frsrdg · H304RS5 · 2016-06-14 00:00:00 — Smärre språkliga justeringar har gjorts i första stycket 1 och 2 för att bestämmelsen i dessa delar bättre ska stämma överens med motsvarande bestämmelser i budgetlagen (8 kap. 10 § första stycket och 11 § första stycket). Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket, som är nytt och motsvarar 8 kap. 10 § andra stycket budgetlagen, ges myndigheten rätt att disponera hela försäljningsinkomsten om denna endast uppgår till ett mindre belopp och egendomen har finansierats med anslag. För att en försäljningsinkomst i detta sammanhang ska anses uppgå till ett mindre belopp bör den inte överstiga mer än några basbelopp. Av tredje stycket framgår att myndigheten endast får använda försäljningsinkomsterna i den verksamhet från vilken inkomsten härrör. Rätten att ta ut och beräkna avgifternas storlek 1 § Myndigheten får ta ut avgifter och bestämma avgifternas storlek för varor och tjänster som den tillhandahåller endast om det följer av 2 eller 3 §, av en annan lag eller av ett särskilt bemyndigande av . I paragrafen behandlas myndighetens rätt att ta ut avgifter och bestämma avgifternas storlek för varor och tjänster som myndigheten tillhandahåller. Bestämmelsen motsvarar 17 § första stycket REA-lagen. 2 § Myndigheten får, om det är förenligt med myndighetens uppgifter enligt lag, mot avgift tillhandahålla 1. tidskrifter och andra publikationer, informations- och kursmaterial, konferenser och kurser, offentlig inköps- och resurssamordning, och information i elektronisk form. Varor och tjänster enligt första stycket får tillhandahållas bara om verksamheten är av tillfällig natur eller av mindre omfattning. I paragrafen finns ett generellt bemyndigande för myndigheten att mot avgift tillhandahålla vissa varor och tjänster under förutsättning att verksamheten är av tillfällig natur eller av mindre omfattning. Bestämmelsen motsvarar 18 § REA-lagen. 3 § och får ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. För ombudsmän finns särskilda bestämmelser om sådana avgifter som avses i första stycket i 27 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. I paragrafen ges och rätt att ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. För ombudsmän finns särskilda bestämmelser om detta i myndighetens instruktion. Bestämmelsen motsvarar 19 § REA-lagen. Andra stycket har formulerats om något för att det av bestämmelsen tydligt ska framgå att det endast är avseende rätten att ta ut avgifter för kopior m.m. av allmänna handlingar som det finns särskilda bestämmelser för ombudsmän. Övriga bestämmelser om avgifter i lagen gäller även i förhållande till ombudsmän. Någon ändring i sak är inte avsedd. 4 § Avgifter ska, om inte beslutar annat, beräknas så att de högst täcker myndighetens kostnader för verksamheten. Avgifter som avses i 3 § första stycket ska dock bestämmas med ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.1.1. I paragrafen finns bestämmelser om hur avgifter ska beräknas. Bestämmelsen motsvarar 17 § andra stycket REA-lagen. Bestämmelsen har dock omarbetats något. Av första meningen framgår att det som sägs i paragrafen om att avgifter ska beräknas så att de högst täcker myndighetens kostnader för verksamheten ska gälla för all avgiftsbelagd verksamhet, om inte i förhållande till en viss verksamhet särskilt beslutar något annat. Avgifter för kopior m.m. av allmänna handlingar ska enligt andra meningen bestämmas ”med ledning av vad som gäller för statliga myndigheter i allmänhet” i stället för som det anges i REA-lagen ”med ledning av vad som gäller för myndigheter under regeringen”. Syftet med ändringen är att göra regleringen normhierarkiskt bättre utformad. Den nya utformningen stämmer också överens med hur motsvarande bestämmelse i 27 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän är utformad. Någon ändring i sak är inte avsedd. Beräkningen av avgifter för kopior m.m. av allmänna handlingar ska även fortsättningsvis göras på ett likartat sätt inom hela staten. Det innebär att myndigheten även framgent kan använda avgiftsförordningens (1992:191) bestämmelser som riktmärke vid bestämmandet av dessa avgifter. 5 § Myndigheten får disponera avgiftsinkomster enligt 2 och 3 §§ samt avgiftsinkomster från frivilligt efterfrågade varor och tjänster som myndigheten tillhandahåller. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.1.3. I paragrafen ges ett generellt bemyndigande till myndigheten att disponera vissa avgiftsinkomster. De inkomster som avses är avgifter för kopior m.m. av allmänna handlingar och avgifter från frivilligt efterfrågade varor och tjänster. Med frivilligt efterfrågade varor och tjänster avses både sådana som omfattas av uppräkningen i 2 § och sådana som myndigheten får tillhandahålla enligt en annan lag eller ett särskilt beslut av . Bestämmelsen ersätter 20 § REA-lagen och har omarbetats något bl.a. utifrån motsvarande bestämmelse i budgetlagen (3 kap. 7 §). 1 § Myndigheten får ta emot en donation, om ändamålet med donationen har ett nära samband med myndighetens verksamhet. En donation får inte tas emot om den kan rubba förtroendet för myndigheten eller skada myndighetens anseende. ombudsmän och får inte ta emot en donation om den riskerar att begränsa självständigheten i den granskande verksamheten. I paragrafen regleras förutsättningarna för att myndigheten ska få ta emot en donation. Bestämmelsen motsvarar 33 § REA-lagen och har endast omarbetats på så sätt att den för att bli mer lättillgänglig för läsaren har delats i två stycken. 2 § Myndigheten får inte ta emot en donation utan medgivande om den överlåtna egendomen utgörs av fast egendom, tomträtt, byggnad som är lös egendom eller bostadsrätt och egendomen ska behållas av staten längre än efter det att myndigheten får fri dispositionsrätt till egendomen, utgörs av aktier eller andelar i ett företag, inte får avyttras, eller skulle medföra ett ökat behov av medel från statens budget för myndigheten. Om egendomen utgörs av ett kulturföremål får myndigheten ta emot egendomen trots att den inte får avyttras. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.1. I paragrafen anges de fall där myndigheten inte får ta emot en donation som i och för sig uppfyller kraven i 1 §, utan att har lämnat sitt medgivande. Bestämmelsen motsvarar med vissa ändringar och språkliga justeringar 34 § REA-lagen. I första stycket 1 har tomträtt och byggnad som är lös egendom lagts till uppräkningen av sådana donationer som kräver medgivande. I REA-lagen framgår detta endast av 21 och 34 §§ lästa tillsammans. Genom ändringen framgår det direkt av den aktuella bestämmelsen som därigenom blir tydligare. Någon ändring i sak är inte avsedd. Första stycket 2 är ny och innebär att måste lämna sitt medgivande till att myndigheten tar emot en donation, om donationen utgörs av aktier eller liknande andelar i ett företag. Syftet med tillägget är att skapa en heltäckande reglering av förvärv av aktier och liknande andelar. Enligt 5 kap. 6 och 7 §§ krävs bemyndigande för att myndigheten ska få förvärva eller avyttra aktier eller andelar i bolag, stiftelser, föreningar eller liknande rättssubjekt. Genom ändringen krävs också bemyndigande för att förvärva sådan egendom genom donation. Kompensation för ingående mervärdesskatt 1 § Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), som hänför sig till verksamheten. Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den ingående skatten omfattas av begränsningar i avdragsrätten enligt 8 kap. 9, 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. I paragrafen finns bestämmelser om myndighetens rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt. Bestämmelsen motsvarar 16 § REA-lagen. 9 kap. Redovisningsskyldighet och revision 1 § Myndigheten är redovisningsskyldig inför för den verksamhet den bedriver och för de tillgångar som myndigheten förvaltar och förfogar över. Redovisningsskyldigheten omfattar även myndighetens skulder och övriga ekonomiska åtaganden. I paragrafen finns bestämmelser om myndighetens allmänna redovisningsskyldighet inför . Bestämmelsen motsvarar 35 § REA-lagen men har språkligt anpassats efter begreppsapparaten i den senaste lydelsen av regeringsformen. Någon ändring i sak är inte avsedd. God redovisningssed och rättvisande bild 2 § Myndigheten är bokföringsskyldig. Bokföring och redovisning i myndigheten ska fullgöras på ett sätt som stämmer överens med god redovisningssed. Redovisningen ska ge en rättvisande bild av verksamheten, det ekonomiska resultatet och ställningen samt förvaltningen av myndighetens tillgångar. I paragrafen finns bestämmelser om att myndighetens bokföring och redovisning ska göras på ett sätt som stämmer överens med god redovisningssed och att redovisningen ska ge en rättvisande bild av verksamheten. Bestämmelsen motsvarar 36 § REA-lagen. Bestämmelsen har språkligt anpassats efter den nya lydelsen av regeringsformen och bestämmelsens motsvarighet i budgetlagen (10 kap. 2 §). Någon ändring i sak är inte avsedd. 3 § Myndigheten ska lämna en årsredovisning till för det senast avslutade räkenskapsåret. Årsredovisningen ska bestå av resultatredovisning, resultaträkning, balansräkning, anslagsredovisning och noter. Myndigheten ska i årsredovisningen även lämna information om andra förhållanden av väsentlig betydelse för uppföljning och prövning av verksamheten. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.1.1. I paragrafen finns bestämmelser om myndighetens årsredovisning – vad årsredovisningen ska innehålla och när den ska lämnas. Första stycket och andra stycket första meningen motsvarar 37 § första och andra styckena REA-lagen. Andra stycket andra meningen, som saknar motsvarighet i REA-lagen, innehåller en bestämmelse om att årsredovisningen också ska innehålla information om andra förhållanden av väsentlig betydelse för uppföljning och prövning av verksamheten. Sådan information som avses är information om förhållanden och händelser av väsentlig betydelse som har inträffat under räkenskapsåret eller efter dess slut och där ett utelämnande eller en felaktighet i informationen kan påverka de beslut som fattar på basis av informationen i årsredovisningen. Paragrafen i denna del är utformad med 2 kap. 4 § fjärde stycket förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag som förebild. 4 § Årsredovisningen ska skrivas under av myndighetens ledning. ledningen intygar att årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens resultat och av kostnader, intäkter och myndighetens ekonomiska ställning. Ledningen ska i anslutning till underskriften lämna en bedömning av om den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten är betryggande. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.1.2. I paragrafen finns bestämmelser om årsredovisningens undertecknande. Av första stycket, som saknar motsvarighet i REA-lagen, framgår att årsredovisningen ska skrivas under av myndighetens ledning. Tredje stycket motsvarar 37 § tredje stycket REA-lagen men har omarbetats för att bättre knyta an till paragrafens första stycke. Paragrafen har utformats med 2 kap. 8 § förordningen om årsredovisning och budgetunderlag som förebild. 5 § Myndighetens verksamhet ska granskas genom revision. Bestämmelser om revision finns i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. och lagen (2002:1023) med instruktion för . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.2. I paragrafen lämnas en upplysning om att myndighetens verksamhet ska granskas genom revision och var de närmare bestämmelserna om detta finns. Med revision avses extern revision, dvs. årlig revision och i förekommande fall effektivitetsrevision. Bestämmelsen, som saknar motsvarighet i REA-lagen, har utformats med 10 kap. 11 § budgetlagen som förebild. 6 § Myndigheten ska redovisa för vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av revisionens iakttagelser. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.2. I paragrafen anges en skyldighet för myndigheten att för redovisa vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av revisionens iakttagelser. Den revision som avses är revison enligt 5 §, dvs. extern revision i form av årlig revision och effektivitetsrevision. Bestämmelsen motsvarar 44 § REA-lagen. Intern styrning och kontroll 7 § Myndighetens ledning ska säkerställa att det vid myndigheten finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.1 och 13.2. I paragrafen finns bestämmelser om myndighetsledningens ansvar för den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten. Bestämmelsen motsvarar 39 § REA-lagen. 8 § Vid myndigheten ska det finnas en internrevision. Myndigheten får samordna sin internrevision med en annan myndighet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.1 och 13.2. I paragrafen regleras skyldigheten för myndigheten att ha en internrevision och möjligheten att samordna denna med en annan myndighet. Bestämmelsen motsvarar 41 § REA-lagen. 9 § Internrevisionen ska utifrån en analys av verksamhetens risker självständigt granska om ledningens interna styrning och kontroll är utformad så att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sitt verksamhetsansvar. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.1 och 13.2. I paragrafen finns bestämmelser om internrevisionen och dess granskningsuppdrag. Bestämmelsen motsvarar 42 § första stycket REA-lagen. 10 § Internrevisionen ska bedrivas enligt god sed för internrevision och internrevisorer. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.1 och 13.2. I paragrafen anges ett krav på att internrevisionen ska bedrivas i enlighet med god sed för internrevision och internrevisorer. Bestämmelsen motsvarar 42 § andra stycket REA-lagen. 11 § Myndighetens ledning ska besluta om riktlinjer och revisionsplan för internrevisionen och om åtgärder med anledning av internrevisionens iakttagelser och rekommendationer. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.1 och 13.2. I paragrafen finns bestämmelser om att myndighetens ledning ska besluta om riktlinjer och revisionsplan m.m. för internrevisionen. Bestämmelsen motsvarar 43 § REA-lagen. Rapportering till statens informationssystem för budgetering och uppföljning 12 § Rapportering till statens informationssystem för budgetering och uppföljning ska ske på det sätt och i den omfattning som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.3. I paragrafen finns bestämmelser om myndighetens rapportering till statens informationssystem för budgetering och uppföljning. Bestämmelsen motsvarar 38 § REA-lagen men har omarbetats något för att göra bestämmelsen normhierarkiskt bättre utformad. Någon ändring i sak är inte avsedd. 10 kap. Övriga bestämmelser 1 § får, efter att ha gett ombudsmän och tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om tillämpningen av denna lag. Sådana föreskrifter får inte begränsa ombudsmäns eller självständighet i den granskande verksamheten. I paragrafen ges rätt att meddela de föreskrifter som behövs för tillämpningen av lagen. Bestämmelsen ersätter 46 § REA-lagen. 2 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas. I paragrafen finns en bestämmelse om överklagandeförbud. Bestämmelsen motsvarar 45 § REA-lagen. 18.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter 4 § Riksdagsstyrelsen utfärdar instruktion för och utser dess ledamöter. Nämnden ska till lämna en redogörelse för sin verksamhet under det senaste kalenderåret. I redogörelsen ska nämnden också redovisa verksamhetens kostnader. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 15.3.1. I paragrafen anges en skyldighet för myndigheten att till lämna en redogörelse över sin verksamhet under det senaste kalenderåret. Bestämmelsen är ny och innebär ett krav på att nämnden i sin årliga verksamhetsredogörelse också ska redovisa de kostnader som är förknippade med verksamheten. Kostnaderna bör lämpligen redovisas fördelade på i vart fall kostnader för ledamöter och personal respektive övriga driftskostnader och med föregående års kostnader som referensuppgift. 18.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän 12 § Enligt 13 kap. 2 § riksdagsordningen är chefsjustitieombudsmannen administrativ chef och bestämmer inriktningen av verksamheten i stort. ansvarar inför för verksamheten och ska se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att ombudsmän hushållar väl med statens medel. ska, efter samråd med övriga ombudsmän, i arbetsordning meddela bestämmelser om organisationen av verksamheten och om ansvarsområden för var och en av ombudsmännen, besluta om verksamhetsplan för myndigheten samt besluta om årsredovisning och förslag till anslag på statens budget för ombudsmän. Bestämmelser om internrevision och intern styrning och kontroll finns i lagen (2016:0000) om budget och ekonomiadministration för myndigheter. I paragrafen finns bestämmelser om ombudsmäns organisation. Ändringen i paragrafens andra stycke är en anpassning till att det i 9 kap. regeringsformen numera talas om ”statens budget” i stället för ”statsbudgeten”. Ändringen i tredje stycket är en följd av att REA-lagen föreslås upphöra att gälla och ersättas av lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter. har bestämmelsen kompletterats med en upplysning om att det i den lagen också finns bestämmelser om intern styrning och kontroll. Någon ändring i sak är inte avsedd. 18.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för 4 a § Riksrevisorn med administrativt ansvar beslutar om förslag till anslag för på statens budget. Riksrevisorn med administrativt ansvar beslutar även om årsredovisningen för . 12 § Riksrevisorerna ska för parlamentariska råd redovisa arbetet i de viktigaste granskningarna och hur granskningsplanen följs. Innan ett beslut enligt 4 a § om förslag till anslag på statens budget för fattas ska riksrevisorn med administrativt ansvar redogöra för förslaget för parlamentariska råd. I paragraferna finns bestämmelser om beslut om förslag till anslag på statens budget. Ändringarna är en anpassning till att det i 9 kap. regeringsformen numera talas om ”statens budget” i stället för ”statsbudgeten”. Någon ändring i sak är inte avsedd. 5 § Riksrevisorn med administrativt ansvar beslutar om arbetsordning och verksamhetsplan samt de ekonomi- och personaladministrativa föreskrifter som ska gälla för den egna verksamheten och som inte ska meddelas av enligt 7 § 1 lagen (2011:745) med instruktion för eller 10 kap. 1 § lagen (2016:000) om budget och ekonomiadministration för myndigheter. Enligt de förutsättningar som anges i 6 § första stycket 2 och 3 lagen (1994:260) om offentlig anställning får riksrevisorn med administrativt ansvar i särskilda fall besluta att endast svenska medborgare får vara anställda inom . I paragrafen finns bestämmelser om rätten för riksrevisorn med administrativt ansvar att fatta beslut i vissa administrativa frågor, bl.a. om ekonomi- och personaladministrativa föreskrifter för den egna verksamheten. Ändringen är en följd av att REA-lagen föreslås upphöra att gälla och ersättas av lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter samt vissa ändringar i 7 § lagen (2011:745) med instruktion för . Någon ändring i sak är inte avsedd. 18 § Bestämmelser om internrevision och intern styrning och kontroll finns i lagen (2016:0000) om budget och ekonomiadministration för myndigheter. I paragrafen finns en upplysning om att bestämmelser om intern styrning och kontroll och internrevision finns i lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter. Ändringen är en följd av att REA-lagen föreslås upphöra att gälla och ersättas av lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter. har bestämmelsen kompletterats med en upplysning om att det i den lagen också finns bestämmelser om intern styrning och kontroll. Någon ändring i sak är inte avsedd. 18.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för 4 § får inom myndighetens fastigheter upplåta lägenheter och lokaler. För sådana upplåtelser får avgifter tas ut. Avgifterna ska beräknas på marknadsmässiga grunder. får även inom sitt verksamhetsområde tillhandahålla varor och tjänster för vilka avgifter får tas ut. bestämmer avgifternas storlek. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.2. I paragrafens första stycke regleras rätt att upplåta lägenheter och lokaler. Ändringen i första stycket innebär att får en uttrycklig rätt att ta ut avgifter och bestämma avgifternas storlek för sådana upplåtelser av lägenheter och lokaler i myndighetens fastigheter som förvaltningen enligt bestämmelsen har rätt att göra. Med lägenheter avses även s.k. övernattningsbostäder, dvs. övernattningslägenheter eller övernattningsrum (se riksdagsstyrelsens föreskrift [RFS 2005:9] om arbetsrum och övernattningsbostäder för ledamöter). Avgifter för upplåtelser av lägenheter och lokaler ska beräknas på marknadsmässig grund. Med marknadsmässig grund avses i detta sammanhang att hyressättningen för upplåtelser av kommersiella lokaler ska beräknas med utgångspunkt i marknadshyran för det aktuella området och för upplåtelser av lägenheter enligt bruksvärdesprincipen, dvs. följa utvecklingen inom allmännyttan. I andra stycket anges att även inom sitt verksamhetsområde får tillhandahålla varor och tjänster för vilka avgifter får tas ut. bestämmer sådana avgifters storlek. Avgifterna ska beräknas så att de högst täcker kostnader för verksamheten, jfr 6 kap. 4 § lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter. 1. meddela de föreskrifter som behövs för tillämpningen av centrala kollektivavtal som ingått, 2. meddela personaladministrativa föreskrifter i övrigt för myndigheter utom , 3. meddela föreskrifter om att endast den som är svensk medborgare får ha en viss anställning vid , och 4. inom sitt verksamhetsområde meddela föreskrifter utöver vad som följer av punkterna 1–3. I paragrafen regleras rätt att meddela föreskrifter inom olika områden. Bestämmelsen i första punkten om förvaltningens rätt att meddela ekonomiadministrativa föreskrifter enligt 46 § REA-lagen framgår direkt av lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter och regleringen i instruktionen är därmed en onödig dubbelreglering av denna rätt. Ändringen innebär att första punkten utgår och att de efterföljande punkterna numreras om som en följd av detta. Någon ändring i sak är inte avsedd. Det innebär också att den hänvisning till instruktion som görs i 5 § lagen med instruktion för ska justeras i enlighet med detta. 10 § Styrelsen beslutar om 1. framställningar och redogörelser till , årsredovisning och förslag till budget för och , 3. åtgärder med anledning av rapporter över verksamhet och den redovisning som styrelsen ska lämna till enligt 9 kap. 6 § lagen (2016:0000) om budget och ekonomiadministration för myndigheter, arbetsordning och verksamhetsplan, 5. föreskrifter som enligt denna lag eller andra författningar får meddelas av och som inte enligt 21 § får meddelas av riksdagsdirektören, 6. slutande av kollektivavtal med arbetstagarnas huvudorganisationer, avbrytande av andra förhandlingar än förhandlingar i tvister om avtal, lockouter eller andra stridsåtgärder samt andra förhandlingsfrågor som är av principiell natur eller har större ekonomisk betydelse eller är gemensamma för myndigheter, 7. anställning av en biträdande riksdagsdirektör, avdelningschefer, chefer för utskottskanslier och en chef för , 8. lön och andra anställningsförmåner för riksdagsdirektören, och 9. sådana frågor som är av större vikt eller principiell betydelse eller som riksdagsdirektören hänskjuter till styrelsen. I paragrafen finns bestämmelser om vad riksdagsstyrelsen beslutar om.