frsrdg · H304RS6 · 2016-06-14 00:00:00 — Det som föreskrivs i 12 § andra stycket personuppgiftslagen är begränsat till behandling enligt denna lag. Vid sin behandling konstaterade att det av 1 § i lagen ska framgå att har skyldighet att föra registret. På grund av denna skyldighet tillsammans med skyldigheterna för ledamöterna att lämna nödvändiga uppgifter ansåg utskottet att den fråga om samtycke som Lagrådet aktualiserat inte var aktuell. Enligt promemorians förslag i avsnitt 6.2.3 ska personuppgiftslagens bestämmelser gälla utöver den nu aktuella lagen. Bestämmelsen i 12 § andra stycket som anger att en registrerad inte har rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt personuppgiftslagen, bör gälla vid personuppgiftsbehandling enligt den nya lagen. Som Lagrådet påpekat medför emellertid utformningen av bestämmelsen i personuppgiftslagen att det är svårt att i en särskild registerförfattning hänvisa till den bestämmelsen som grund för rätten att behandla personuppgifter när den enskilde motsätter sig det. Av detta skäl och i förtydligande syfte föreslås i promemorian att lagen bör innehålla en särskild bestämmelse som anger att personuppgiftsbehandling som är tillåten enligt lagen får utföras även om den registrerade motsätter sig den. Kammarrätten i och Datainspektionen noterar att bestämmelsen i den föreslagna 11 § enbart tar sikte på ledamöter, men ifrågasätter om den inte också borde omfatta tredje man vars personuppgifter registreras, alltså även den som har skänkt eller överlämnat gåvan. Kammarrätten föreslår därför att ordet ”ledamot” byts ut till ”den registrerade” och att hänvisningen till 8 § tas bort. Mot bakgrund av att registret kommer att vara offentligt saknar kammarrätten en analys när det gäller ett eventuellt behov av underrättelse till tredje part vars personuppgifter anmäls och registreras i registret. Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag I likhet med vad Kammarrätten i och Datainspektionen framfört anser riksdagsstyrelsen att den angivna bestämmelsen också ska omfatta den som har skänkt eller överlämnat gåvan och att den inte enbart ska omfatta ledamöterna. Innebörden av bestämmelsen bör således vara att personuppgiftsbehandling som är tillåten enligt lagen får utföras även om den registrerade motsätter sig den. Det föreslås därför att författningstexten tydliggörs i det avseendet. I 24 § personuppgiftslagen (1998:204) finns det en bestämmelse om information till den registrerade. Av bestämmelsens första stycke framgår bl.a. att om personuppgifter har samlats in från någon annan källa än den registrerade, ska den personuppgiftsansvarige självmant lämna information om behandlingen av uppgifterna till den registrerade när dessa registreras. Av andra stycket framgår dock att information enligt första stycket inte behöver lämnas, om det finns bestämmelser om registrerandet eller utlämnandet av personuppgifterna i en lag eller någon annan författning. Bakgrunden är att den registrerade i detta fall kan gå till den aktuella författningen för att se vad som kan komma att hända med personuppgifterna. I en kommentar till personuppgiftslagen anförs att det i många författningar finns bestämmelser om att uppgifter ska eller får registreras av t.ex. någon myndighet. Den som enligt en sådan bestämmelse har rätt eller skyldighet att registrera vissa uppgifter behöver således inte lämna information när uppgifterna samlats in från något annat håll än den registrerade själv. S. m.fl., Personuppgiftslagen. En kommentar, , Zeteo, kommentaren till 24 §.) De föreslagna bestämmelserna innebär en begränsad behandling av personuppgifter som inte är av särskild integritetskänslig karaktär. Riksdagsstyrelsen anser därför att det inte är nödvändigt att införa en särskild bestämmelse om att information ska lämnas till den som skänkt eller överlämnat gåvan om behandlingen av uppgifterna när de registreras. Datainspektionen har inte heller påpekat att lagen bör innehålla någon sådan särskild bestämmelse. 6.2.8 Innehållet i registret Riksdagsstyrelsens förslag: Ledamoten ska anmäla sitt namn, namn på den som har skänkt gåvan och i förekommande fall uppgift om namn på den som har överlämnat gåvan, när och i vilket sammanhang gåvan togs emot och vilken sorts föremål gåvan är. I övrigt ska registret innehålla en uppgift om var gåvan förvaras och om gåvan har gallrats. Varje gåva som antecknas i registret ska ges ett löpnummer och när det är möjligt märkas med detta nummer. Promemorians överväganden och förslag Enligt 8 § första stycket lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen (ekonomiska registerlagen) ska registret innehålla uppgifter om bl.a. namn och partibeteckning. Av andra stycket framgår vilka åtaganden eller ekonomiska intressen som ska registreras. Av tredje stycket i bestämmelsen framgår att uppgifterna i registret ska vara offentliga. Enligt promemorian ska i likhet med vad som gäller enligt ekonomiska registerlagen ledamoten i sin anmälan uppge sitt namn. Vidare ska ledamoten uppge namn på den som har skänkt gåvan och i förekommande fall uppgift om namn på den som har överlämnat gåvan, när och i vilket sammanhang gåvan togs emot och vilken sorts föremål gåvan är. I promemorian uttalas att detta är uppgifter som normalt också anges i andra länders regleringar och enligt föreskriften (RFS 2013:8) om registrering och hantering av mottagna gåvor som gäller för anställda och uppdragstagare i . Enligt promemorian bör det vidare av registret framgå var gåvan förvaras och om gåvan har gallrats. Varje gåva som antecknas i registret ska ges ett löpnummer, och när det är möjligt ska gåvan märkas med detta nummer. Dessa uppgifter bör ansvara för att ange i registret. Ledamotens anmälan om en mottagen gåva till är en förvarad och inkommen allmän handling hos enligt 2 kap. 3 och 6 §§ tryckfrihetsförordningen (TF). Om det införs ett sådant register som föreslås i promemorian och där riksdagsledamöternas mottagna gåvor registreras, ska det föras av personal vid . Registret skulle anses som förvarat hos förvaltningen i TF:s mening. Ett sådant register som förvaras hos och som förs fortlöpande är enligt TF en allmän handling när det färdigställts för anteckning eller införing enligt 2 kap. 7 § 1 TF. I promemorian uttalas att utgångspunkten är att uppgifterna i registret ska vara offentliga, i likhet med vad som gäller enligt 8 § tredje stycket ekonomiska registerlagen. Det stämmer väl överens med det överordnade syftet med att införa en lag om registrering av riksdagsledamöternas mottagna gåvor. Det är dock offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som reglerar vilka uppgifter som omfattas av sekretess. Det kan antas att uppgifterna i registret endast i undantagsfall omfattas av sekretess, men en sekretessprövning ska alltid göras i samband med en utlämnandebegäran. I promemorian görs därför bedömningen att någon särskild bestämmelse om sekretess inte krävs. När det gäller tidpunkten för registrering ska givetvis registrera uppgifterna i registret så snart förvaltningen fått in anmälningen från ledamoten. I promemorian görs dock bedömningen att någon särskild bestämmelse om en yttersta tidsfrist för när senast ska registrera uppgifterna inte behöver anges i lag. Datainspektionen har framfört att av artikel 6 i dataskyddsdirektivet framgår de grundläggande kraven för behandling av personuppgifter och att denna bestämmelse har införts i svensk rätt genom 9 § personuppgiftslagen. De föreslagna bestämmelserna reglerar bl.a. vilka uppgifter som får behandlas och för vilka ändamål. Vid behandling utöver de angivna ändamålen gäller finalitetsprincipen. Datainspektionen har inget att invända mot de föreslagna bestämmelserna i detta avseende. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen delar promemorians uppfattning om vilka uppgifter som ska framgå av registret och anser att förslagen bör genomföras. Vidare delar riksdagsstyrelsen bedömningen att någon särskild bestämmelse om sekretess inte krävs. 6.2.9 Rättelse och skadestånd Riksdagsstyrelsens förslag: Bestämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd ska tillämpas också vid behandlingen av personuppgifter i strid med den föreslagna lagen. Promemorians överväganden och förslag I lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen finns en bestämmelse i 16 § som anger att bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd tillämpas vid behandling av personuppgifter enligt den lagen. Bestämmelsen tillkom på Lagrådets inrådan (se bet. 2007/08:KU2 s. 11). Enligt 28 § personuppgiftslagen gäller att den personuppgiftsansvarige är skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med personuppgifts-lagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Vidare gäller att när en sådan rättelse görs av den personuppgiftsansvarige ska underrättelse lämnas till tredje man som har fått del av uppgiften, om den registrerade begär detta eller om mer betydande skada eller olägenhet därigenom kan undvikas. Sådan underrättelse kan dock underlåtas om det visar sig vara omöjligt eller om det skulle innebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. I promemorian uttalas att personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse även bör gälla vid behandling som har utförts i strid med den nu föreslagna regleringen. Reglerna i personuppgiftslagen om rätt för den registrerade att få uppgifter rättade m.m. gäller emellertid endast uppgifter som inte har behandlats i enlighet med den lagen eller de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Uppgifter som har behandlats i strid mot föreskrifter i särskilda registerförfattningar omfattas sålunda inte om inte behandlingen också strider mot personuppgiftslagen eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av denna. En registrerad bör ha samma möjlighet att få personuppgifter rättade om behandlingen strider mot bestämmelserna i den nu aktuella lagen som i andra fall. Enligt uppfattningen i promemorian krävs det att lagen innehåller en egen bestämmelse om rättelse för att uppnå det. Skadeståndsbestämmelsen i 48 § personuppgiftslagen har också den en sådan utformning att dess tillämpning inskränks till skada och kränkning som förorsakats av behandling av personuppgifter i strid mot personuppgiftslagens bestämmelser. I likhet med vad som gäller för rättelse bör enligt promemorian personuppgiftslagens bestämmelser om skadestånd gälla även för behandling som har utförts i strid mot den nu föreslagna regleringen. I promemorian föreslås därför att en regel med denna innebörd bör tas in i den nya lagen. Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen har inte någon annan uppfattning än promemorian och föreslår att förslagen genomförs. 6.2.10 Hantering av gåvor Riksdagsstyrelsens förslag: Bestämmelser om hur gåvorna ska hanteras, inventeras och gallras ska föras in i den nya lagen. Promemorians överväganden och förslag I promemorian konstateras att det krävs vissa hanteringsregler för de gåvor som riksdagsledamöter tar emot huvudsakligen på grund av utövandet av sitt ledamotsuppdrag. Detta finns för ledamöter i vissa andra länder och också för anställda och uppdragstagare i enligt föreskriften (RFS 2013:8) om registrering och hantering av mottagna gåvor. I och med att de gåvor som registrerats tillfaller staten är det naturligt att de också förvaras eller placeras på sådant sätt att de bäst kan användas i verksamhet. Enligt promemorian bör det därför i lagen tas in en bestämmelse med den innebörden. Detta kan t.ex. innebära att gåvor kan placeras i en ledamots tjänsterum, i ett utskotts sessionssal eller i gemensamma utrymmen i . Hänsyn måste också tas till vad det är för gåva. Stöldbegärliga gåvor som t.ex. smycken eller klockor kan behöva förvaras i låsta utrymmen. Gåvor som kan förtäras bör t.ex. hanteras på sådant sätt att flera kan ta del av dem. I promemorian sägs att närmare bestämmelser om den praktiska hanteringen inte lämpar sig att ta in i lagform utan vid behov i stället kan regleras i föreskrifter eller på annat sätt. För att hålla ordning på de gåvor som finns anmälda i gåvoregistret ska registret regelbundet inventeras för att bedöma om vissa gåvor kan gallras. I promemorian sägs dock att gallringen bör göras på lämpligt sätt med hänsyn till att det är fråga om föremål som en ledamot tagit emot som gåva huvudsakligen på grund av utövandet av sitt ledamotsuppdrag. I promemorian föreslås därför att gåvor tidigast ska gallras efter att de togs emot, om det inte finns särskilda skäl. Beslut om att gåvorna får gallras fattas av . I promemorian konstateras att det borde vara sällsynt att en gåva är en allmän handling. Det kan dock förekomma. För gåvor som är allmänna handlingar finns särskilda regler om gallring i 2 kap. 18 § tryckfrihetsförordningen och i arkivlagen. I promemorian görs bedömningen att det inte är nödvändigt att föra in en upplysningsbestämmelse om detta i lagen. Den enda remissinstans som har yttrat sig i denna del, , framför att förslaget om att gåvor som kan förtäras bör hanteras på sådant sätt att flera kan ta del av dem är något förvånande och att det inte framgår om riksdagsledamotens kollegor eller medarbetare ska undfägnas eller om gåvan i fråga är tänkt att komma den besökande allmänheten till del. Utgångspunkten att undvika generella regler om hur gåvor ska förvaras och hanteras för att i stället bedöma detta från fall till fall är dock sannolikt klok. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Som framgått av avsnitt 6.2.6 är de gåvor som registrerats avsedda för och tillhör staten. Riksdagsstyrelsen anser därför att promemorians förslag är väl avvägda och föreslår att de genomförs. Riksdagsstyrelsens förslag: ska få meddela föreskrifter till lagen. Promemorians överväganden och förslag Enligt 8 kap. 13 § andra stycket RF kan bemyndiga myndigheter att meddela föreskrifter som avser förhållanden inom eller dess myndigheter. Det kan uppstå behov för att meddela föreskrifter om den närmare tillämpningen av lagen när det gäller den praktiska hanteringen av gåvorna. I promemorian görs därför bedömningen att ett bemyndigande för att meddela närmare föreskrifter bör tas in i lagen. Kammarrätten i anser att det bör vara tydligt och enhetligt angivet vilken myndighet eller del av myndigheten som ges befogenhet att meddela föreskrifterna. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag I 16 § i promemorians lagförslag anges att riksdagsstyrelsen får meddela föreskrifter om hanteringen av gåvorna. Enligt 10 § 5 lagen (2011:745) med instruktion för beslutar styrelsen om föreskrifter som enligt denna lag eller andra författningar får meddelas av och som inte enligt 21 § får meddelas av riksdagsdirektören. Föreskrifter av det slag som är aktuellt här ska alltså enligt instruktion alltid beslutas av riksdagsstyrelsen. Det saknas dock anledning att i lagen om registrering och hantering av gåvor mottagna av riksdagsledamöter särskilt framhålla att föreskrifterna ska beslutas av riksdagsstyrelsen. Enligt riksdagsstyrelsens uppfattning är det tillräckligt att lagen föreskriver, i enlighet med den struktur som finns i instruktion, att får meddela sådana föreskrifter. Riksdagsstyrelsens förslag: beslut i en fråga om rättelse ska få överklagas till en allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Några andra beslut som fattar enligt den nya lagen ska inte kunna överklagas. Allmänna bestämmelser om överklagande av myndighetsbeslut Enligt 22 § förvaltningslagen får ett beslut överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. I bestämmelsen finns således en allmän regel om vem som har rätt att överklaga en myndighets beslut. Frågan om klagorätt hänger nära samman med frågan om beslutet över huvud taget är överklagbart. Regler om det finns bl.a. i specialförfattningar och myndighetsinstruktioner. I 22 a § föreskrivs att beslut som huvudregel överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I sådana fall krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Beslut i anställningsärenden eller i normgivningsärenden undantas emellertid från bestämmelsens tillämpningsområde. Bestämmelsen om rätt att överklaga en myndighets beslut enligt 22 § förvaltningslagen och forumbestämmelsen för ett sådant överklagande i 22 a § samma lag gäller generellt. Av 3 § förvaltningslagen följer emellertid att om en annan lag eller förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från denna lag gäller den bestämmelsen. Promemorians överväganden och förslag I 17 § lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen (ekonomiska registerlagen) finns en bestämmelse om överklagande. Enligt den bestämmelsen får ett beslut av i en fråga om rättelse enligt 16 § i lagen överklagas hos en allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Andra beslut enligt lagen får inte överklagas. Bestämmelsen tillkom efter förslag från Lagrådet (se 2007/08:KU2 bil. 3 s. 17). I 14 kap. 8 § riksdagsordningen finns en bestämmelse som anger att beslut av ett riksdagsorgan i ett förvaltningsärende som får överklagas enligt särskilda bestämmelser prövas av allmän förvaltningsdomstol i de fall som bestämmer och i övriga fall av . De särskilda bestämmelser om överklagande av beslut av ett riksdagsorgan i ett förvaltningsärende till vilka paragrafen hänvisar finns i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter (överklagandelagen). I 1 § anges att lagen tillämpas på beslut av , , ombudsmän och . Överklagbara är bl.a. beslut som rör anställningar (2, 3 §§), ärenden om utlämnande av handlingar och uppgifter, dock inte hos JO (4 §), och ärenden om ekonomiska förmåner åt riksdagsledamöter m.fl. (5 §). Enligt 6 § gäller att utöver vad som anges i denna lag får ett beslut av eller av myndigheter överklagas bara om den författning som reglerar den omtvistade frågan föreskriver att så får ske. Enligt 52 § första stycket personuppgiftslagen (1998:204) får en myndighets beslut om bl.a. information enligt 26 § och om rättelse enligt 28 § överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. På grund av den särskilda utformningen av bestämmelsen om rättelse i 28 § personuppgiftslagen föreslås i promemorian att det i lagen tas in en bestämmelse med innebörden att bestämmelsen om rättelse även ska tillämpas på behandling av personuppgifter i strid med den nu föreslagna lagen. Enligt uppfattningen i promemorian bör beslut om rättelse enligt den nya lagen också kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Med hänsyn till 6 § överklagandelagen krävs det att en särskild bestämmelse om överklagande tas in i den nu föreslagna lagen för att ett beslut om rättelse enligt lagen ska kunna överklagas. I promemorian föreslås därför, i likhet med vad som gäller enligt ekonomiska registerlagen, att beslut i en fråga om rättelse ska få överklagas till en allmän förvaltningsdomstol och att det vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. beslut att lämna information enligt 26 § personuppgiftslagen överklagas däremot enligt 52 § personuppgiftslagen. I promemorian konstateras att bestämmelsen om rätt att överklaga en myndighets beslut enligt 22 § förvaltningslagen och forumbestämmelsen för ett sådant överklagande i 22 a § samma lag gäller generellt. Av 3 § förvaltningslagen följer emellertid att om en annan lag eller förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från denna lag gäller den bestämmelsen. För att det ska bli tydligt att någon rätt att överklaga andra beslut som en myndighet fattar med stöd av lagen inte ska finnas enligt förvaltningslagen, föreslås i promemorian att det uttryckligen bör framgå av en bestämmelse i den nya lagen att ett förbud mot att överklaga sådana beslut gäller. Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen delar promemorians överväganden och förslag om hur överklagandebestämmelsen bör utformas. 6.2.13 Ny tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen Riksdagsstyrelsens förslag: En tilläggsbestämmelse, som anger att bestämmelser om registrering och hantering av gåvor mottagna av ledamöter finns i den nya lagen (2016:000) om registrering och hantering av gåvor mottagna av riksdagsledamöter, ska tas in i riksdagsordningen. Promemorians överväganden och förslag I 5 kap. riksdagsordningen finns bestämmelser om uppdraget som riksdagsledamot. I tilläggsbestämmelsen 5.2.1 anges att bestämmelser om registrering av ledamöters åtaganden och ekonomiska intressen finns i lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen. Enligt promemorian bör det på motsvarande sätt föras in en ny tilläggsbestämmelse som anger att bestämmelser om registrering och hantering av gåvor mottagna av riksdagsledamöter finns i lagen (2016:000) om registrering och hantering av gåvor mottagna av riksdagsledamöter. Den enda remissinstans som har yttrat sig i denna del, Datainspektionen, framför att de inte har någon invändning mot förslaget. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen ställer sig bakom promemorians förslag. Riksdagsstyrelsens förslag: Den nya lagen och lagändringarna ska träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Promemorians överväganden och förslag I promemorian har det föreslagits dels regler som innebär att vissa skulder och åtaganden görs registreringspliktiga, dels regler som innebär att alla gåvor (med undantag för gåvor som saknar eller endast har ett obetydligt ekonomiskt värde) som en riksdagsledamot tar emot huvudsakligen på grund av utövandet av sitt ledamotsuppdrag ska registreras i ett särskilt gåvoregister. Dessa förslag har lämnats mot bakgrund av beslut om att låta utreda nämnda frågeställningar i ljuset av Grecos rekommendationer. I promemorian uttalas att det är angeläget att reglerna träder i kraft möjligt och att den nya till–läggsbestämmelsen i riksdagsordningen bör träda i kraft vid samma tillfälle. Den föreslagna regleringen avseende anmälningsskyldighet för vissa skulder m.m. kommer vid ikraftträdandet att ta sikte på de skulder, borgensåtaganden och andra åtaganden som ledamoten då har och på de som tillkommer därefter. I promemorian görs därför bedömningen att det inte finns något behov av några särskilda övergångsbestämmelser. Kammarrätten i poängterar att arbetet med att reformera EU:s dataskydd (uppgiftsskyddsförordning) omnämns i promemorian. Förordningen ska träda i kraft och ersätta den svenska personuppgiftslagen (1998:204). Den kommer att bli direkt tillämplig och det är därför av central betydelse att det pågående arbetet inom EU följs noggrant eftersom det kommer att leda till ett behov av följdändringar i de nu aktuella förslagen, åtminstone när det gäller hänvisningar till personuppgiftslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen anser att den nya lagen och lagändringarna bör träda i kraft . I övrigt delar riksdagsstyrelsen promemorians bedömning i fråga om övergångsbestämmelser. Riksdagsstyrelsens bedömning: Förslagen kan förväntas leda till begränsade kostnadsökningar som belastar förvaltningsanslag (utgiftsområde 1). Kostnaderna kan dock finansieras inom ramen för befintliga anslag. De föreslagna ändringarna innebär bl.a. att ska inrätta ett register med personuppgifter kopplade till de gåvor som riksdagsledamöterna tar emot huvudsakligen på grund av utövandet av sitt ledamotsuppdrag. Förslagen kommer att innebära något ökade kostnader för . Det handlar dels om initiala kostnader för att skapa registret, dels om kostnader för att föra och förvalta registret. De ökade kostnaderna bedöms kunna finansieras inom ramen för de befintliga anslagen. har noterat att kostnaderna för förslagen hanteras inom ramen och att de därmed är finansierade.