frsrdg · H304ER1 · 2016-03-16 00:00:00 — har församlingen debatterat migration, flyktingkrisen och kampen mot terrorism. Liksom har också annektering av och utvecklingen i östra stått högt på dagordningen. Besluten och att temporärt dra in rösträtt samt andra sanktioner mot landet har präglat debatten. har vidare oron för flera länders brist på respekt för sina åtaganden inom ramen för medlemskapet i ytterligare aktualiserats. Den, till stora delar, nya svenska delegationen har deltagit aktivt i församlingens verksamhet genom bl.a. flera inlägg i debatterna. antog församlingen 53 resolutioner, 22 rekommendationer, och 2 yttranden. Europarådsdelegation överlämnar härmed den bifogade redogörelsen för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Till redogörelsen bifogas en förteckning över de rekommendationer, resolutioner och yttranden som församlingen har antagit . 1 , 2 , 3 , 4 , 5 , 6 Bosnien och , 7 , 8 , 9 , 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 21 , 22 , 23 , 24 , 25 , 26 , 27 , 28 , 29 , 30 , 31 , 32 , 33 , 34 , 35 , 36 , 37 , 38 , 39 , 40 , 41 , 42 , 43 , 44 , 45 , 46 , 47 . Demokratipartner i församlingen: , och . Observatörer i församlingen: , och . Observatörer i ministerkommittén: , , , och Heliga stolen. 1 och dess institutioner5 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter5 1.1.2 De partipolitiska grupperna6 1.1.3 Församlingens externa relationer6 1.1.4 Samspelet mellan den parlamentariska församlingen och ministerkommittén7 1.1.5 Utvecklingstendenser inom församlingen7 1.2.1 EU och Europakonventionen9 1.2.2 Avskaffande av dödsstraff och förhindrande av tortyr9 1.2.3 kommissionär för mänskliga rättigheter10 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet 201511 2.1 Den svenska delegationens verksamhet 201512 2.2 Politiska frågor och demokratifrågor13 2.2.1 Implementering av samförståndsavtalet mellan och Europeiska unionen13 2.2.2 Brådskande debatt: Terroristattackerna i : tillsammans för ett demokratiskt svar13 2.2.3 Aktuell debatt: Den politiska situationen i Ukraina14 2.2.4 Utvärdering av status som partner för demokrati för parlament14 2.2.5 Situationen i efter antagandet av resolution (2013)15 2.3 Juridiska frågor och mänskliga rättigheter16 2.3.2 Förbättring av skyddet för visselblåsare16 2.4 Sociala frågor, hälsa och hållbar utveckling17 2.4.1 Socialtjänster i : lagstiftning och omhändertagande av barn i medlemsstater17 2.4.2 Mot en ny europeisk social modell18 2.5 Migrations- och flyktingfrågor18 2.5.1 Brådskande debatt: Den mänskliga tragedin i : behov av ett agerande18 2.5.2 Aktuell debatt: Behovet av ett samlat europeiskt svar på utmaningarna på migrationsområdet19 2.5.3 Aktuell debatt: Behovet av ett allomfattande humanitärt och politiskt svar på migrations- och flyktingkrisen20 2.5.4 Gemensam debatt: Efter – behovet av ett fungerande europeiskt asylsystem21 Transitländer möter nya migrations- och asylutmaningar21 2.6 Kultur, vetenskap, utbildning och media22 2.6.1 Medieansvar och medieetik i en föränderlig mediemiljö22 2.6.2 Religionsfrihet och att leva tillsammans i ett demokratiskt samhälle22 2.6.3 Behovet av att tänka nytt beträffande antidopningsstrategin23 2.7 Jämställdhet och icke-diskriminering23 2.7.1 Hantering av intolerans och diskriminering i med särskilt fokus på kristna Rapport 13660, Resolution 203623 2.7.2 Diskriminering av transsexuella i Europa24 2.7.3 Igenkännande och förebyggande av neo-rasism25 2.7.4 Jämställdhet och delat föräldraansvar: fäders roll25 2.8.1 Omprövning av den ryska delegationens ackreditering på sakliga grunder27 2.8.2 Behandling av ogiltigförklaringen av den ryska delegationens tidigare ratificerade ackreditering27 2.8.3 uppfyllande av åtaganden28 2.8.4 Postgranskningsdialog med Monaco28 2.8.5 Demokratiska institutioners funktion i Azerbajdzjan28 2.8.6 Utvecklingen av församlingens granskningsförfarande (–)29 2.9 Arbetsordning, immunitet och institutionella frågor29 2.9.1 budget och prioriteringar 2016–2017 – begäran från ministerkommittén om ett yttrande29 2.9.2 Utgifter för 2016–201730 2.9.3 Fördelningen av platser i församlingen för Turkiet30 2.11 Delegationens olika möten31 2.11.1 Närmare nordisk-baltiskt samarbete32 2.12.1 Bekämpning av våld mot kvinnor32 2.12.2 Kampanj för att stoppa sexuellt våld mot barn32 2.12.3 Parlamentarisk allians mot hatspråk33 2.13 Priser och utmärkelser33 Den svenska delegationen 201535 Resolutioner, rekommendationer och yttranden antagna av under 201538 Gästtalare under sessionerna 201542 1 och dess institutioner har sedan det bildades varit en huvudaktör när det gäller att skapa en gemensam europeisk värdegrund baserad på krav på mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. uppdrag är att åstadkomma ett nära och etablerat samarbete mellan medlemmarna, bl.a. genom att upprätta internationella konventioner och rekommendationer. Genom sina 217 konventioner är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. var en av grundarna när stadgar undertecknades av tio västeuropeiska stater i . Efter har medlemskrets mer än fördubblats. /15 hade 47 medlemsländer. Samtliga europeiska länder utom , och ingår. Stöd för och uppföljning av samhällsut-vecklingen i Öst- och är och har varit en viktig del av arbetet i den parlamentariska församlingen. Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna i medlemsländerna. En majoritet av länderna inom utgörs av EU-medlemmar. Man eftersträvar kompletterande roller; och har samarbetet mellan och EU intensifierats och det finns nu konkreta samarbetsprojekt inom området för mänskliga rättigheter. arbetar på tre politiska nivåer med ett beslutande och verkställande organ (ministerkommittén), ett rådgivande och pådrivande organ (den parlamentariska församlingen) och ett organ för samarbete på lokal och re-gional nivå (för lokala och regionala organ, den s.k. kommunalkongressen). 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter Den parlamentariska församlingen var den första i sitt slag i . Ledamöterna utses av medlemsländernas parlament och ska vara medlemmar av dessa. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Enligt församlingens stadga bör det underrepresenterade könet företrädas i varje delegation i minst samma utsträckning som i det na-tionella parlamentet. Minst en person i delegationen ska tillhöra det underrepresenterade könet. Församlingen har 324 medlemmar och lika många suppleanter. Dessutom deltar parlamentariker från , och som observatörer i församlingens arbete. Genom att ansöka om observatörsstatus anses landet ha gjort ett politiskt åtagande att respektera och främja principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatlighet. Församlingen följer upp situationen för mänskliga rättigheter i observatörsländerna som dock inte är formellt bundna att följa normer och konventioner. För att utveckla relationerna till fler länder i grannområdena införde församlingen 2010 en ny status, partner för demokrati. Med den statusen får landets delegation delta i församlingens sessioner och möten men inte i omröstningar. och nationella råd erhöll denna status 2011 och 2014. ansökan godkändes i det politiska utskottet och ska enligt planerna antas i en resolution vid januarisessionen 2016. Genom denna breddning av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning, vilket ställer speciella krav när det gäller att upprätthålla värderingar och principer. Vikten av att säkerställa att grundläggande värderingar, och därigenom dess trovärdighet, inte försvagas har stått alltmer i fokus . Det betonas att det inte räcker med att ett land ingår en principiell överenskommelse att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Landet måste i praktisk tillämpning visa att lagstiftningen följs och att man lever upp till vad ett medlemskap innebär. Ackrediteringen av ledamöter till församlingen kan användas som ett instrument för att förmå medlemsländerna att fullfölja sina åtaganden. Enligt stadgan ska församlingen vid öppnandet av de årliga sessionerna kontrollera och ratificera medlemmarnas och suppleanternas ackreditering. Den ryska delegationens ackreditering ifrågasattes och därefter som en följd av annekteringen av (jfr 2.8.1 och 2.8.2). 1.1.2 De partipolitiska grupperna Församlingen representerar nästan hela den partipolitiska skalan i medlemsländerna, något som bidrar till dess auktoritet. Fem partigrupperingar är verksamma inom : den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), alliansen för liberaler och demokrater (), europeiska konservativas grupp (EC) och den förenade europeiska vänstern (UEL). De två svenska ledamöterna från står tillsammans med cirka ett trettiotal andra parlamentariker utanför dessa partigrupperingar. 1.1.3 Församlingens externa relationer Församlingens externa relationer består av samverkan med Europeiska unionen (EU), , vissa genom deras status som observatör eller partner för demokrati samt med internationella organisationer. Formellt har församlingen samarbetsavtal eller samverkansarrangemang med en lång rad organisationer: Organisationen för ekonomisk utveckling (), Panafrikanska parlamentet, (), (), Oberoende staters samvälde (OSS), Interparlamentariska unionen (IPU) och . Församlingens politiska underutskott för externa relationer deltar i . 1.1.4 Samspelet mellan den parlamentariska församlingen och ministerkommittén beslutsfattande organ är ministerkommittén som består av medlemsländernas utrikesministrar. sammanträder normalt en gång i denna sammansättning. Däremellan representeras länderna i det löpande arbetet av ambassadörerna i . Ordförandeskapet i ministerkommittén roterar halvårsvis . lämnade över till Bosnien och och tog över. och den parlamentariska församlingen samarbetar för att nå de gemensamma målen. Ordföranden i ministerkommittén, tillika utrikesministern i ordförandelandet, presenterar vid varje församlingssession en översikt över verksamheten i ministerkommittén och svarar på parlamentarikernas frågor. Församlingens ambition är att stärka den parlamentariska dimensionen inom för att bättre främja öppenhet, demokratisk legitimitet och ansvarsutkrävande i organisationen. De rekommendationer som församlingen antar riktas till medlemsstaternas regeringar, och ministerkommittén ska avge sitt svar . Parlamentarikerna har möjlighet att ställa skriftliga frågor till ministerkommittén, och dessa ska besvaras skriftligen eller muntligt av kommitténs ordförande vid den efterkommande sessionen. Att ministerkommittén på grund av formella regler som konsensusbeslut inte besvarar frågor från medlemmar i församlingen om t.ex. mänskliga rättigheter i medlemsländerna har blivit alltmer förekommande och är en oroande utveckling. ställde ledamöterna (M) och (S), i den gamla delegationen, frågor som aldrig besvarades. Frågorna besvarades först respektive (jfr 2.1). 1.1.5 Utvecklingstendenser inom församlingen har debatten i församlingen alltmer kommit att handla om bristen på flera medlemsländers värnande av grundprinciperna demokrati, rättsstatens principer och mänskliga rättigheter. Vissa länder har i både ord och handling visat att de inte delar de grundläggande värderingar som står för. Detta har, menar kritiska röster, skadat organisationens trovärdighet som främsta företrädare och försvarare av mänskliga rättigheter. Det anses vara ett allvarligt steg bakåt för att länder som , , , m.fl. fortsätter att åsidosätta de åtaganden som ett medlemskap innebär. agerande upplevs också negativt med ifrågasättanden och kritik av verksamhet. ökade också kritiken mot och dess agerande. I diskussioner som förekommit har hörts röster som betonar vikten av att medlemsländer inte accepterar att auktoritära regimer utnyttjar sitt medlemskap för att legitimera brott mot mänskliga rättigheter. I de debatter som föregick antagandet av resolution (2014) och resolution (2015) om en temporär indragning av rösträtt samt andra sanktioner vad gäller landets medverkan i församlingens arbete, som en följd av annektering av , framkom med tydlig skärpa motsättningarna inom församlingen. Också i samband med debatter inom ramen för granskningsförfaranden gentemot länder som och har skiljelinjen blivit alltmer tydlig. Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den s.k. , är främsta rättesnöre. 47 medlemmar, inklusive alla EU-medlemmar, har ratificerat konventionen. Den undertecknades 1950 och efterlevnaden av konventionen övervakas av . har sitt säte i och består av 47 domare, en från varje medlemsland. Medlemsländernas regeringar nominerar tre kandidater till domare. säkerställer ett särskilt utskott i församlingen att samtliga kandidater lever upp till kraven som domare och avger en rekommendation om vem av de tre som är bäst lämpad. Därefter väljer församlingen domare. I församlingens riktlinjer anges att nomineringsförfarandet i medlemsstaterna bör vara öppet och att både män och kvinnor ska finnas representerade bland de tre kandidaterna. Kandidaterna ska ha gedigen erfarenhet inom området för mänskliga rättigheter. är svensk domare vid domstolen. Vid den fjärde delsessionen redovisades församlingens åttonde rapport (Resolution (2015), Rekommendation 2079 (2015) om implementeringen av domar från . I rapporten identifieras stora problem i främst nio medlemsstater med det högsta antalet domar som inte implementerats (, , , , , , , och ). Problemen inkluderar tiden för rättsliga processer, olaga frihetsberövande i häkte och/eller dess orimliga längd, icke-verkställighet av inhemska rättsliga beslut samt dödsfall och misshandel orsakade av brottsbekämpande myndigheter och brist på effektiva utredningar av dem. I resolutionen uppmanas till snabb implementering av domar och uppbyggnaden av effektiva nationella stödjande funktioner. Hur församlingens medlemmar uppfyller sina åtaganden i förhållande till och andra konventioner undersöks inom ramen för församlingens granskningsförfarande (jfr 2.8). I samband med att Lissabonfördraget trädde ikraft så fick EU en skyldighet att ansluta sig till , och därmed underkasta sig jurisdiktion. Tanken är att det ska bli möjligt för enskilda och stater att klaga till och få en prövning av om en åtgärd från EU:s institutioner eller organ strider mot . Härigenom skulle också en mer enhetlig rättstillämpning mellan och uppnås. EU och medlemsstater har förhandlat fram en överenskommelse om ett avtalsutkast för anslutningen. begärde 2013 att skulle pröva om utkastet var förenligt med . gav i ett utlåtande uttryck för att avtalsutkastet inte var fullt förenligt med fördragen. Vägen framåt är osäker och en rättslig analys av utlåtandet pågår. Det faktum att hotat att lämna om man inte får vetorätt över domar i har på olika sätt uppmärksammats i församlingens arbete . 1.2.2 Avskaffande av dödsstraff och förhindrande av tortyr Rätten till liv är en mänsklig rättighet, och respekten för liv tillhör grundläggande värderingar. Därför ställer kategoriska krav på att dödsstraffet ska avskaffas, inte bara i utan i hela världen. är det enda medlemslandet som inte ratificerat tilläggsprotokoll nr 6 till som förbjuder dödsstraff, men någon avrättning har inte ägt rum . Det är endast i , som inte är medlem i , som dödsstraff fortfarande verkställs. Förekomsten av dödsstraff i några observatörsländer i är föremål för bevakning av församlingen som konsekvent kritiserar och . mot dödsstraff infaller . Den europeiska konventionen till förhindrande av tortyr och omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning trädde i kraft . Konventionen bygger på artikel 3 i och har ratificerats av samtliga medlemsstater. till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling (CPT) inrättades 1990 för att kontrollera behandlingen av frihetsberövade. Kommittén består av en representant för varje medlemsland. Medlemmarna är oberoende experter inom olika områden med anknytning till kommitténs uppgift. Församlingens nationella delegationer nominerar kandidater till CPT, men valet sker i ministerkommittén. representant i CPT är rättspsykiater . Mandatperioden sträcker sig till . 1.2.3 kommissionär för mänskliga rättigheter I mandatet för kommissionär för mänskliga rättigheter ingår att främja utbildning i och öka kunskapen om mänskliga rättigheter i medlemsländer, identifiera eventuella brister i lagar och regler samt främja respekten för de mänskliga rättigheterna såsom de fastställts i olika instrument. Kommissionären väljs av församlingen, och institutionen har sedan den inrättades 1999 åtnjutit stor respekt. Samarbete med institutioner utanför är en viktig del i arbetet, särskilt vad gäller EU, UNHCR, FN:s flyktingkommissarie och . Mandatperioden är och den nuvarande kommissionären, från , tillträdde sin post 2012. Vid den andra delsessionen avgav Muižnieks sin årliga redogörelse inför församlingen i vilken han informerade om utvecklingen och utmaningar framöver på området mänskliga rättigheter. Han hade gjort flera besök i och konstaterade att han inte sett några framsteg. Vidare framfördes att situationen för mänskliga rättigheter i försämrats avsevärt. Han lyfte också fram den svåra situationen för romer och konstaterade att anti-ziganismen ökat. Vikten av respekten för de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism betonades. är ett oberoende expertorgan inom som har funnits sedan 1990. Arbetet är inriktat på konstitutionella och andra rättsliga frågor av särskild betydelse för demokratiutvecklingen i ett land. bistår medlemsländer, och även andra stater, genom att bl.a. ta fram demokratiska författningar och erbjuda rådgivning i frågor om val, mänskliga rättigheter och oberoende domstolar. Församlingen har ett mycket nära samarbete med , och representanter bjuds ofta in till utskottsmöten. 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet 2015 möttes i fyra delsessioner. Samtliga hölls i och ägde rum , april, juni respektive . Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde i , i och i . Delegationens ordförande, (S), företräder delegationen vid dessa möten. Under sessionerna och mötena i ständiga utskottet debatterade man utskottens rapporter, antog resolutioner och yttranden samt lämnade rekommendationer till ministerkommittén. Församlingens byrå, de politiska gruppledarnas samordningsgrupp och delegationsordförandena har en viktig roll när det gäller att dra upp riktlinjer för församlingens verksamhet. Ingen svensk ledamot var medlem i församlingens byrå . ska enligt artikel 1 i sin stadga, utöver att värna de mänskliga rättigheterna, behandla frågor också på de ekonomiska, sociala, kulturella, vetenskapliga, juridiska och administrativa områdena. Det ingår i och därmed församlingens roll att fokusera på de mest utsatta samhällsgruppernas villkor och rättigheter. Bland dessa grupper märks äldre, sjuka, personer med funktionsnedsättning, barn, kvinnor, minoriteter, flyktingar, tvångsförflyttade och offer för katastrofer. Församlingens ordförande väljs av församlingen för en mandatperiod med möjlighet till omval en gång . () från blev omvald till ordförande för en andra mandatperiod vid vintersessionen 2015. Enligt fastlagd rotationsordning mellan partigrupperna valde vid höstsessionen spanjoren till sin kandidat. Formellt utses denne dock inte till ordförande förrän vid vintersessionen 2016. Församlingen väljer också 20 vicepresidenter. generalsekreterare väljs av församlingen efter förslag från ministerkommittén. Generalsekreterare omvaldes för ytterligare en femårsperiod och har lett arbetet . Det är ministerkommittén som beslutar i frågor om samlade budget och sålunda också om församlingens resurser. Budgetfrågorna bereds i regelutskottet och församlingen har rätt att yttra sig. Församlingens budget omfattade . beslutade att ansenligt öka sitt bidrag till ordinarie budget fr.o.m. . Delar av det ökade bidraget kommer att användas för att täcka ökade kostnader till följd av att turkiska blir arbetsspråk i (jfr 2.9). 2.1 Den svenska delegationens verksamhet 2015 En förteckning över den svenska delegationen som utsågs efter valet finns i bilaga 1 tillsammans med en förteckning över delegationens uppdrag och vilka utskott ledamöterna tillhör. De svenska ledamöterna deltog mycket aktivt i församlingens olika verksamheter. Deltagandet vid sessionerna var högt. Det svenska deltagandet i voteringar hamnade, , på första plats enligt statistik från sekretariatet. Ledamöterna deltog i av voteringarna. Ledamöterna deltog i flera debatter i plenum, signerade motioner och deklarationer, initierade och signerade ändringsförslag, samt ställde frågor till ministerkommittén m.m. (S) deltog, som ordförande i delegationen, i samtliga tre möten i det ständiga utskottet. Vid den första delsessionen presenterade (C) sin rapport om implementeringen av samförståndsavtalet mellan och Europeiska unionen (se 2.2.1). utsågs också till medrapportör beträffande granskningsförfarandet för . (S) utsågs till rapportör för en rapport om den humanitära krisen i . (S) utsågs till församlingens talesperson för hbt-frågor. Syftet med uppdraget är att bidra till att påverka situationen för hbt-personer i . Inom ramen för uppdraget har medverkat i flera konferenser samt gjort uttalanden i samband med olika händelser relaterade till diskriminering i hbt-sammanhang. (C) ställde två skriftliga frågor till ministerkommittén. Den första (Nr. 687) behandlade bristen på yttrandefrihet och mötesfrihet i med hänvisning bl.a. till den nya lagstiftning som allvarligt beskär det civila samhällets möjlighet att verka. Den andra (Nr. 688) handlade om den förvärrade situationen för de mänskliga rättigheterna i och nödvändigheten av att alla politiska fångar, inklusive människorättsaktivister, journalister, bloggare och andra, friges. Den första frågan besvarades aldrig utan ministerkommittén informerade i ett brev att man inte kunnat nå konsensus. Vad gäller den andra frågan har den ännu inte besvarats och ingen information har erhållits från ministerkommittén. Under den tredje delsessionen ställde (C) en fråga till generalsekreterare om hur han avsåg hantera problemet med att några medlemsländer, bl.a. , börjat diskutera att dra sig ur . Vilka effekter skulle detta få för konventionen och för ? Jagland svarade att han kände oro och att han varit i kontakt med regeringen i och även skulle kontakta andra berörda länder. De rapporter som lades fram för församlingen vid sessionerna och vid mötena i det ständiga utskottet hade förberetts och debatterats i fackutskotten eller i deras underutskott. antog församlingen 53 resolutioner, 22 rekommendationer och 2 yttranden. I bilaga 2 återfinns en lista över samtliga texter som antogs . I denna årsredogörelse kommenteras dock främst de sammanhang i vilka svenska ledamöter deltog. Vidare redogörs dock också för utvecklingen inom ramen för församlingens viktiga granskningsförfarande samt beträffande budgeten. Värt att notera är att det ägde rum fler s.k. brådskande och aktuella debatter än vanligt främst till följd av flyktingkrisen och terroristattackerna i men också med anledning av utvecklingen i . Nyheten med fri debatt, som ger ledamöterna möjlighet att tala i plenum om frågor som inte står på dagordningen, har visat sig fungera väl och är mycket uppskattad. Ingen svensk ledamot deltog i den fria debatten . 2.2 Politiska frågor och demokratifrågor 2.2.1 Implementering av samförståndsavtalet mellan och Europeiska unionen Rapport 13655, Resolution , Rekommendation 2060 (C) presenterade sin rapport om implementeringen av samförståndsavtalet mellan och EU vid årets första delsession och församlingen gav sitt stöd för ett stärkande av partnerskapet mellan och Europeiska unionen. I de antagna texterna välkomnades en förstärkt politisk dialog, fler gemensamma samarbetsprogram och ökat rättsligt samarbete i en anda av delat ansvar.