frsrdg · H304RR5 · 2016-05-26 00:00:00 — För allmänhetens förtroende är det därför viktigt att verksamheten bedrivs rättssäkert och att tillsynen är ändamålsenlig och effektiv. har också undersökt om nämndens tillsyn leder till åtgärder hos de brottsbekämpande myndigheterna. slutsatser: Granskningen visar att tillsynen över brottsbekämpande myndigheter fungerar väl, även om vissa aspekter kan påverka myndighetens effektivitet. utför sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt. De brottsbekämpande myndigheterna tar Säkerhets- och integritets-skyddsnämndens uttalanden på allvar och följer dessa när det gäller synpunkter om regelefterlevnad. Myndighetens organisationsform innebär utmaningar för verksamheten, och det finns otydligheter om det kanslistöd som myndigheten får från Säkerhetspolisen. Det finns risk för undanträngningseffekter när den kontroll som utförs på enskilds begäran tar resurser från den tillsyn som myndigheten utför på eget initiativ. Efter granskningen: Regeringen ska lämna en skrivelse senast efter att granskningen publicerats. Utgiftsområde 5 Internationell samverkan Målet för utgiftsområdet är att säkerställa intressen i förbindelserna med andra länder. Utgiftsområdet omfattar förhållande till och överenskommelser med andra stater och internationella organisationer. Utgiftsområdet innefattar myndigheterna och . Budgeten är varav går till avgifter till internationella organisationer. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Antalet svenskar som potentiellt sett kan drabbas av kriser utomlands ökar. En utmaning är därför att ha en god konsulär krisberedskapsorganisation, som grund för regeringens och myndigheternas förmåga att hantera kriser. export av krigsmateriel är en viktig del av den svenska utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken. En väl fungerande exportkontroll behövs för att säkerställa att exporten sker på korrekta grunder. granskar utrikesförvaltningens krisberedskap samt exportkontrollen av krigsmateriel. Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap Det övergripande målet för utgiftsområdet är att värna befolkningens liv och hälsa, samhällets funktionalitet och förmågan att upprätthålla grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Verksamheten inom utgiftsområdet omfattar försvaret, samhällets krisberedskap samt strålsäkerhet och elsäkerhet. Försvarsmakten är den enskilt största myndigheten på området, därutöver ingår bland annat (), , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och . Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Det säkerhetspolitiska läget har förändrats . Fokus inom försvaret har flyttats från internationella insatser till nationellt försvar. Försvarsmakten står inför utmaningar vad gäller en långsiktigt hållbar försörjning av personal och materiel till förbanden, vilket är viktiga grunder för att i längden kunna uppnå och upprätthålla nödvändig förmåga. Totalförsvaret ska byggas upp på nytt, vilket också kräver ett förnyat fokus på det civila försvaret. Detta arbete involverar flera av myndigheterna på utgiftsområdet, liksom myndigheter på andra områden och stora delar av det övriga samhället. Här krävs tydlig styrning och fungerande samverkan. MSB:s sammanställning av erfarenheterna från hanteringen av skogsbranden i har visat att samordning och samverkan behöver utvecklas. En annan utmaning inom området är informationssäkerhet och risken för it-attacker. Ett antal större it-incidenter mot svenska myndigheter och medier har visat på sårbarheten i samhället. Revisionsberättelse med reservation har lämnats för FMV. FMV har redovisat erhållna royalty, viten och skadeersättningar om som förutbetalda intäkter i balansräkningen i stället för att redovisa dem som intäkt av avgifter i resultaträkningen. Om redovisningen gjorts korrekt skulle årets över-/underskott i resultaträkningen ökat med och balanserat över-/underskott i balansräkningen ökat med . Tre granskningar har publicerats sedan den förra årliga rapporten: en granskning av regeringens styrning av SOS Alarm, en av länsstyrelsernas krisberedskapsarbete samt en granskning av myndigheternas arbete med informationssäkerhet. Det pågår två granskningar av försvarets materielförsörjning. Regeringens styrning av SOS Alarm – viktigt för människors trygghet (RiR 2015:11) SOS Alarm ansvarar för den samhällsviktiga alarmeringsverksamheten. Alarmeringsverksamheten är nödvändig för att det allmänna ska kunna fullfölja sin skyldighet att hjälpa nödställda och rädda egendom. har granskat om regeringen skapat tillräckliga förutsättningar för samhällets alarmering, om regeringens styrning av SOS Alarm är tydlig och om SOS Alarm arbetat kundanpassat och långsiktigt. slutsatser: Det finns brister som innebär risker för nödställda, exempelvis att det saknas adresser till många fastigheter. SOS Alarm har svårt att hitta nödställda i de fall kommuner inte registrerar adresser. Det saknas adresser till uppskattningsvis 80 000 bostäder och tusentals andra typer av byggnader i landet. Aktörerna i larmkedjan kan inte dela information elektroniskt, och det saknas möjlighet att stävja okynnessamtal till nödnumret 112. Det saknas tillsyn av alarmeringsverksamheten, vilket gör att staten inte har rättsliga möjligheter att påverka verksamheten. SOS Alarms tekniska plattform är central för att alarmeringstjänsten ska fungera och måste anpassas till den tekniska utvecklingen. Granskningen visar att styrningen inte haft den framtida teknikplattformen i fokus. Medelsvarstiderna på larm till 112 har varit för höga , men har minskat. Det finns oklarheter i statens alarmeringsavtal som gör att det är osäkert om alarmeringsverksamheten bedrivs så som avsett. Regeringen har inte varit tydlig gentemot bolaget, vilket lett till en osäkerhet hos SOS Alarm. rekommenderar regeringen att utreda eventuell lagstiftning för att förbättra registreringen av adresser och för att minimera okynnessamtalen till SOS Alarm. Regeringen bör även säkerställa att det finns tillsyn över hela alarmeringsverksamheten och tydliggöra alarmeringsavtalet mellan staten och SOS Alarm. Vidare behöver regeringen utreda vilken driftsform som är bäst. Rekommendationen till SOS Alarm är att arbeta med relationerna till landstingen så att det stärker förutsättningarna för en väl fungerande alarmeringsverksamhet. I arbetet med framtagandet av en ny teknikplattform bör bolaget beakta möjligheten att kunna dela information med andra aktörer i larmkedjan. Efter granskningen: Regeringen anser i likhet med att det finns starka skäl för att genomföra åtgärder för en bättre samordnad och effektivare alarmeringstjänst. Regeringen delar i huvudsak bedömning, dock inte att man bör införa ett tillsynsansvar för efterlevnaden av lagen om lägenhetsregister. Regeringen berör också några av de problemställningar som tas upp i granskningsrapporten i direktiven till en pågående utredning. (Skr 2015/16:50) Länsstyrelsernas krisberedskapsarbete – skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar (RiR 2015:18) Samhället behöver en beredskap för kriser som epidemier, terrorism, naturolyckor och störningar i teknisk infrastruktur. Länsstyrelserna ska bland annat kunna ta över det operativa ansvaret för den kommunala räddningstjänsten vid större händelser. De ska även verka för att olika aktörer i länet har en god krisberedskap. Skogsbranden i visade att beredskapen för räddningsinsatser inte var tillräcklig. har granskat länsstyrelsernas arbete med skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar. slutsatser: Länsstyrelsernas krisberedskapsarbete behöver förbättras i flera avseenden för att alla län ska leva upp till statsmakternas mål och krav. Mer övningar och utbildningsinsatser behövs i många län. Det finns brister och förbättringsmöjligheter i länsstyrelsernas uppföljning av kommunernas krisberedskapsarbete, i tillsyns- och övningsverksamheten liksom i utvecklingen av ett civilt försvar. Det finns inte någon samlad nationell bild över hur väl kommunerna uppfyller de krav som framgår av lagen om skydd mot olyckor. Finansieringen –2014 har till stor del utgjorts av bidragsmedel, vilket bland annat medfört att länsstyrelsernas krisberedskapsarbete har inriktats mot kortsiktiga utvecklingsprojekt. rekommenderar bland annat att regeringen överväger en omfördelning av projektmedel från krisberedskapsanslaget till länsstyrelsernas förvaltningsanslag samt att länsstyrelserna i större utsträckning genomför och deltar i övningar. Efter granskningen: Regeringen ställer sig bakom de rekommendationer som riktar mot länsstyrelserna. Regeringen framhåller i sin skrivelse att ett antal åtgärder för att förbättra förutsättningarna för länsstyrelsernas krisberedskapsarbete har skett , vilket ligger i linje med rekommendationer. Regeringen har bland annat vidtagit åtgärder för att ge mer långsiktighet i finansieringen. Regeringen har också beslutat om anvisningar för planeringen av det civila försvaret. Regeringen avser också att fortsätta arbetet med att se över och renodla länsstyrelsernas finansiering av länsstyrelsernas olika verksamheter. 2015/16:88) Informationssäkerhetsarbete på nio myndigheter (RiR 2016:8) granskade –2007 arbetet med informationssäkerhet vid elva myndigheter i statsförvaltningen. Granskningarna visade ett flertal brister, bland annat hade regeringen inte följt upp om myndigheternas interna styrning och kontroll av informationssäkerhet var tillfredsställande. granskade informationssäkerhet med inriktning mot regeringen och dess expertmyndigheters styrning och stöd. Denna granskning visade att det fanns påtagliga brister i arbetet med informationssäkerhet och att regeringen inte utövat en effektiv styrning. har granskat hur nio utvalda myndigheter arbetar med sin informationssäkerhet. Myndigheterna bedriver samhällsviktig verksamhet, hanterar mycket pengar, är starkt it-beroende och hanterar skyddsvärd information. Ett annat syfte har varit att granska om regeringen säkerställer att de granskade myndigheterna har en effektiv intern styrning och kontroll av sin informationssäkerhet. slutsatser: Granskningen visar att arbetet med informationssäkerhet på de granskade myndigheterna ligger på en nivå som är märkbart under vad som är tillräckligt. Förståelsen för vikten av en god informationssäkerhet är överlag alltför liten. Följden blir att arbetet med informationssäkerhet inte blir tillräckligt högt prioriterat i förhållande till de risker som finns. Myndigheternas ledningar har delegerat ansvaret för informationssäkerhet, utan att se till att de ansvariga har ett tillräckligt mandat och tillräckligt med resurser. Även om regeringen har skapat vissa förutsättningar för myndigheterna att kunna arbeta med intern styrning och kontroll av informationssäkerheten behövs en starkare styrning från regeringen gentemot myndigheterna för att nödvändiga säkerhetsåtgärder verkligen blir genomförda. Det går inte att uttala sig om hanteringen av informationssäkerheten är kostnadseffektiv eftersom det saknas uppgifter om myndigheternas kostnader för informationssäkerhet. rekommenderar regeringen bland annat att öka tydligheten i sin myndighetsstyrning, så att myndigheterna uppnår god informationssäkerhet inom rimlig tid. Regeringen bör också låta utreda förutsättningarna för att visa samtliga kostnader förenade med informationssäkerhet för verksamheten i staten. Efter granskningen: Regeringen ska lämna en skrivelse senast efter att granskningen publicerats. Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Målet för utgiftsområdet är att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Utgiftsområdet omfattar bland annat utgifter för bilateralt utvecklingssamarbete via Sida och multilateralt utvecklingssamarbete som hanteras av . (Sida) är en central myndighet. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: En utmaning inom biståndet är att säkerställa att de insatser som finansierar genomförs effektivt. Biståndsmedel transfereras till stor del till externa utförare eller direkt till mottagare, och möjligheterna till effektmätningar är begränsade. Många av de länder som är beroende av bistånd är instabila stater som påverkats av konflikter eller naturkatastrofer. ger bistånd till många stater som har en utbredd korruption. En utmaning är därför att se till att biståndet omfattas av en effektiv kontroll och riskhantering. Det är också betydelsefullt att administration och förvaltning av biståndet är resurseffektiv, så att biståndet i så stor utsträckning som möjligt kommer fattiga människor till nytta. Revisionsberättelse med reservation har lämnats till Sida. Myndigheten har per överskridit den av regeringen beslutade bemyndiganderamen för anslaget med . Överskridandet redovisas inte i bemyndiganderedovisningen eftersom myndigheten i årsredovisningen har tagit hänsyn till omförhandlingar av avtal som har gjorts , det vill säga efter räkenskapsårets slut. Förhållandet framgår delvis i årsredovisningen samt i en not till bemyndiganderedovisningen. Det pågår två granskningar på området: en granskning av förutsägbarheten inom biståndsramen och en granskning av det svenska förvaltningsbistånd som förmedlas genom statliga aktörer. Målet för utgiftsområdet är att säkerställa en långsiktigt hållbar migrationspolitik som värnar asylrätten och som, inom ramen för den reglerade invandringen, underlättar rörlighet över gränser, främjar en behovsstyrd arbetskraftsinvandring och tillvaratar och beaktar migrationens utvecklingseffekter. Målet är också att fördjupa det europeiska och internationella samarbetet på området. Utgiftsområdet omfattar frågor som rör utlänningars rätt att resa till och vistas i , liksom frågor som rör mottagande av asylsökande. Utöver , som är den största myndigheten på området, finansieras även verksamheten vid migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen samt Kriminalvårdens kostnader för utresor för avvisade och utvisade. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Det senaste årets flyktingsituation, med den högsta tillströmningen av flyktingar någonsin har satt stor press på systemet, både i och internationellt. Situationen påverkar i stort sett alla utgiftsområden. Belastningen på har varit exceptionellt hög. Det är nu viktigt att verksamheten på området fungerar så effektivt som möjligt för att situationen ska kunna hanteras. Viktiga frågor är bland annat genomströmningen i mottagningssystemet samt etableringsförberedande insatser för asylsökande. Med anledning av den speciella situationen har ökat fokus på området. Det pågår granskningar av ordnande av asylboende, regeringens och berörda myndigheters hantering av flyktingkrisen samt en granskning om lärdomar från flyktingkrisen . planerar att påbörja granskning av genomströmningen i mottagningssystemet och ersättningar till kommuner. Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg I budgetpropositionen föreslog regeringen ett nytt mål för hälso- och sjukvårdspolitiken. Målet lyder nu att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad och effektiv hälso- och sjukvård av god kvalitet. En sådan vård ska vara jämlik, jämställd och tillgänglig. Kommuner och landsting ansvarar för huvuddelen av den verksamhet som finansieras inom utgiftsområdet. Utöver hälso- och sjukvård omfattar utgiftsområdet även folkhälsa, funktionshinder, sociala tjänster och barnrätt. Statens största utgifter avser assistansersättningen och läkemedels- och tandvårdsförmånerna. Utgiftsområdet innefattar bland annat myndigheterna , och . Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: En väl fungerande hälso- och sjukvård är central i en välfärdsstat. Staten har delegerat ansvaret för hälso- och sjukvården till kommuner och landsting, men påverkar i stor utsträckning utvecklingen av vården genom lagstiftning och föreskrifter samt styrmedel som till exempel prestationsbaserad ersättning, överenskommelser och nationella riktlinjer. Det är viktigt att fortlöpande se över och förbättra den statliga styrningen på området. Sociala tjänster i kommunerna är vidare föremål för omfattande finansiering från staten. Den största utgiftsposten är assistansersättningen, vars utgifter stadigt har ökat och även framöver beräknas öka. Revisionsberättelse med reservation har lämnats till social utvärdering (SBU). Myndigheten har felaktigt avräknat anslagsposten social utvärdering med ett för högt belopp om , som borde ha finansierats med bidrag. Då myndighetens utgående anslagssparande överstiger innebär effekten av den felaktiga redovisningen också att motsvarande belopp inte har förts bort som en indragning i enlighet med 7 § anslagsförordningen. har genomfört sju granskningar av olika delar av hälso- och sjukvården utifrån ett gemensamt fokus på hur statens styrning av vården fungerar. Sedan förra årliga rapporten har en granskning av patientsäkerheten publicerats. För att kunna ge en fördjupad analys av resultaten av granskningarna har inlett arbetet med en slutrapport i syfte att bidra med ytterligare kunskap om hur statens styrning av vården fungerar. Det har bland annat framkommit i flera av granskningarna att statens styrning på vårdområdet har varit alltför kortsiktig och detaljerad. Det kan också konstateras att Kommuner och Landsting (SKL) har fått en alltmer framträdande roll. Genom regeringens styrning i form av överenskommelser med SKL har intagit en mer operativ roll, vilket i normalfallet snarare hade varit en uppgift för en förvaltningsmyndighet. Detta har i sin tur lett till att har fått en mer perifer roll. Utöver arbetet med slutrapporten pågår en granskning av hur staten hanterar industrins inflytande över läkemedelskontrollen samt en om statens styrning genom riktade bidrag inom hälso- och sjukvården. planerar att påbörja granskningar av olika system med förmåner som bygger på rättighetslagstiftning. Patientsäkerhet – har staten gett tillräckliga förutsättningar för en hög patientsäkerhet? (RiR 2015:12) Hög patientsäkerhet är ett grundläggande krav som ställs på hälso- och sjukvården. Bristande patientsäkerhet orsakar vårdskador som medför mänskligt lidande och betydande kostnader för samhället. har granskat om staten har gett vårdgivarna tillräckliga förutsättningar för att främja en hög patientsäkerhet. slutsatser: Granskningen visar att staten inte har gett tillräckliga förutsättningar för vårdgivarna att främja hög patientsäkerhet. Landstingen förmår inte att fullt ut uppfylla patientsäkerhetslagens syfte och krav. Detta gäller främst lärandet och förmågan att arbeta förebyggande. De statliga myndigheterna med ansvar för tillsyn och normering har inte klarat av att leva upp till lagens ambitioner. Det finns brister i tillsynen vid Inspektionen för vård och omsorg (). Trots att ett av skälen för att bilda var att effektivisera handläggningen ökar handläggningstiderna. har inte lämnat tillräckligt stöd och vägledning till vårdgivarna i tillämpningen av regelverket för patientsäkerhet, till exempel är myndighetens stöd för hur vårdgivarna ska arbeta med ledningssystem begränsat. Regeringen har initierat patientsäkerhetslagen liksom patientsäkerhetsöverenskommelser som har bidragit till att bygga upp en struktur för patientsäkerhet i landstingen. Däremot har regeringen inte gjort tillräckligt för att styra och följa upp de ansvariga myndigheternas arbete med att stödja vårdgivarna. rekommenderar bland annat att regeringen ser till att har rätt förutsättningar för en verkningsfull tillsyn och att blir ett stöd för vårdgivarna i tillämpningen av regelverket för patientsäkerhet. bör även ges i uppdrag att ansvara för en långsiktig nationell styrning och samordning av patientsäkerhetsarbetet. Efter granskningen: Regeringen gör delvis en annan bedömning än . Regeringen anser att den formella regleringen av IVO:s tillsynsansvar i instruktionen och patientsäkerhetslagen är tillräcklig, men lyfter också fram att det tagits flera initiativ för att utveckla tillsynen. Regeringen bedömer att arbetar systematiskt med patientsäkerhetsfrågor. Regeringen ser dock att det finns ett behov av att utveckla statens stöd till vården på patientsäkerhetsområdet. 2015/16:53) Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning Socialförsäkringarna ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom, arbetsskada och funktionsnedsättning. De ska bidra till återgång i arbete. Målen för utgiftsområdet är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå och att skillnaden i sjukpenningtal mellan kvinnor och män ska minska. Utgiftsområdet omfattar sjukförsäkring inklusive bland annat rehabilitering, aktivitets- och sjukersättning, handikappersättning och ersättning vid arbetsskador. Myndigheter på området är och Inspektionen för socialförsäkringen (ISF). Kostnaderna har under en följd av år ökat kraftigt till följd av ökad sjukskrivning. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Sjukskrivningarna, som mäts i antal ersatta dagar per försäkrad, har ökat kraftigt , och prognoserna visar på fortsatt ökning. Framför allt är det en stor mänsklig förlust om sjuka riskerar att slås ut från arbetslivet. Den ökade sjukskrivningen beror till stor del på att antalet långa sjukfall ökar. Ökningen medför också höjda utgifter som tränger undan andra angelägna behov, produktionsstörningar för arbetsgivarna och ökad belastning på ansvariga myndigheter. En viktig utmaning är därför att förbättra insatserna för återgång i arbete. har genomfört en granskning av rehabiliteringsgarantin. Granskning pågår av felaktiga utbetalningar inom socialförsäkringen samt om läkares förutsättningar att bedöma arbetsförmåga i sjukskrivningsprocessen. planerar att påbörja granskningar av både regelverket och kontrollfunktionerna i sjukförsäkringen. Rehabiliteringsgarantin fungerar inte (RiR 2015:15) Psykisk ohälsa är den främsta anledningen till sjukskrivning i . Rehabiliteringsgarantin betalar stimulansmedel till landstingen för att stärka arbetet med personer med lätt till medelsvår psykisk ohälsa. De ska erbjudas specifika behandlingsmetoder som främjar återgång i arbete och förebygger sjukskrivning. avsattes till rehabiliteringsgarantin. Inga utvärderingar har visat att arbetsåtergången för personer med lätt till medelsvår psykisk ohälsa har ökat med satsningarna. slutsatser: En rad faktorer i utformningen och genomförandet av rehabiliteringsgarantin har försvårat måluppfyllelsen: Regeringen har inte utvecklat överenskommelserna om rehabiliteringsgarantin utifrån kunskapsläge och utvärderingar. En första kvalificerad bedömning av patienten är viktig men förekommer . Det är ofta lång väntetid bland annat för att det inte finns tillräckligt många kvalificerade behandlare. Det finns ingen systematisk uppföljning av om patienten får en effektiv hjälp genom rehabiliteringsgarantin. Behandlarna i primärvården vet oftast inte hur de ska arbeta med arbetsåtergång. I en del landsting går en avsevärd andel av stimulansmedlen till andra verksamheter än att behandla målgruppen. rekommenderar regeringen att överväga att ge rehabiliteringsgarantin en annan utformning eller avveckla den. rekommenderade också regeringen att bland annat överväga om den kan finansiera legitimerade psykologer och psykoterapeuter som kan göra psykologiska bedömningar av målgruppen samt om företagshälsovårdens kompetens kan tas till vara bättre. Efter granskningen: Regeringen anger att iakttagelser i stort överensstämmer med observationerna från regeringens egen översyn av rehabiliteringsgarantin. Regeringen har hörsammat rekommendationer, och en reviderad form av rehabiliteringsgarantin slogs samman med överenskommelsen om sjukskrivningsmiljarden. 2015/16:109) Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom Målet för utgiftsområdet är att personer med låg eller ingen inkomstrelaterad pension ska garanteras ett värdesäkrat grundskydd. Ett annat mål är att de pensionssparande ska få god information om pensionssystemet.