frsrdg · H304RS7 · 2016-06-14 00:00:00 — Återkravet och kravet på ränta får efterges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl för det. Paragrafen innehåller bestämmelser om återkrav av sjukpension som betalats ut felaktigt på grund av att pensionstagaren inte anmält att sjukersättning eller aktivitetsersättning upphört. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Första stycket motsvarar 9 kap. 9 § andra stycket första meningen ersättningslag. Bestämmelsen har ändrats språkligt. Andra stycket motsvarar 9 kap. 9 § tredje stycket första meningen ersättningslag och innehåller en bestämmelse om att ränta ska utgå på det återkrävda beloppet. Med anledning av Lagrådets påpekande har det gjorts ett förtydligande i lagtexten om att räntan ska beräknas enligt 6 § räntelagen. Det tredje stycket motsvararar 9 kap. 9 § andra och tredje styckena (de andra meningarna i respektive stycke) ersättningslag. Bestämmelsen har ändrats språkligt. Beslut om eftergift fattas av , vilket framgår av 10 §. 9 § Den som vill ha sjukpension ska ansöka om det hos . Sjukpension lämnas inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Paragrafen motsvarar 9 kap. 8 § ersättningslag och innehåller regler om ansökan om sjukpension och om hur långt tillbaka i tiden före ansökan pension kan lämnas. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Första stycket har ändrats på så sätt att ansökan ska ges in till i stället för som tidigare till . Av andra stycket följer att sjukpension endast kan lämnas högst före ansökningsmånaden. Så har varit fallet även tidigare. Bestämmelsen har ändrats språkligt. 10 § Beslut i frågor om sjukpension enligt detta kapitel fattas av . Paragrafen är ny och innehåller en bestämmelse om att () beslutar i frågor som gäller sjukpension. Så har varit fallet även tidigare, utan att det kommit till uttryck i lagtext, vilket Lagrådet noterat. SPV:s beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Närmare bestämmelser om det finns i 15 kap. 3 §. 1 § Efterlevandepension lämnas efter den som vid sin död 1. var ledamot av , 2. fick sjukpension enligt denna lag, eller 3. fick ålderspension enligt denna lag som överstiger 1,5 inkomstbasbelopp. Med den som avses i första stycket 3 jämställs den som har fyllt och hade haft rätt till ålderspension som överstiger 1,5 inkomstbasbelopp om pensionen hade börjat tas ut. Paragrafen motsvarar 11 kap. 1 § ersättningslag och anger i vilka situationer rätt till efterlevandepension föreligger. Språkligt och redaktionellt har paragrafen utformats enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 2 § Efterlevande maka eller make som stadigvarande sammanbodde med ledamoten när ledamoten avled har rätt till efterlevandepension. Med efterlevande maka eller make jämställs en ogift person som stadigvarande sammanbodde med en ogift ledamot när ledamoten avled. Detta gäller dock bara om personen tidigare hade varit gift med eller hade eller hade haft barn med den ledamot som avlidit eller som väntade barn med ledamoten när dödsfallet inträffade. Efterlevande barn har också rätt till efterlevandepension. Paragrafen motsvarar 11 kap. 2 § ersättningslag. I paragrafen avgränsas vilka efterlevande som har rätt till efterlevandepension. Paragrafen har i allt väsentligt utformats enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 3 § Om det inte finns någon efterlevande maka eller make har det eller de barn som har rätt till efterlevandepension efter den som vid sin död var ledamot av rätt till den pension som skulle ha tillkommit en maka eller make. Efterlevandepension som tillkommer flera barn gemensamt ska delas lika mellan dem. Paragrafen motsvarar 11 kap. 4 § fjärde stycket ersättningslag och innehåller en bestämmelse om vad som gäller om det inte finns någon efterlevande maka eller make till den som vid sin död var ledamot av . Paragrafen har utformats och placerats i anslutning till de grundläggande reglerna om vem som har rätt till efterlevandepension enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 4 § Efterlevandepension till maka eller make och till efterlevande barn lämnas från och med månaden efter dödsfallet. Paragrafen motsvarar delvis 11 kap. 3 § ersättningslag och anger från och med vilken tidpunkt efterlevandepension lämnas. Lagrådets förslag vad gäller bestämmelsens redaktionella utformning och placering i kapitlet har beaktats. 5 § Efterlevandepension till maka eller make lämnas från och med månaden efter dödsfallet. Från och med det sjunde året efter den månad då dödsfallet ägde rum ska efterlevandepension lämnas om den ledamot som har avlidit var född eller tidigare, och ledamoten hade fullgjort minst sex i . Detta gäller dock bara om äktenskapet ingicks eller samboförhållandet inleddes och senast den dag då ledamoten fyllde . Sådan efterlevandepension lämnas längst till dess den efterlevande makan eller maken ingår äktenskap. I antalet i inräknas tid som ledamot av före . Paragrafen motsvarar delvis 11 kap. 3 § ersättningslag och anger hur efterlevandepension lämnas. Lagrådets förslag vad gäller bestämmelsens redaktionella utformning och placering i kapitlet har beaktats. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 6 § Efterlevandepension lämnas till och med den månad då den som har rätt till pensionen avlider. Efterlevandepension till barn lämnas dock längst till och med den månad då barnet fyller . Paragrafen motsvarar 11 kap. 3 § första stycket första meningen och 11 kap. 3 § tredje stycket ersättningslag och anger när rätten till efterlevandepension upphör. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Lagrådets förslag vad gäller bestämmelsens redaktionella utformning och placering i kapitlet har beaktats. 7 § Make eller make har rätt till efterlevandepension efter den som vid sin död var ledamot av med för år räknat 1. ett belopp som motsvarar 1,2 prisbasbelopp, och av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 7,5 men inte 20 inkomstbasbelopp och av denna del av underlaget , och av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 20 men inte 30 inkomstbasbelopp och av denna del av underlaget . Paragrafen motsvarar 11 kap. 4 § första och andra styckena ersättningslag och anger storleken på efterlevandepensionen till maka eller maka till den som vid sin död var ledamot av . Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag. 8 § Efterlevande barn har rätt till efterlevandepension efter den som vid sin död var ledamot av med för år räknat med av underlaget enligt 9 § till den del det inte överstiger 7,5 inkomstbasbelopp, av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 7,5 men inte 20 inkomstbasbelopp, och av underlaget enligt 9 § till den del det överstiger 20 men inte 30 inkomstbasbelopp. Paragrafen motsvarar 11 kap. 4 § tredje stycket ersättningslag och anger storleken på efterlevandepensionen till ett barn till den som var ledamot av vid sin död. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Lagrådets synpunkter har beaktats vid utformningen av paragrafen. 9 § Underlaget för efterlevandepensionen utgörs av de arvoden som avses i 9 kap. 4 § första stycket och som betalades ut vid dödsfallet. Paragrafen, som har ändrats språkligt, motsvarar 11 kap. 4 § femte stycket ersättningslag och anger underlaget för beräkningen av efterlevandepensionen. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Lagrådets synpunkt på bestämmelsens utformning har beaktats. Efterlevandepension efter den som vid sin död fick sjukpension eller ålderspension 10 § Efterlevandepension efter den som avses i 1 § första stycket 2 och 3 till maka eller make betalas under tid som avses i 5 § av den sjukpension eller ålderspension som betalades ut vid dödsfallet. Paragrafen, som ändrats språkligt och redaktionellt, motsvarar 11 kap. 5 § första och andra styckena ersättningslag och innehåller en bestämmelse om efterlevandepension till maka eller make efter den som vid sin död fick sjukpension eller ålderspension enligt denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 11 § Efterlevandepension efter den som avses i 1 § första stycket 2 och 3 till barn betalas under tid som avses i 6 § av den sjukpension eller ålderspension som betalades ut vid dödsfallet. Paragrafen, som ändrats språkligt och redaktionellt, motsvarar 11 kap. 5 § tredje stycket ersättningslag och innehåller en bestämmelse om efterlevandepension till barn till den som vid sin död fick sjukpension eller ålderspension enligt denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 12 § Om det inte finns någon efterlevande make, ska belopp enligt 10 § till-falla de barn som har rätt till efterlevandepension enligt 11 §. Ett belopp som är gemensamt för flera barn ska delas lika mellan dem. Paragrafen, som ändrats språkligt, motsvarar 11 kap. 5 § första och andra styckena ersättningslag och innehåller en regel om vad som gäller för det fall det inte finns någon efterlevande make till den som erhåller sjukpension eller ålderspension enligt 10 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Efterlevandepension till maka eller make i vissa fall 13 § ska betala efterlevandepension till maka eller make under tid som anges i 5 § andra stycket med ett belopp som följer av 7– 9 §§ eller 10–12 §§, men beloppet ska enligt 7–9 §§ multipliceras med antalet i , högst tolv, som den avlidne hade fullgjort , dividerat med talet tolv. I antalet i ska tid som ledamot av före räknas in. I antalet ska däremot inte tid som har tillgodoräknats den som har avlidit som pensionsgrundande enligt artikel 28 i ledamotsstadga räknas in. Paragrafen, som ändrats språkligt, motsvarar 11 kap. 6 § ersättningslag och innehåller bestämmelser om kompletterande efterlevandepension. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 14 § Efterlevandepensionen ska knytas an till prisbasbeloppet då dödsfallet inträffade och räknas om vid förändring av prisbasbeloppet. Paragrafen, som ändrats språkligt och redaktionellt, motsvarar 11 kap. 7 § ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 15 § Den som vill ha efterlevandepension ska ansöka om det hos . Efterlevandepension lämnas inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Första stycket motsvarar 11 kap. 8 § första stycket ersättningslag med den ändringen att ansökan ska ges in till , inte . Innebörden är att det krävs en ansökan för att efterlevandepension ska kunna beviljas. Andra stycket motsvarar 11 kap. 8 § andra stycket ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. 16 § Beslut i frågor om efterlevandepension enligt detta kapitel fattas av . Paragrafen är ny och innehåller en bestämmelse om att det är som beslutar i frågor om efterlevandepension. Så har varit fallet även tidigare. Det har dock inte framgått av lagtexten, vilket Lagrådet påpekat. Myndighetens beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Det framgår av 15 kap. 3 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.1. och 5.10. 12 kap. Inkomstgaranti och efterlevandeskydd 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om stöd för övergång till förvärvsarbete, inkomstgaranti och efterlevandeskydd. Bestämmelserna gäller för de ledamöter som har valts in i eller trätt in som ersättare före valet till 2014. Bestämmelserna gäller också för en ledamot som har valts in i genom valet eller inträder senare, om han eller hon har varit ledamot av och har ett beslut om inkomstgaranti samt garantitiden vid återinträdet inte har löpt ut. Bestämmelsen i 20 § andra stycket gäller inte för en tidigare ledamot som har ett beslut om inkomstgaranti och garantitiden då inte har löpt ut. Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 § ersättningslag och anger innehållet i kapitlet och vilka som omfattas av inkomstgarantin. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 2 § Syftet med inkomstgarantin är att skapa en ekonomisk trygghet för en avgången ledamot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon lämnar . Garantin är inte avsedd som en varaktig försörjning. Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 a § ersättningslag och anger syftet med inkomstgarantin. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 3 § När en ledamot som inte har fyllt lämnar ska erbjuda honom eller henne ett stöd för att kunna övergå till förvärvsarbete. Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 b § ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. På förslag av Lagrådet har lagtexten förtydligats så att det uttryckligen framgår att det är som ska lämna erbjudandet om stödåtgärder. 4 § Den som har nyttjat ett erbjudande enligt 3 § ska på begäran av redovisa vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 c § ersättningslag och innehåller ett krav på redovisning av vilka åtgärder en avgången ledamot har vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. Redovisningsskyldigheten gäller endast ledamöter som fått och nyttjat ett erbjudande enligt 3 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 5 § Den som har varit ledamot och som lämnar efter minst tre hela års sammanhängande tid i har rätt till inkomstgaranti från och med den tidpunkt då arvodet upphör. I den sammanhängande tiden i inräknas tid som ledamot av före . Rätt till inkomstgaranti gäller inte för tid då ledamoten får ålderspension eller sjukpension enligt denna lag. Paragrafen motsvarar 13 kap. 2 § ersättningslag och innehåller de grundläggande förutsättningar som ska vara uppfyllda för att inkomstgaranti ska kunna lämnas. Paragrafen har ändrats språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 6 § Ledighet som har beviljats av eller av talmannen, eller sjukfrånvaro, begränsar inte rätten till inkomstgaranti. Paragrafen motsvarar 13 kap. 3 § ersättningslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 7 § Inkomstgarantin betalas ut efter ansökan enligt 28 § från och med den dag då arvodet upphör och gäller, med de begränsningar som framgår av 8 § första stycket, 8 § andra stycket 1 och 2 och 20 §, till och med månaden innan den månad då ledamoten fyller eller, om ledamoten avlider , till och med den månad då dödsfallet inträffar. Om ledamoten återinträder som ledamot upphör och förskjuts garantin för den tid uppdraget varar. Paragrafen motsvarar 13 kap. 4 § ersättningslag. De språkliga ändringar som gjorts innebär inga ändringar i sak. Bestämmelsen har med anledning av synpunkter från Lagrådet och placerats i anslutning till de grundläggande bestämmelserna om under vilka förutsättningar en tidigare ledamot har rätt till inkomstgaranti. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Lagrådet anser att förhållandet mellan dels 7 § och 8 §, dels 7 § och 9 § behöver klargöras och ställer därvid frågan om regleringen innebär att en ledamot kan få inkomstgaranti även efter det att han eller hon har fyllt . Systemet med inkomstgaranti bygger på tanken att garantin kan lämnas längst till den dag då en berättigad ledamot fyller och då i stället omfattas av ålderspensionssystemet. Detta framgår av 5 § och 7 §. Bestämmelsen i 8 § utgör en precisering inom de ramar som ställs upp i dessa bestämmelser. Det innebär således att inkomstgaranti inte kan utgå efter det att ledamoten fyllt . Detta också gäller om inkomstgarantin förlängs enligt 9 §. Det är alltså inte möjligt att förlänga inkomstgarantin så att den utgår efter det att den tidigare ledamoten fyllt . Riksdagsstyrelsen anser inte Lagrådets synpunkter i denna del kräver ytterligare förtydliganden i lagtexten. Uttrycket ”åter tar plats” har, med anledning av påpekanden från Lagrådet och , bytts ut mot uttrycket ”återinträder”. 8 § För den som har varit ledamot i kortare sammanlagd tid än sex gäller inkomstgarantin . För den ledamot som lämnar efter en sammanlagd tid av minst sex i gäller inkomstgarantin 1. i längst om ledamoten inte har uppnått , 2. i längst om ledamoten har uppnått 40 men inte , och 3. längst till ingången av den månad då ledamoten fyller om han eller hon har uppnått . I den sammanlagda tiden i inräknas tid som ledamot av före . Paragrafen motsvarar 13 kap. 5 § ersättningslag och innehåller bestämmelser om hur länge garantitagaren har rätt till inkomstgaranti i olika situationer, beroende på garantitagarens ålder och tid i . Språkliga ändringar har gjorts. Bestämmelsen har på förslag av Lagrådet och placerats i anslutning till de grundläggande bestämmelserna om under vilka förutsättningar en ledamot har rätt till inkomstgaranti. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. När det gäller Lagrådets synpunkter på förhållandet mellan 7 och 8 §§ hänvisas till kommentaren till 7 §. 9 § Om det finns särskilda skäl får den tid under vilken garantin gäller enligt 8 § första stycket och 8 § andra stycket 1 och 2 förlängas med högst . I ett sådant beslut kan garantin bestämmas till ett lägre belopp. Paragrafen motsvarar 13 kap. 7 § ersättningslag och innebär att inkomstgarantin kan förlängas med högst , under förutsättning att det föreligger särskilda skäl. Bestämmelsen har på förslag av Lagrådet och placerats i anslutning till de grundläggande bestämmelserna om under vilka förutsättningar en tidigare ledamot har rätt till inkomstgaranti. Som framgår av kommentaren till 7 §, där Lagrådets synpunkter på förhållandet mellan 7 och 8 §§ berörs, är det inte möjligt att förlänga inkomstgarantin så att den gäller efter det att garantitagaren fyllt . Vad som kan utgöra särskilda skäl för en sådan förlängning utvecklas närmare i tidigare förarbeten som alltjämt har giltighet (2005/06:RS4 s. 73 f. och s. 103). I det sammanhanget kan nämnas att det i nuvarande tillämpningsföreskrift till 13 kap. 7 § anges att det vid bedömningen av om det föreligger särskilda skäl för förlängd inkomstgaranti ska tas hänsyn till garantitagarens förvärvs- och kapitalinkomster samt förmögenhetsförhållanden. Inkomstgaranti vid partiell sjuk- eller aktivitetsersättning 10 § Inkomstgaranti får beviljas en ledamot som har lämnat sitt uppdrag och får partiell sjukersättning eller partiell aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken. Paragrafen motsvarar 13 kap. 8 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om att inkomstgaranti i visst fall får beviljas en ledamot som lämnat sitt uppdrag, nämligen om ledamoten beviljats sjukersättning eller partiell aktivitetsersättning. Beslut fattas av efter ansökan. Lagrådet påpekar att det inte framgår vilka kriterier som gäller och ifrågasätter uttryckssättet att inkomstgaranti ”får beviljas”. Som Lagrådet påpekar framgår det inte av lagtexten vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att inkomstgaranti ska kunna beviljas i den aktuella situationen. Det framgår inte heller av lagförarbetena. Såvitt riksdagsstyrelsen känner till har bestämmelsen inte tillämpats. Bestämmelsen torde ta sikte på undantagsfall där en tidigare ledamot har delvis nedsatt arbetsförmåga och därför får partiell sjukersättning eller partiell aktivitetsersättning. Riksdagsstyrelsen är inte beredd att nu ytterligare förtydliga och utveckla vad som ska krävas för att inkomstgaranti ska kunna lämnas med stöd av bestämmelsen. Saken får överlämnas till rättstillämpningen. Inte heller i övrigt ser riksdagsstyrelsen skäl att ändra paragrafens ordalydelse med anledning av vad Lagrådet anfört. Lagrådets uppfattning att förhållandet mellan 10 § och 14 § behöver klargöras behandlas i kommentaren till 14 §. Underlaget för beräkningen av inkomstgarantin 11 § Underlaget för beräkningen av inkomstgarantin utgörs av följande arvoden som betalas vid avgångstillfället: 1. ledamotsarvode enligt 3 kap. 1 §, 2. tilläggsarvode enligt 3 kap. 2–4 §§, och 3. månatliga arvoden enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Från och med det sjätte garantiåret beräknas inkomstgarantin bara på det ledamotsarvode som betalades vid avgångstillfället. Talmannens arvode vid avgångstillfället utgör underlag för beräkningen av hans eller hennes inkomstgaranti. Paragrafen innehåller regler om hur underlaget för inkomstgarantin ska beräknas. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Första och andra styckena motsvarar 13 kap. 9 § ersättningslag. Av första stycket framgår att underlaget för att beräkna inkomstgarantin utgörs, som tidigare, av ledamotsarvodet och eventuella tilläggsarvoden som betalas vid avgångstillfället. Punkt 2 har ändrats, eftersom tidigare 1 § 6 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, som rör arvoden i , har tagits in i 3 kap. 2 § i den föreslagna lagen. Bestämmelsen har ändrats språkligt enligt Lagrådets förslag. garantitid ska inkomstgarantin beräknas på ett underlag som består av det ledamotsarvode som betalades vid avgångstillfället. Detta framgår av det andra stycket. Inte heller det är någon ändring i förhållande till vad som gällt tidigare. Tredje stycket motsvarar 2 kap. 11 § ersättningslag och har tagits in i den här paragrafen på förslag av Lagrådet. Synpunkter från när det gäller paragrafhänvisningarna i första stycket har beaktats, liksom nämndens förslag att andra och tredje styckena ska byta plats med varandra. 12 § Under det första garantiåret lämnas inkomstgaranti med ett månatligt belopp som uppgår till av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp. För tiden därefter lämnas inkomstgaranti med ett månatligt belopp som motsvarar följande andelar av garantiunderlaget i förhållande till ledamotens sammanlagda tid i : av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp , och av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp . I den sammanlagda tiden i inräknas tid som ledamot av före . Paragrafen motsvarar 13 kap. 10 § ersättningslag och innehåller bestämmelser om hur garantibeloppet beräknas. Språkliga ändringar har gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. 13 § För den som har varit ledamot i under minst sex ska den fastställda inkomstgarantin knytas till det prisbasbelopp som gällde för avgångsåret och omräknas vid förändring av detta belopp. Paragrafen motsvarar 13 kap. 11 § ersättningslag och innehåller en bestämmelse om värdesäkring av garantibeloppet. På Lagrådets förslag har paragrafen ändrats språkligt så att den närmare ansluter till motsvarande regel om värdesäkring av ekonomiskt omställningsstöd i 13 kap. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Avräkning av annan ersättning eller inkomst 14 § Inkomstgarantin ska minskas med vad ledamoten får i form av sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken inkomstgarantin betalas. Paragrafen motsvarar 13 kap. 12 § ersättningslag och innebär att sjuk- och aktivitetsersättning ska beaktas när inkomstgarantin betalas ut. Bestämmelsen har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Lagrådet anser att förhållandet mellan 10 § och 14 § behöver klargöras. Riksdagsstyrelsen konstaterar därvid att 14 § innehåller en avräkningsregel för det fall ledamoten får sjukersättning eller aktivitetsersättning då inkomstgarantin betalas ut. Bestämmelsen i 10 § innehåller däremot en bestämmelse som innebär att en tidigare ledamot som uppbär partiell aktivitetsersättning kan beviljas inkomstgaranti. Paragraferna tar alltså sikte på två olika situationer. Styrelsen ser inte behov av något ytterligare klargörande med anledning av vad Lagrådet anfört i denna del.