frsrdg · H404JO1 · 2016-11-09 00:00:00 — Som jag nämnde har lagstiftarens avsikt varit att en avskildhet enligt 6 kap. 5 § fängelselagen bara ska bestå tillfälligt. Riktmärket är att en sådan avskildhet i normalfallet inte ska pågå . För att det ska vara propor- tionerligt att låta avskildheten pågå längre än så krävs därmed tungt vägande skäl. Kriminalvården har lämnat en redogörelse för den avvägning som anstal- ten gjorde vid bedömningen att en fortsatt avskildhetsplacering var proportio- nerlig. I denna del vill jag framhålla följande: En viktig faktor vid bedömningen av om en fortsatt avskildhetsplacering var proportionerlig var det förhållandet att anstalten eftersökte ett farligt föremål. fanns det bara misstankar om att ett sådant föremål kunde finnas på avdelningen, och dessa bekräftades inte vid den grundliga visitation som an- stalten genomförde. Till detta kommer förhållandet att den sprejburk som hade påträffats på avdelningen hade legat där , och det saknades anledning att befara att det var något annat än slarv i samband med bytet av förvaringsskåpet som hade gett upphov till situationen. Mot den bakgrunden framstår det, enligt min mening, inte som proportion- erligt att låta avskildheten bestå i avvaktan på att anstalten sökte kontakt med den kriminalvårdare som befann sig på semester. Av betydelse är att det inte fanns någon säker prognos för när anstalten förväntades få kontakt med vårda- ren. Under de angivna förhållandena kunde avskildheten lika gärna ha pågått ytterligare . Jag har påtalat vikten av att Kriminalvården utformar sina beslut på ett sådant sätt att det blir begripligt för den intagne var- för myndigheten vidtar den ena eller andra åtgärden.107 Skyldigheten att moti- vera ett beslut innebär att myndigheten måste göra det begripligt för parten vilka faktiska förhållanden som är avgörande, vilka rättsregler som är tillämp- liga och hur myndigheten har resonerat på de punkter där meningarna kan gå isär.108 Anstalten har i de egentliga skälen för beslutet (under rubriken gör följande bedömning) endast upprepat innehållet i det åberopade lagrummet. Jag kan ha förståelse för att anstalten på grund av säkerhetsskäl i detalj inte kunde redogöra för den uppkomna situationen och exakt ange vad det var för föremål som eftersöktes. Emellertid är det ett rimligt krav att anstal- ten åtminstone med några rader skulle ha förklarat varför man gjorde bedöm- ningen att förutsättningarna i det åberopade lagrummet var uppfyllda. 107Se 20 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) i vilket det anges att ett beslut genom vilket en myndighet avgör ett ärende enligt huvudregeln ska innehålla de skäl som har bestämt utgången. 108Se och , Förvaltningslagen med kommentarer, tredje uppl., 2010, s. K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 att inte göra det har anstalten gjort det svårare för de intagna att begära om- prövning av beslutet och på så sätt ta till vara sin rätt. Enligt 4 kap. 1 § fängelselagen ska en intagen ges möjlighet att vistas utomhus , om det inte finns synnerliga skäl mot det. Jag har i ett antal beslut uttalat att bestämmelsen endast ger Kriminalvården rätt att neka intagna utomhusvistelse på grund av förhållanden som ligger utom myndighet- ens kontroll.109 Skälet till det är att daglig utomhusvistelse är en grundläggande rättighet som bara bör kunna begränsas i absoluta undantagsfall. Av den anled- ningen är det viktigt att en anstalt i samband med avskildhetsplaceringar aktivt vidtar åtgärder – exempelvis genom att kalla in extrapersonal – för att kunna erbjuda de intagna den utomhusvistelse de har rätt till efter att de har placerats i avskildhet. Jag noterar att anstalten har hanterat denna fråga på ett bra sätt, och genom att man kallat in personal från anstalten har de intagna som placerats i avskildhet kunnat erbjudas daglig utomhusvis- telse. Utredningen visar att anstalten Färingsö på ett allvarligt sätt har brustit i hante- ringen av pepparsprejerna. Bristerna har inneburit bl.a. att en pepparsprej inte har förvarats på ett korrekt sätt. Genom att den funnits i ett utrym- me som de intagna haft tillgång till har det funnits en risk för att den skulle kunna hamna i orätta händer. Såväl personal som intagna har utsatts för fara, och Kriminalvården, anstalten Färingsö, förtjänar allvarlig kritik för detta. Kriminalvården har efter händelsen justerat sina föreskrifter om pepparspre- jer. Även anstalten har ändrat i den lokala instruktionen. Dessa justeringar är enligt min mening ändamålsenliga, och rätt tillämpade säkerställer de att an- stalten har den kontroll på pepparsprejerna som kan krävas. Brister i samband med placering av intagna i avskildhet (Dnr 1510-2015) Beslutet i korthet: I samband med att JO genomförde ett besök i Kriminal- vården, anstalten Saltvik, uppmärksammades att tre intagna var placerade i avskildhet. Eftersom det framkom att det rådde vissa oklarheter om varför de intagna var placerade i avskildhet beslutade chefsJO att utreda saken i ett initiativärende. I beslutet konstateras att två av de intagna har placerats i avskildhet utan att det har funnits förutsättningar för det. Utredningen visar även att det har 109 Se exempel JO 2014/15 s. 281, dnr 4379-2013 och 5176-2013 och beslut i dnr 1924-2014. 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D funnits brister i hanteringen av den tredje intagne och i utformningen av an- staltens avskildhetsbeslut. Eftersom det har varit fråga om en begränsning av en grundläggande rättighet får Kriminalvården allvarlig kritik för dessa brister. I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: genomförde medarbetare till mig ett besök på säkerhetsen- heten i Kriminalvården, anstalten Saltvik. I samband med det uppmärksamma- des att tre intagna var placerade i avskildhet. Samtal fördes med bl.a. de tre intagna, och avskildhetsbesluten begärdes in. En tjänsteman i anstalten Saltvik beslutade att de intagna skulle vara placerade i avskildhet med följande motivering: Kriminalvården beslutar att [den intagne] ska vara placerad i avskildhet. [Den intagne] vistas på en avdelning där klientkonstellationen inte medger att han vistas tillsammans med samtliga intagna. (Omplacering eller annan differentiering är inte möjligt) Av 6 kap. 7 § fängelselagen (2010.610) framgår följande. En intagen får hållas avskild från andra intagna om det är nödvändigt 1.med hänsyn till rikets säkerhet, 2.med hänsyn till att det finns en risk för den intagnes eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa eller för allvarlig skadegörelse på egendom som tillhör eller har upplåtits till Kriminalvården, 3.med hänsyn till att det finns en risk för att den intagne rymmer eller fritas och det kan antas att han eller hon är särskilt benägen att fortsätta allvarlig brottslig verksamhet, 4.för att hindra att den intagen påverkar någon annan intagen att allvarligt störa ordningen i anstalten, 5.för att hindra att den intagne medverkar till att någon annan intagen får tillgång till alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något så- dant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) mot förbud mot vissa hälsofarliga varor, eller 6.för att hindra att den intagne allvarligt ofredar någon annan intagen. Ett beslut om avskildhet enligt första stycket ska omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst . Kriminalvården gör följande bedömning Mot bakgrund av vad som är känt om [den intagne] och om andra in- tagna på avdelningen finns det en risk för [den intagne] eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa om han vistas tillsammans med andra intagna. Han ska av den anledningen vara placerad i avskildhet och för att förhindra att han påverkar någon annan intagen att allvarligt störa ordningen i anstal- ten. K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 Efter besöket upprättade en av mina medarbetare en promemoria. Av denna framgår bl.a. följande: I samtal med en av de intagna, XX, uppgav han att han hade fått en annan motivering till avskildhetsplaceringen än den som har angetts i beslutet. Enligt XX uppgav kriminalvårdsinspektören att det var oro för att en medintagen skulle påverka XX i religiöst radikal riktning som gjorde att Kriminalvården, huvudkontoret, hade beslutat att de inte fick träffa varandra. XX känner inte den medintagne . Eftersom de är placerade på samma avdelning innebär beslutet att de är inlåsta på bostadsrummen en halvdag vardera. Situa- tionen har varit sådan sedan han kom till anstalten . Enligt XX är det märkligt att han placeras på samma avdelning som en intagen som han inte får träffa. Den andra intagne, YY, uppgav att han placerades i avskildhet i samband med att det kom en ny intagen, XX, till avdelningen. Anstalten uppgav att det skedde för att han inte skulle påverka XX. Han har träffat denne. Enligt YY är det mycket frustrerande att bli placerad i avskildhet på grund av att Kriminalvården beslutat att en viss intagen ska vara placerad på avdel- ningen. Den tredje intagne, ZZ, uppgav att han tidigare var avskild på egen begäran. När han uppgav att han ville återgå i gemensamhet beslutade anstalten att han skulle vara placerad i avskildhet med stöd av 6 kap. 7 § fängelselagen. Anstal- ten har erbjudit honom att vistas i avskildhet med lättnader på en bostadsavdel- ning. Erbjudandet innebär emellertid, enligt anstalten, att ytterligare en intagen måste placeras i avskildhet. Eftersom ZZ inte vill orsaka att en medintagen pla- ceras i avskildhet har han valt att stanna kvar på avskildhetsavdelningen. I samband med samtalen lämnade en av de intagna in ett dokument benämnt Dagordning vid sektionering. Av handlingen framgår att jämna veckor låses den intagnes bostadsrum upp vid kl. 7.00. Därefter låses den intagne in kl. 8.00 på bostadsrummet och serveras lunch där. sker upplåsning för ”ge- mensamhet på avdelningen”, och därefter sker inlåsning för natten . Ojämna veckor sker upplåsningen , och därefter sker inlåsning för natten . Ojämna veckor sker upplåsningen , och därefter har den intagne gemensamhet på avdelningen till då den in- tagne blir inlåst på bostadsrummet. släpps den intagne ut för vistelse i gemensamhet fram till . Av uppgifter från anstalten framkom att ytterligare en intagen, NN, är pla- cerad på avdelningen och att han utan inskränkningar får vistas tillsammans med XX och YY var för sig. Mot bakgrund av vad som framkommit i samband med mina medarbetares be- sök i anstalten Saltvik beslutade jag att inom ramen för ett särskilt initiativärende granska anstaltens handläggning av avskildhetsären- dena. 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D Kriminalvården förelades att yttra sig över vad som hade framkommit i JO:s promemoria. Av yttrandet skulle framgå –efter vilka riktlinjer som myndigheten placerar intagna som enligt dess be- dömning inte kan vistas tillsammans i gemensamhet –vilka åtgärder som hade vidtagits eller som myndigheten planerade att vidta för att avskildhetsbesluten skulle kunna hävas –vilka enheter inom myndigheten som var involverade i besluten om av- skildhetplacering –hur NN:s situation förhåller sig till innehållet i 6 kap. 1 § fängelselagen, myndighetens syn på skälen som anges i besluten och hur dessa förhåller sig till de åberopade lagrummen –myndighetens syn på beslutens utformning. I sitt remissvar anförde Kriminalvården, huvudkontoret, genom kriminalvårds- direktören , bl.a. följande: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från anstalten Saltvik, från placeringssektionen (rättsenheten inom avdelningen för anstalt och häkte) samt från avdelningen för säkerhet. Genom utredningen har sammanfatt- ningsvis följande kommit fram. Ärendet har utretts genom kontroller i de klientadministrativa systemen och genom att hämta in uppgifter från kriminalvårdschefen , kriminalvårdsinspektören , klienthandläggaren och samordnaren . Följande har framkommit. Anstalten Saltviks säkerhetsenhet består av fyra avdelningar, varav en säkerhetsavdelning och tre skyddsavdelningar. I landet finns endast dessa tre skyddsavdelningar på anstalt i säkerhetsklass 1. Varje avdelning har sex platser. aviserades att anstalten skulle ta emot en intagen XX som av säkerhetsskäl inte fick träffa fyra av de andra intagna på de tre skyddsavdelningarna. På dessa tre avdelningar fanns intagna som inte fick vistas tillsammans. Fram till dess hade en differentiering varit möjlig på de tre avdelningarna. För att anstalten skulle kunna uppfylla det nya uppdraget att hålla isär de intagna som redan fanns och den intagne som var på väg in skulle det bli nödvändigt att på något sätt dela av en eller två av avdelningarna. Eftersom avdelningarna faktiskt inte går att dela av fysiskt innebar uppdraget i praktiken att flera intagna måste avskiljas från varandra, alltså placeras i avskildhet på något sätt. Uppdraget till anstalten har kallats för sektionering av avdelningar. Samtliga beslut om avskildhet har fattats av säkerhetsskäl. Sektioneringen föregicks av både skriftlig och muntlig kommunikation mellan anstalten och placeringssektionen samt avdelningen för säkerhet. Anstalten har haft en kommunikation med placeringssektionen och avdelningen för säkerhet och har lyft frågan vid varje s.k. Fenix-möte (, och ) varvid al- ternativa nya placeringar, utskrivningar från skyddsavdelning samt eventu- ella andra lösningar diskuterats. Även mellan Fenix-mötena har frekventa muntliga kontakter förekommit mellan anstalten och placeringssektionen samt avdelningen för säkerhet. Det har också efter att sektioneringen trädde K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 i kraft pågått en diskussion huruvida anstalten fullgjort uppdraget såsom var tänkt. Anstalten är av uppfattningen att den lösningen man valde var sanktionerad bland annat vid . Lösningen innebar att endast en avdelning sektionerades, delvis beroende på att en av de intagna, ZZ, valde att begära sig själv i avskildhet, se vidare nedan. Två intagna, XX och YY, i stället för åtta föreslagna, blev föremål för avskild- hetsbeslut på grund av säkerhetsskäl. Fenix-mötena berör egentligen säkerhetsavdelningarna, men i anslut- ning till Fenix-mötena brukar ett möte om skyddsavdelningarna äga rum. Mötena har till syfte att tillse de intagnas behov av skydd, säkerhet och omvårdnad. Vid mötet görs en genomgång av samtliga intagna, genomgång av specifika händelser kopplat till intagna, nulägesbeskrivning av det all- männa klimatet/säkerhetsläget på avdelningarna och genomgång av even- tuella nyinskrivningar (var de ska placeras osv) samt eventuella utskriv- ningar. Vid mötena deltar vanligtvis chefen för placeringssektionen, place- ringshandläggare med ansvar för skyddsplaceringar, ansvarig för skydds- intagna på avdelningen för säkerhet, kriminalvårdsinspektör samt vid behov representant för huvudkontoret/KUT och kriminalvårdsju- rist. har även kriminalvårdschefen deltagit. YY, ZZ och NN informerades runt om den kom- mande sektioneringen som skulle börja gälla när XX kom till anstalten. ZZ och YY är målskamrater. ZZ hade varit avskild för hot mot medinta- gen och skulle därför inte tillbaka till den avdelning han varit på innan. ZZ visste att han hade en målskamrat som han inte fick träffa på den avdelning som han skulle få byta till. Han förstod därmed att denne också skulle placeras i avskildhet om han gick ut på avdelningen enligt den dagordning som presenterades för honom. Han hade inte uttryckt att han ville tillbaka i gemensamhet innan han fick information om sektioneringen. ZZ valde att begära sig själv i avskildhet. Beslutet om avskildhet på egen begäran enligt 6 kap. 4 § fängelselagen fattades . ZZ begärde omprövning av beslutet och hävdade då att han inte begärt sig själv i avskildhet. Beslutet omprövades av kriminalvårdsjuristen som samrådde med dåvarande t.f. chefsjuristen i ärendet. Beslutet upphävdes efter omprövning och anstalten fattade då ett beslut om att ZZ skulle vara avskild av säker- hetsskäl enligt 6 kap. 7 § första stycket 2 och 4 fängelselagen. ZZ begärde inte omprövning av det beslutet. ZZ flyttades till annan anstalt. Samtalet med YY ägde inledningsvis rum tillsam- mans med NN. De båda informerades om att en ny intagen, XX, skulle komma och att YY inte skulle få träffa honom, men att NN skulle få träffa både YY och XX. De presenterades dagordningen. Inget sades om att YY skulle kunna påverka XX. Samtalet fortsatte sedan enskilt med YY som då undrade om den nyintagne var någon som han kände och om det var någon som visste vad han tidigare var dömd för. Svaret till YY var att det av kli- entkonstellationsskäl var olämpligt att de två satt ihop. YY placerades i samband med JO:s besök i avskildhet enbart på grund av att han till JO framfört hot mot personal. YY flyttades , i enlighet med beslut fattat , till annan anstalt. Samtalet med XX ägde rum , som han kom till och skrevs in på anstalten. Han informerades om den kommande avskildheten och dagordningen. XX kände inte i förväg till att han skulle bli föremål för avskildhet. Han och YY placerades i avskildhet med lättna- der enligt den särskilda dagordningen. XX informerades om att det var av säkerhetsskäl. På riksmottagningen var XX placerad i avskildhet för våld mot medintagen från fram till dess han kom till Saltvik . I placeringsbeslutet framgår att det övervägts 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D en placering på säkerhetsavdelning, men att bedömningen gjorts att XX:s behov av skydd bäst tillgodoses på skyddsavdelning. XX begärde ompröv- ning av sitt beslut om avskildhet. Kriminalvårdsjuristen om- prövade beslutet, som inte ändrades. Vid omprövningen samrådde hon dels med , ansvarig för skyddsintagna på avdelningen för säker- het, dels med dåvarande t.f. chefsjuristen och dels med verksjuristen . Samråden med de senare handlade bland an- nat om utformning av beslut och andra förvaltningsrättsliga överväganden. som omprövningsbeslutet fattades placerades emellertid YY i avskildhet efter hot mot personal. XX:s avskildhet hävdes därför av anstal- ten. XX har således vistats i gemenskap på skyddsavdelning . Dagordningen som JO hänvisar till innehåller de planerade lättnader som avskildheten skulle innehålla. I praktiken har de berörda intagna fått mer lättnader än de som framgår av dagordningen. Om XX, under tid när han haft lättnad i sin avskildhet, valt att exempelvis studera så har YY kun- nat få gå ut på promenad, träna eller liknande trots att han enligt dagord- ningen vid den aktuella tidpunkten skulle varit på sitt bostadsrum. NN har utan inskränkningar fått vistas med både XX och YY. har haft daglig sysselsättning 8–11 samt 13–16 i form av enklare montering och förpackning. Sysselsättningen har skett i ett rum med glasvägg på avdel- ningen. Under fikaraster har han kunnat lämna rummet för att fika i gemen- samhet. Varken XX eller YY har varit arbetsplacerade (XX var placerad för studier och YY var sjukskriven). Av rekommendation från säkerhetsorganisationen framgick att fem av tio klienter på skyddsavdelningarna av säkerhetsskäl inte var lämpliga att pla- cera tillsammans. Dessa fem klienter var i behov av placering i egen kon- stellation för att ordningen och säkerheten under verkställigheten skulle kunna upprätthållas. rekommendation avseende en lämplig klientkonstellation innefattade sektionering på två av anstaltens skyddsavdelningar. Anstalten Saltvik fick frågan om det var möjligt att sektionera två av avdelningarna för att möjliggöra placering i gemensam- het. Svaret som erhölls var att det gick att ordna, men att det i så fall skulle bli en begränsning i vistelsen utanför bostadsrummet. En av klienterna, ZZ, beviljades dock placering i avskildhet på egen begäran, varför sektionering endast blev nödvändig på en av avdelningarna. Under sektioneringen pågick arbete med att försöka hitta en långsiktig lösning på problemen med differentieringen av klienterna. En om- och/eller inplacering till anstalt föregås alltid av kontroll av klientkonstellation. Vid skyddsplaceringar är detta extra viktigt. Den omstrukturering som behöv- des i anstalten Saltvik krävde därför extra noggrannhet och försiktighet. In- nan beslut om utskrivning fattades avseende ZZ och YY fanns inga andra lämpliga alternativa platser. Avseende eventuell avskildhet enligt 6 kap. 7 § 1 st 3 fängelselagen (2010:610) är ska dessa beslut fattas av chef för rättsenheten i samråd med säkerhetsavdelningen vid . Avseende place- ringsfrågor är det enligt Kriminalvårdens arbetsordning chefen vid rättsen- heten som fattar beslut om in- och utplacering på skyddsplats på säkerhets- enhet i samråd med säkerhetsavdelningen vid huvudkon- tor. I aktuellt fall har samråd skett och avdelningen för säkerhet har bedömt att det förelegat ett skyddsbehov samt ett behov av sektionering. K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 Enligt 1 kap. 6 § första stycket fängelselagen (2010:610) följer att verkstäl- ligheten inte får innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säker- heten ska kunna upprätthållas. Av andra stycket samma lagrum framgår att en kontroll- eller tvångsåt- gärd endast får användas om den står i rimlig proportion till syftet med åt- gärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Av 2 kap. 1 § första stycket fängelselagen framgår att en intagen inte får placeras så att han eller hon underkastas mer ingripande övervakning och kontroll än som är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. Av andra stycket samma lagrum framgår att vid beslut om placering ska, i den utsträckning som är möjligt, hänsyn tas till den intagnes behov av sysselsättning, omvårdnad och en lämplig frigivningsplanering. Av allmänt råd till 2 kap. 1 § första stycket fängelselagen framgår föl- jande. Ett beslut om placering ska föregås av en helhetsbedömning i varje enskilt fall. Denna bedömning får inte mynna ut i att en intagen placeras under högre eller lägre grad av övervakning och kontroll än som är nöd- vändigt för att ordningen och säkerheten ska kunna upprätthållas. Graden av övervakning och kontroll framgår i första hand av anstaltens eller avdel- ningens säkerhetsklass. Av 10 § fängelseförordningen (2010:2010) framgår att vid bedömning enligt 2 kap. 1 § första stycket fängelselagen ska följande särskilt beaktas: 1.risken för rymning, fritagning, fortsatt brottslighet, missbruk och annan misskötsamhet, och 2.behovet av att undvika en olämplig sammansättning av intagna och att i övrigt kunna bedriva en ändamålsenlig verksamhet i anstalt. Av allmänt råd till 10 § 2 fängelseförordningen framgår bl.a. följande. En olämplig sammansättning av intagna kan uppkomma t.ex. när det gäller in- tagna som är dömda i samma mål eller som är medlemmar i eller har annan koppling till samma eller rivaliserande kriminella nätverk, om en intagen riskerar att utsättas för övergrepp av en annan intagen eller om en intagen kan befaras påverka en annan intagen att allvarligt störa ordningen eller säkerheten. Av 6 kap. 1 § fängelselagen framgår att en intagen, då han eller hon är skyldig att utföra eller delta i sysselsättning, ska vistas tillsam- mans med andra intagna (gemensamhet), om inte annat anges i denna lag eller följer av sysselsättningens särskilda beskaffenhet. Enligt 6 kap. 2 § fängelselagen ska en intagen ges möjlighet att på sin fritid vistas i gemensamhet, om inte annat anges i denna lag. Av 6 kap. 4 § fängelselagen framgår att en intagen, om det är lämpligt, får medges att på egen begäran hållas avskild från andra intagna. Av 6 kap. 5 § fängelselagen framgår att intagna tillfälligt får hållas av- skilda från varandra, om det är nödvändigt för att ordningen eller säker- heten ska kunna upprätthållas. Av 6 kap. 7 § fängelselagen följer att en intagen får hållas avskild från andra intagna om det är nödvändigt 1.med hänsyn till rikets säkerhet,