frsrdg · H404JO1 · 2016-11-09 00:00:00 — En uppgift om att en familjehemsförälder har begått ett brott eller att det hos polisen finns en sådan misstanke är typiskt sett en uppgift som har betydelse för bedömningen av om ett familjehem är lämpligt eller inte. S O C I A L T J Ä N S T 2016/17:JO1 har möjlighet att begära att få uppgifter från belastnings- och misstankeregister. Någon sådan begäran gjordes inte från nämndens sida, och frågan om brott var inte heller uppe till någon diskussion. Jag känner inte till om vid den aktuella tiden förekom i något av registren. Eftersom frå- gan om brottslighet är ett viktigt underlag vid bedömningen av familjehemmet är det naturligtvis en brist att eventuella brottslighet inte utreddes. Min genomgång pekar på flera områden där familjehemsutredningen uppvisar brister. Det förhållandet att både och hans mamma hade en mycket be- stämd önskan att skulle vara placerad hos fråntar inte socialnämn- den dess skyldighet att noggrant utreda lämplighet som familjehem. So- cialnämndens ansvar för utredningen är alltså detsamma oavsett vilken inställ- ning de berörda har. Utredningen innehöll i det här fallet endast en allmänt hållen bedömning av förutsättningar att tillgodose behov av vård och omsorg inom de olika områdena. uppgifter låg till grund för utredarens ställningstagande utan referenstagning, hembesök eller inhämtande av utdrag ur belastnings- och misstankeregistret. Utredningen har sammantaget sådana brister att den enligt min mening varken var tillräckligt utförlig eller tillräckligt tillförlitlig för att kunna ligga till grund för en bedömning av lämplighet som familjehem. Nämndens uppföljning av förhållanden under placeringen Av handlingarna framgår att skickade ett mejl till förvaltningen . Han skrev bl.a. att hans tidigare anmälningar om brister hade tys- tats och mörkats av men att han nu krävde en grundlig utredning av familjehemmets lämplighet och av vad hade blivit utsatt för. bifogade även ett mejl som han hade fått av där hon redogjorde för sin oro över situation. berättade för att och flyttade hem till henne , efter att hade blivit vräkt från sin bostad, och att uppgift om mögel i bostaden inte var riktig. Vidare be- skrev hon och nära relation som hon ansåg vara tvivelaktig. beskrev även att hade hämtat mat hos henne då de inte hade haft något att äta och att hon inte kunde träffa ensam i något sammanhang utan vakade över honom som en hök. Efter att socialförvaltningen hade tagit emot mejl samtalade förvalt- ningen med bl.a. de berörda, med hyresvärd och med . Förvaltningen bad att komma in med ett utdrag ur belastnings- och miss- tankeregistret. Socialsekreteraren kontaktade för att rådfråga om den uppkomna situationen. beslutade socialnämndens ordförande att omplacera Ro- bert från familjehemmet till ett jourhem. Därefter gjorde nämnden bedöm- ningen att inte längre var lämplig som familjehem, och avtalet med ho- nom sades upp . Till grund för besluten låg en utredning som förvaltningen hade utfört. Av den utredningen framgick bl.a. att hade blivit vräkt från sin lägenhet på grund av hyresskulder och att han 2016/17:JO1 S O C I A L T J Ä N S T då hade valt att tillsammans med flytta hem till mamma, trots att var placerad hos på grund av brister i hemmiljön och föräld- rarnas omsorgsförmåga. Vidare angavs att inte hade haft något sovrum utan delat sovrum med . Socialsekreterare iakttog vid ett hembesök att deras madrasser var hopskjutna till en dubbelsäng, vilket ansågs olämpligt och gränslöst från sida. I utredningen togs även upp att hade bekräftat att han hade varit misstänkt för sexuella övergrepp . Frågan är om de förhållanden som låg till grund för beslutet att omplacera borde ha uppmärksammats tidigare. Jag vill till att börja med framhålla att socialnämnden har ett ansvar för att noga följa vården av de barn och ungdomar som vårdas i bl.a. ett familjehem (6 kap. 7 b § SoL). Under uppföljningen ska nämnden särskilt uppmärksamma barnets eller den unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång och rela- tioner till anhöriga och andra närstående. Nämnden ska följa vården främst ge- nom regelbundna personliga besök i familjehemmet, samtal med barnet eller den unge och familjehemsföräldrarna samt samtal med vårdnadshavarna. Av de journalanteckningar som jag har haft tillgång till framgår att nämnden hade regelbundna samtal och möten med både och samt med Ro- berts vårdnadshavare. Flera hembesök gjordes , men inte med samma regelbundenhet. Ett hembesök genomfördes kort efter att nämnden hade fattat beslut om placering hos . besökte social- sekreterare familjehemmet , medan tre besök gjordes . anförde i remissvaret att förvaltningens insyn i si- tuation måste bedömas vara tillräcklig och att det som kom fram under place- ringstiden inte gav skäl till en omplacering. Efter att ha gått igenom journalanteckningarna kan jag konstatera att social- nämnden redan i början av placeringstiden tog emot klagomål som rörde Ro- berts situation i familjehemmet. påpekade att inte hade något eget rum hos . hade då bott hemma hos sedan föräldrarnas separation 2009. Förvaltningen kände till att inte hade något eget rum. Då konstaterade socialsekreterare inom ramen för en pågående barna- vårdsutredning vid ett hembesök hos att och delade rum. Det är anmärkningsvärt att nämnden, trots att det gång på gång hade framförts kritik mot just detta förhållande, inte ansåg det utgöra något pro- blem. Efter att och hade flyttat till en ny lägenhet gjorde nämnden ett hembesök . Vid besöket visade det sig att och fort- farande delade rum trots att de nu bodde i en ny lägenhet. Detta förhållande reagerade nämnden inte på. Nämnden vidtog inte heller några åtgärder utifrån de uppenbart motstridiga uppgifter som lämnade när det gällde hans bostadssituation. upp- gav att han befann sig mitt i en flytt, men vid ett hembesök uppgav att han sökte en ny bostad. fick nämnden information om att och hade bott hemma hos . vårdades med stöd av LVU på grund av brister i hemmet, vilket kände till. Trots detta valde att bo med hemma hos . När informerade nämnden om detta vidtogs ingen åtgärd S O C I A L T J Ä N S T 2016/17:JO1 över huvud taget. berättade ingående om sin oro för förhål- landena i familjehemmet. Förutom uppgifter som nämnden redan kände till be- rättade hon att hade blivit vräkt från bostaden på grund av hyresskulder och att det var anledningen till att och hade flyttat hem till henne. Hon berättade även uppseendeväckande omständigheter om relationen mellan och . Förvaltningen samtalade med och som försäk- rade att situationen var bra. Nämnden tog även kontakt med den nuvarande hyresvärden och fick då veta att redan hade hyresskulder för den nya bostaden. Trots dessa uppgifter vidtogs inga åtgärder inom förvaltningen. Hu- gos lämplighet ifrågasattes inte. Ytterligare en omständighet som borde ha ingett oro var syn på um- gänget mellan och . verkar inte ha insett vikten av att kon- takten upprätthölls och medverkade inte till att skulle ha kontakt med sin pappa. visade härigenom allvarliga brister i sina skyldigheter som ansvarig för utveckling. Det dröjde alltså till innan förvaltningen inledde en utredning av lämplighet som familjehem för . Jag kan konstatera att samma klagomål hade återkommit . Flera av de omständigheter som nämn- den redovisade i bedömningen och som låg till grund för slutsatsen att inte längre var lämplig som familjehem hade aktualiserats för nämnden . Det är anmärkningsvärt att situation inte blev tillräckligt utredd åtminstone efter de uppgifter som lämnade som- maren 2012. Sammantaget var nämnden enligt min uppfattning inte tillräckligt uppmärksam på situation i familjehemmet. Nämnden förtjänar allvar- lig kritik för sin passivitet. När ett barn har beretts vård enligt 2 § LVU ska socialnämnden enligt 13 § första stycket LVU minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. Den ansvariga handläggaren ska inom den föreskrivna tiden rapportera till nämnden hur vården har bedrivits och hur barnets och vårdnadshavarens för- hållanden har utvecklat sig. Handläggaren sammanfattar informationen och slutsatserna i en utredning som lämnas till nämnden. Utredningen är en förut- sättning för att nämnden ska kunna hålla sig underrättad om hur vården har fungerat i familjehemmet och används som underlag vid nämndens prövning. Det är viktigt att de uppgifter som redovisas är aktuella och att det tydligt fram- går om förhållanden som är av betydelse för vården i familjehemmet har änd- rats (se JO:s inspektionsprotokoll , dnr 6383-2009). Jag har tagit del av fyra utredningar från socialförvaltningen (undertecknade , , och ) som har legat till grund för överväganden av behovet av fortsatt vård för . Den senaste utredning som jag har haft tillgång till låg till grund för ett övervägande av vården . var placerad i ett nytt familjehem. Förhållandena för Ro- bert var alltså väsentligt förändrade. Trots detta var uppgifterna i utredningen i 2016/17:JO1 S O C I A L T J Ä N S T stort sett identiska med de uppgifter som redovisades i utredningen från decem- ber 2012. I den senaste utredningen redovisades t.ex. uppfattning om i flera avseenden, vilket ger ett felaktigt intryck av att det var som fortfarande var familjehem för . Någon beskrivning av situation och utveckling efter omplaceringen fanns inte. Under avsnittet Utveckling re- dogjordes i huvudsak endast för uppfattning om hur hade ut- vecklats. Det är uppenbart att handläggaren hade kopierat text från den tidigare utredningen utan att uppdatera uppgifterna med aktuell information. Det är an- märkningsvärt att nämnden i remissvaret inte reflekterade över detta, och nämnden förtjänar kritik för den undermåliga utredningen. Jag har i beslutet funnit skäl att rikta kritik mot dåvarande i kommun för flera brister i handläggningen av detta ärende. Nämnden har brustit när det gäller den inledande utredningen av lämplighet som familjehem och har inte på ett godtagbart sätt uppmärksammat och utrett situation i familjehemmet. Slutligen har nämnden brustit i handläggningen och dokumentationen när det gäller utredningen som legat till grund för övervägandena av vården. Det är nämnden som har det yttersta ansvaret för att verksamheten inom förvaltningen bedrivs på ett korrekt sätt. Nämndens yttrande till JO, som läm- nades , var mycket kortfattat, och nämnden besvarade endast mina frågor översiktligt. Detta ger ett intryck av att nämnden inte hade insett bristerna i ärendet. gjorde jag en inspektion av socialnämnden i och granskade handläggningen av LVU-ärenden. Vid inspektionen fann jag inte några brister av det här slaget. Det ger mig anledning att tro att det nu granskade ärendet där handläggningen har brustit är ett undantag. Mot den bakgrunden finner jag inte skäl att göra några ytterligare uttalanden. Kritik mot en tjänsteman inom för att han verkställde en dom om vård enligt LVU trots att domen inte fick verkställas innan den hade vunnit laga kraft (Dnr 3864-2013) Beslutet i korthet: I en dom biföll kammarrätten en ansökan om att ett barn skulle ges vård med stöd av 2 § LVU men ogillade nämndens yrkande att domen skulle gälla . Vårdnadshavaren överklagade domen till . En tjänsteman vid nämndens förvaltning hämtade barnet och förde det till ett familjehem innan Högsta förvaltnings- domstolen hade tagit ställning till överklagandet och utan att kontrollera om kammarrättens dom hade vunnit laga kraft. JO åtalade handläggaren för tjänstefel, men åtalet ogillades. S O C I A L T J Ä N S T 2016/17:JO1 JO uttalar: Även om handläggaren inte har gjort sig skyldig till brott kvar- står det faktum att det har begåtts ett allvarligt fel i och med att domen verk- ställdes trots att den inte hade vunnit laga kraft. Handläggaren kan inte undgå kritik för bristerna i handläggningen av ärendet. Ordföranden i söder i beslutade att omhänderta S.D:s dotter , född , med stöd av 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Beslutet underställdes Förvaltningsrätten i som fastställde beslutet . I en ansökan som kom in till Förvaltningsrätten i ansökte nämnden om att H.D. skulle beredas vård enligt 2 § LVU. I en dom avslog förvaltningsrätten nämndens ansökan (mål T 1252- 13). och H.D:s offentliga biträde överklagade förvaltningsrät- tens dom. Nämnden begärde att beslutet om vård skulle gälla . I en dom (mål 1237-13) biföll Kammarrätten i överklagandena i vårdfrågan och beslutade att H.D. skulle beredas vård med stöd av 2 § LVU. Kammarrätten avslog dock områdesnämndens yrkande om att beslutet om vård skulle gälla . I den delen anförde kammarrätten i sina domskäl bl.a. följande: befinner sig sedan förvaltningsrättens dom i S.D:s vård i det egna hemmet. Det har varken påståtts eller framkommit på annat sätt att H.D. skulle befinna sig i omedelbar fara. Kammarrätten finner mot denna bak- grund och omständigheterna i övrigt att det i detta fall bör kunna anstå med en omedelbar verkställighet. S.D:s ombud och offentliga biträde advokaten överklagade kammarrättens dom till . beslutade att inte bevilja prövningstillstånd. Kammarrättens avgörande vann därmed laga kraft. I en anmälan till JO klagade på områdesnämn- den. Han anförde i huvudsak följande: har tvångsomhändertagit en 3-årig flicka […] trots att kammarrättens dom om LVU-vård inte vunnit laga kraft, då ansö- kan om prövningstillstånd gjorts till . Med anledning av anmälan hämtade JO in bl.a. journalanteckningar om H.D. från områdesnämndens förvaltning och kammarrättens dom från Kammarrätten i . 2016/17:JO1 S O C I A L T J Ä N S T Granskningen av de inhämtade handlingarna gav anledning att anta att befatt- ningshavare som stod under JO:s tillsyn hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt 20 kap. 1 § . JO beslutade därför att inleda en förundersökning i fråga om ett sådant brott och gav den nu- varande chefsåklagaren vid åklagarkammaren i , , i uppdrag att verkställa utredningen. Under förundersökningen hämtade åklagaren in vissa handlingar. Förvaltningschefen och funktionschefen inom i svarade skriftligt på vissa frågor om handläggningen. Förhör hölls därefter med socialsekreterarna som båda delgavs misstanke om tjänstefel. avfördes efter förhören som misstänkt från förundersökningen. Det som kom fram under förundersökningen gav JO skäl att väcka åtal vid mot socialsekreteraren för tjänstefel med följande påstående: Kammarrätten i beslutade i en dom att en flicka, född , skulle beredas vård enligt 1 och 2 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. I domen avslog kam- marrätten ett yrkande från Söder, , om att beslutet om vård enligt LVU skulle gälla . Flickans vårdnadshavare överklagade kammarrättens dom om att flickan skulle beredas vård enligt LVU. I syfte att inleda LVU-vården enligt kammarrättens dom hämtade soci- alsekreteraren tillsammans med annan socialsekreterare flickan hos hennes vårdnadshavare, på i Jönkö- ping, och förde henne till ett jourhem. Genom att göra detta trots att det inte fanns ett verkställbart beslut om vård har vid myndighetsut- övning åsidosatt vad som gäller för hans uppgift som ansvarig handläggare. begick gärningen av oaktsamhet genom att inte förvissa sig om att kammarrättens dom hade vunnit laga kraft. Flickan vistades utan laga grund i jourhemmet till . Gärningen är inte ringa. I en dom ogillade åtalet (mål B 1552-14) och anförde bl.a. följande under rubriken : har uppgett att han var medveten om att Kammar- rättens dom inte kunde verkställas förrän den vunnit laga kraft och att han avvaktade att domen skulle vinna laga kraft. Han tittade i flera postfack på sin arbetsplats för att kontrollera om det kommit in någon begäran om att nämnden skulle yttra sig över ett överklagande. Eftersom det inte gjorde det utgick han från att domen inte hade överklagats. Han verkställde domen genom att hämta H.D. och föra henne till en jourfamilj. Av uppgifter framkommer att han tidigare inte varit med om att en domstol beslutat om att en dom om vård enligt LVU inte fick verkställas och att detta alltså var en ny situation för S O C I A L T J Ä N S T 2016/17:JO1 Han diskuterade frågan med sina överordnade, som var väl med- vetna om domen och inte invände mot att han inväntade en begäran om yttrande innan han verkställde domen. Ingen av hans överordnade uppgav för honom att han skulle kontakta kammarrätten för att kontrollera om do- men överklagats. Det framgick inte heller av kommunens handbok att han skulle kontakta kammarrätten för att kontrollera om domen överklagats. Tingsrätten konstaterar att den metod som till- lämpade för att avgöra om kammarrättens dom vunnit laga kraft var behäf- tad med osäkerhet. Tingsrätten konstaterar att gjorde allt som han hade kännedom om för att kontrollera om kam- marrättens dom vunnit laga kraft. Hans överordnade uppmanade honom inte att kontakta kammarrätten för att kontrollera om domen överklagats utan godtog det sätt på vilket han avgjorde om domen var verkställbar eller inte. Det framgick inte heller av kommunens handbok att han skulle kon- takta kammarrätten för att kontrollera om det skett något överklagande, vil- ket var en brist som kommunen i efterhand har åtgärdat. Med hänsyn härtill anser tingsrätten att inte kan anses ha förfarit oakt- samt genom att verkställa kammarrättens dom innan den vunnit laga kraft. ska därför frikännas från den åtalade gärningen. Tingsrättens ordförande var skiljaktig och ansåg att skulle dömas till 30 dagsböter för tjänstefel. Han anförde bl.a. följande: Sammanfattningsvis menar jag att måste ha insett att den metod som han tillämpade för att avgöra om kammarrättens dom vunnit laga kraft var behäftad med osäkerhet och att det fanns en osäkerhet om domen vunnit laga kraft. Det hade dessutom inte fattats något beslut om vård enligt 11 § LVU varför från denna utgångspunkt saknade behörighet att verkställa domen. Med hänsyn till att verkställighetsåtgärder var synnerligen ingripande för den enskilde måste det ställas mycket höga krav på noggrannhet och omsorgsfullhet vid utförande av uppgiften. kan inte anses ha varit ursäktad av att ha handlat under stark tidspress eftersom kammarrättens dom meddelats en månad tidigare. kan därför inte undgå att han har ett ansvar för att ha verkställt kammarrättens icke lagakraftvunna dom. har begått gärningen av oaktsamhet eftersom han inte förvissat sig på ett säkert sätt om att domen vunnit laga kraft. underlåtenhet har skett vid myndighetsutöv- ning. Eftersom underlåtenhet har lett till att ett barn placerats i ett jourhem och vistats där utan laglig grund, kan gärningen inte betecknas som ringa. JO överklagade domen till och yrkade att Sagula skulle dömas för tjänstefel. fastställde hovrätten tingsrättens domslut (mål B 233-15) och anförde bl.a. följande som skäl för sitt avgörande: Som framgår av tingsrättens dom har fortlöpande informerat sina överordnade om ärendet och agerat på ett sätt som var ve- dertaget på hans arbetsplats. Annat har inte framkommit än att överordnade och kollegor, liksom andra i omgivning som kände till ärendet, utgick från att agerade helt korrekt när han förde barnet till jour- hemmet. kan kritiseras för att han inte tog del av överklagandehänvisningen och satte sig in i vad den innebar. 2016/17:JO1 S O C I A L T J Ä N S T har han varit oaktsam. handlande har dock styrts av de bristfälliga rutiner som fanns på hans arbetsplats. Mot den bakgrun- den, och trots att hans agerande ledde till den allvarliga konsekvensen att barnet felaktigt togs från sin mor, ska hans oaktsamhet bedömas som ringa. Tingsrättens frikännande dom ska därför stå fast. Två hovrättsråd var skiljaktiga och ansåg att skulle dömas till ett lågt bötesstraff för tjänstefel. De anförde bl.a. följande: Den åtgärd vidtagit har varit synnerligen ingri- pande för den enskilde och mycket höga krav måste därför ställas på nog- grannhet och omsorg vid utförandet av uppgiften. Även om det är förståe- ligt att situationen, som själv uttryckt det, gjorde honom ställd har det ändå ålegat honom att säkerställa att kammarrättens dom vunnit laga kraft innan han verkställde densamma. Enligt vår mening får tillkortakommande i detta avseende anses oaktsamt. underlåtenhet har skett vid myndighetsutövning och har lett till att ett barn placerats i ett jourhem utan laga grund. Åtgärden har inneburit en stor nackdel för barnet och dess mor. Att arbetssituation var pressad vid tillfället medför ingen annan be- dömning. Vid en sammantagen bedömning anser vi därför att gärningen inte kan bedömas som ringa. JO ansåg att det inte fanns tillräckliga skäl för att överklaga domen till och beslutade att i stället fortsätta granskningen av nämn- dens handläggning inom ramen för det ursprungliga tillsynsärendet. JO begärde därefter ett yttrande från områdesnämnden. I sitt remissvar an- förde nämnden i huvudsak följande: Kammarrättens dom inkom till socialförvaltningen och uppgift om det antecknades i personakten. Av anteckning- arna i personakten framkommer vidare att handläggare har samrått med arbetsledningen med anledning av ovisshet om hur barnets mor skulle rea- gera utifrån kammarrättens dom. Kontakt togs både med psykiatrin, vård- centralen och polismyndigheten eftersom det befarades att modern skulle reagera genom att försöka skada sig själv eller ta sitt liv. Av en anteckning från framkommer det att handläggaren är medveten om att domen inte hade vunnit laga kraft. I en anteckning från framkommer det att modern vid ett möte på informerades om att barnet kommer placeras i ett jourfamiljehem den l . Placeringen genomfördes i enlighet med denna planering. Det fattades inget beslut om var barnet skulle vara placerat. Inom ramen för den utredning som genomförts med stöd av 14 kap 6 § SoL har sektionschef och socialsekreterare intervjuats. Av intervjun framkommer att man utgått från att kammarrättens dom inte var överkla- gad, eftersom man inte hade fått information från kammarrätten om något överklagande. S O C I A L T J Ä N S T 2016/17:JO1 kontaktade moderns ombud och offentliga biträde och ifrågasatte hur domen hade kunnat verkställas. Kammarrättens dom hade nämligen överklagats av modern. Sektionschefen kontaktade kammarrätten och . Vid dessa kontakter framkom att nämnden själv måste ta reda på om en dom har överklagats, innan ställning kan tas till om domen har vunnit laga kraft. Så hade inte skett. ordnade så att barnet återvände till modern. informerade omgående modern om att det varit felaktigt av att verkställa placeringen. beslutade att inte med- dela prövningstillstånd. beslutade nämndens ordfö- rande om placering i jourfamilj. Kammarrättens beslut om vård enligt LVU verkställdes innan det hade vun- nit laga kraft. Det har alltså inte funnits lagligt stöd för att skilja barnet från sin vårdnadshavare och placera barnet i ett jourhem. Förvaltningen har utrett orsakerna till att detta har kunnat inträffa. Det finns en handbok och en processbeskrivning som ska vara ett stöd för hand- läggningen.Vid handläggningen av det nu aktuella ärendet fanns det inte beskrivet i dessa vägledande dokument att det ska kontrolleras med dom- stolen om domen har vunnit laga kraft. finns detta beskrivet i dokumen- ten. har i dom daterad fastställt tingsrättens dom att frikänna den åtalade socialsekreteraren från åtalet om tjänstefel. Hovrätten menar att socialsekreteraren har varit oaktsam genom att inte ha tagit del av och satt sig in i innebörden av den överklagandehänvisning som var fogad till kammarrättens dom i det aktuella LVU-målet. Enligt den ska ett överklagande ha kommit in till kammarrätten från den dag klaganden fick del av beslutet, dock räknas tiden för överklagande från det allmännas sida från den dag beslutet meddelades. Socialsekrete- rarens handlande har dock, enligt hovrätten, styrts av de bristfälliga rutiner som fanns på hans arbetsplats. Mot den bakgrunden menar hovrätten att oaktsamheten ska bedömas som ringa och låter därför tingsrättens frikän- nande dom stå fast.