenderår. Beslut i frågor om ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandeskydd 22 § ska besluta om en ledamots rätt till ekonomiskt omställningsstöd enligt 5 § när ledamoten har lämnat . Paragrafen motsvarar 13 a kap. 20 § första stycket ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Innebörden av bestämmelsen är att på eget initiativ ska besluta om en ledamots rätt till ekonomiskt omställningsstöd. Till skillnad från Lagrådet anser Riksdagsstyrelsen inte att det är onödigt att det sistnämnda uttryckligen anges i lagtexten. Beslutet fattas på grundval av ett underlag som ska ta fram och överlämna till arvodesnämnden. 23 § beslutar efter skriftlig ansökan om 1. förlängt ekonomiskt omställningsstöd enligt 6 §, 2. efterlevandeskydd enligt 18–19 §§, och 3. eftergift enligt 31–32 §§. beslutar även i frågor om jämkning av ekonomiskt omställningsstöd enligt 15 §. Beslut om förmåner enligt första stycket 1 och 2 kan inte beviljas tillbaka än före ansökningsmånaden. Paragrafen motsvarar 13 a kap 20 § första, andra och tredje styckena ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Av första stycket framgår det att beslutar om förlängning av ekonomiskt omställningsstöd, om efterlevandeskydd och om eftergift. Den typen av beslut förutsätter en skriftlig ansökan. Med anledning av ett påpekande från har bestämmelsen förtydligats så att det uttryckligen framgår att det krävs skriftlig ansökan även vid beslut om förlängning av ekonomiskt omställningsstöd och om efterlevandeskydd. Av andra stycket följer att arvodesnämnden beslutar om jämkning av inkomstgaranti enligt 20 §. Ett sådant beslut fattas ex officio. I tredje stycket finns en bestämmelse som går ut på att ansökningar om förlängning av ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandeskydd inte kan beviljas tillbaka än före ansökningsmånaden. Utbetalning av ekonomiskt omställningsskydd och efterlevandeskydd 24 § Den som vill att ekonomiskt omställningsstöd eller efterlevandeskydd ska betalas ut ska skriftligen ansöka om det hos . Utbetalning får inte ske tillbaka än före ansökan om utbetalning. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 21 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om att det krävs en skriftlig ansökan för att ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandeskydd ska betalas ut. Övervägandena finns i avsnitt 5.11, där Lagrådets ifrågasättande av det ska krävas en ansökan för att ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandeskydd ska betalas ut behandlas. 25 § När en ledamot har lämnat ska till lämna de uppgifter som nämnden behöver för att kunna fastställa ledamotens rätt till stöd enligt bestämmelserna i detta kapitel. ska på begäran till överlämna de uppgifter som en tidigare ledamot har lämnat till förvaltningen enligt 4 §. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 27 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om att uppgiftsplikt gentemot . Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag, vilket innebär att uppgiftsskyldigheten har preciserats till att endast avse bestämmelserna i 13 kapitlet. 26 § Den som ansöker om eller tar emot ekonomiskt omställningsstöd ska på begäran lämna sådana uppgifter som nämnden behöver för sin prövning av ett ärende enligt bestämmelserna i detta kapitel. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 25 § ersättningslag och innehåller en regel om uppgiftsplikt gentemot för den som tar emot eller ansöker om ekonomiskt omställningsstöd. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag, vilket innebär att uppgiftsskyldigheten preciserats till att bara avse bestämmelserna i 13 kap. 27 § Den som har ansökt om utbetalning enligt 24 § ska skriftligen lämna sådana uppgifter som behöver för att bedöma sökandens rätt till utbetalning. Uppgifterna ska lämnas på heder och samvete. Om den som har ansökt om utbetalning inte lämnar begärda uppgifter, får hålla inne vidare utbetalningar. Om den som har beviljats utbetalning av ekonomiskt omställningsstöd får väsentligt ändrade inkomstförhållanden och dessa kan antas påverka rätten till utbetalning, ska han eller hon utan särskild begäran lämna uppgift om detta till . Paragrafen motsvarar 13 a kap. 22 § ersättningslag och innehåller en regel om uppgiftsskyldighet gentemot för den som ansöker om utbetalning av ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandestöd och om konsekvensen av att begärda uppgifter inte lämnas. Dessutom finns det i tredje stycket en regel om uppgiftsskyldighet vid väsentligt ändrade inkomstförhållanden. Lagrådets tveksamhet inför den sistnämnda bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.11. 28 § Arbetsgivare och andra som har betalat ut ersättning eller stöd ska på begäran av lämna sådana uppgifter om en namngiven person om sådana förhållanden som är av betydelse för tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel. Den som inte fullgör sin skyldighet enligt första stycket får föreläggas att fullgöra skyldigheten. Föreläggandet får förenas med vite. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 23 ersättningslag och innehåller en regel om uppgiftsskyldighet gentemot för arbetsgivare och andra som har betalat ut ersättning. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag, vilket innebär att uppgiftsskyldigheten har preciserats till att bara avse bestämmelserna i 13 kapitlet. 29 § ska på begäran lämna sådana uppgifter om en namngiven person som har betydelse i ett ärende om jämkning av ekonomiskt omställningsstöd enligt 16 § första stycket 1–3. Detsamma gäller uppgifter som har betydelse för frågan om ekonomiskt omställningsstöd enligt 33 §. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 26 § ersättningslag och har utformats enligt Lagrådets förslag, vilket innebär att uppgiftsskyldigheten för har preciserats till att bara avse bestämmelserna i 13 kapitlet. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 30 § ska till lämna uppgifter om inkomst som är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, om uppgifterna har betydelse i ett ärende om ekonomiskt omställningsstöd enligt bestämmelserna i detta kapitel. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 24 § ersättningslag och har utformats enligt Lagrådets förslag, vilket innebär att uppgiftsskyldigheten för har preciserats till att bara avse bestämmelserna i 13 kapitlet. 31 § Om ekonomiskt omställningsstöd har betalats ut med ett för högt belopp ska stödmottagaren betala tillbaka mellanskillnaden. Detsamma gäller om stödet har jämkats. Ett belopp som ska betalas tillbaka ska, när det är lämpligt, i stället avräknas mot kommande utbetalningar av ekonomiskt omställningsstöd. Avräkning enligt första stycket får inte ske förrän beslutet har vunnit laga kraft. Om det finns särskilda skäl får återkravet efterges helt eller delvis. Krav på återbetalning framställs av . Paragrafens första, andra och tredje stycke motsvarar 13 a kap. 28 § ersättningslag och innehåller bestämmelser om återkrav av ekonomiskt omställningsstöd. Det fjärde stycket är nytt och innehåller en regel med ett förtydligande om att krav på återbetalning framställs av . Övervägandena finns i avsnitt 5.11, där Lagrådets, arvodesnämnds och Statens tjänstepensionsverks synpunkter när det gäller vem som ska besluta om eftergift vid jämkning och andra återkrav behandlas. Lagrådet anser att det bör utvecklas vad som kan utgöra särskilda skäl för eftergift enligt andra stycket. Bestämmelser om återkrav av ekonomiskt omställningsstöd togs in i lagen genom reform av lagstiftningen om ledamöternas avgångsförmåner. I lagförarbetena hänvisades det till förarbetena till motsvarande bestämmelse om återkrav av inkomstgaranti. Den bestämmelsen togs in ersättningslag genom en lagändring som trädde i kraft . Motsvarande bestämmelser fanns i tillämpningsföreskrifter. Av förarbetena till lagändring (2001/02:RS3 s. 23) framgår att möjligheten att meddela eftergift syftar till att undvika orimliga konsekvenser, om exempelvis garantitagaren drabbats av en svår sjukdom eller av annan anledning har nedsatt betalningsförmåga. I sådana situationer bör det således, anfördes det, finnas en möjlighet till eftergift av hela eller av delar av återbetalningsskyldigheten. uttalanden har alltjämt giltighet och Riksdagsstyrelsen ser inte skäl för ytterligare förtydliganden. 32 § Om ekonomiskt omställningsstöd har betalats ut med ett för högt belopp och mellanskillnaden inte har betalats tillbaka inom efter det att krav på återbetalning har framställts, ska stödmottagaren betala ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) för tid därefter till dess betalning sker. Detsamma gäller om stödet har jämkats. Om det finns särskilda skäl får kravet på ränta efterges helt eller delvis. Bestämmelserna i första stycket ska också gälla om stödmottagaren har försummat att lämna de uppgifter som behövs för bestämmande av det belopp som ska betalas tillbaka. I ett sådant fall ska ränta tas ut från den dag då uppgifterna senast skulle ha lämnats in. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 29 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om ränta vid återkrav. Med anledning av ett påpekande från Lagrådet har det tagits in ett förtydligande i lagtexten om att ränta ska utgå enligt 6 § räntelagen, det vill säga som dröjsmålsränta. Ansökan om ekonomiskt omställningsstöd efter jämkningsbeslut 33 § Om ett ekonomiskt omställningsstöd har jämkats enligt 16 §, får stödmottagaren när nya förhållanden har inträtt på nytt ansöka om ekonomiskt omställningsstöd. Om ett beslut som har fattats med tillämpning av 16 § har grundats på att stödmottagaren har gjort avsättning till periodiseringsfond, upphovsmannakonto eller expansionsfond och beloppet därefter helt eller delvis har återförts till beskattning, ska frågan om stöd då återförandet skedde prövas på yrkande av stödmottagaren. Paragrafen motsvarar 13 a kap. 30 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om omprövning efter jämkning. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Lagrådet anser att innebörden av prövningen enligt andra stycket bör klargöras. I förarbetena till bestämmelsen hänvisas till motsvarande bestämmelser i fråga om inkomstgaranti, det vill säga 13 kap. 27 § andra stycket ersättningslag (2012/13:RS7 s. 85). Den bestämmelsen togs i sin tur in i lagen genom en lagändring som trädde i kraft . Innebörden av bestämmelsen om omprövning i det andra stycket i paragrafen berörs närmare i förarbetena till den ändringen (2010/11:RS1 s. 31 och s. 46 f., bet. 2010/11:KU15). Dessa uttalanden gäller alltjämt och riksdagsstyrelsen ser inte skäl för ytterligare förtydliganden. Försäkring, företagshälsovård och rehabilitering 1 § ske se till att en ledamot är grupplivförsäkrad, tjänstereseförsäkrad och arbetsskadeförsäkrad. Förvaltningen svarar för kostnaden för försäkringarna. Paragrafen motsvarar 15 kap. 1 § ersättningslag med det förtydligandet att skyldigheten enligt paragrafen åvilar . Övervägandena finns i avsnitt 5.1.1. 2 § En ledamot har rätt till företagshälsovård i den omfattning som bestämmer. Paragrafen är ny och innebär att en ledamot har rätt till viss företagshälsovård. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.1. I enlighet med Lagrådets generella synpunkt på hur ersättningsbestämmelserna bör formuleras, har paragrafen utformats som en rätt för ledamoten att få tillgång till företagshälsovård i stället för en skyldighet för att tillhandahålla sådan verksamhet. Rätten till företagshälsovård är inte ovillkorlig utan gäller i den omfattning som bestämmer. Så har redan varit fallet tidigare, utan att saken varit författningsreglerad (se 2001/02:RS1 s. 14). Närmare bestämmelser om innehållet i företagshälsovården framgår av tillämpningsföreskrifter till den nya lagen. 3 § Om det finns särskilda skäl kan en riksdagsledamot efter prövning av få ersättning för kostnader för insatser i rehabiliteringssyfte. Paragrafen motsvarar 15 kap. 2 § ersättningslag (jfr 2001/02:RS1 s.19 f., bet. 2001/02:KU12). Övervägandena finns i avsnitt 5.1.1. Rubriken har utformats enligt Lagrådets förslag. 1 § Beslut av i ärenden om stödåtgärder för omställning och om tillhandahållande av barnverksamhet får inte överklagas. Övriga beslut av enligt denna lag får överklagas hos . Paragrafen motsvarar delvis 16 kap. 1 § ersättningslag och har ändrats språkligt. Innebörden av första stycket är att beslut som gäller tillhandahållande av barnverksamhet och om stödåtgärder för omställning inte får överklagas. Av andra stycket följer att övriga beslut enligt lagen än de som anges i första stycket får överklagas hos . 2 § Beslut av enligt 12 eller 13 kap. får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Ett beslut enligt 3 kap. 1 § får inte överklagas. Paragrafen motsvarar 16 kap. 2 § ersättningslag och har ändrats språkligt. Innebörden av första stycket är att arvodesnämnds beslut som gäller inkomstgaranti och efterlevandeskydd enligt 12 kap. eller omställningsstöd och efterlevandeskydd enligt 13 kap. får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Av andra stycket framgår att nämndens beslut att fastställa ledamöternas arvode enligt 3 kap. 1 § inte får överklagas. 3 § Beslut av enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Paragrafen motsvarar 16 kap. 3 § ersättningslag och har ändrats språkligt. Allmänna bestämmelser om överklagande