frsrdg · H304NR1 · 2016-03-16 00:00:00 — Utskottet pekade också på vikten av satsningar på området folkhälsa, inte minst mot bakgrund av nedläggningen av för folkhälsovetenskap (NHV). När det gällde ministerrådets fortsatta uppföljning av Könbergrapporten framhöll utskottet särskilt rapportens förslag om ett stärkt nordiskt samarbete på psykiatriområdet. Barn och ungdomar är prioriterade målgrupper inom , och välfärdsutskottet fick möjlighet att bidra med synpunkter på ministerrådets reviderade strategi för barn och unga i som Nordiska barn- och ungdomskommittén (Nordbuk) skulle arbeta fram. Utskottet såg positivt på ambitionen i strategin, men framhöll i sitt betänkande det beklagliga i att ministerrådet inte avsåg att utse en särskild barn- och ungdomspolitisk minister med ansvar att följa upp den reviderade strategin. arbete med att ta bort gränshinder mellan de nordiska länderna är ett viktigt område för välfärdsutskottet, inte minst mot bakgrund av att många av gränshindren finns inom hälso- och socialområdet. Rådet har också utsett en gränshindergrupp – med representanter från de olika fackutskotten – som har regelbundna möten i syfte att identifiera aktuella gränshinder mellan de nordiska länderna. Utskottet behandlade ett förslag från att ändra eller upphäva det så kallade som syftar till att öka rörligheten i genom att underlätta erkännandet av yrkeskvalifikationer för vissa grupper inom hälso- och veterinärsektorn. Bakgrunden till förslaget var att det visat sig att läkare och annan hälsopersonal, trots att de blivit anmälda, vid upprepade tillfällen har kunnat utnyttja brister i kontrollsystemen och fortsatt sin yrkesutövning i ett annat nordiskt land. konstaterade att rörligheten på den nordiska arbetsmarknaden är viktig, som den inte får medföra att kvaliteten och patientsäkerheten äventyras. Utskottet beslutade sig därför att ställa sig bakom ministerrådets förslag om att genomföra ändringar i med hänvisning till EU-direktivets artikel 56a och att operativ drift av EU:s alarmsystem IMI² utvärdera om systemet fullt ut täcker de nordiska ländernas behov av informationsutväxling för att undvika att patientsäkerheten äventyras (rekommendation nr 9/2015). gavs möjlighet att, tillsammans med kultur- och utbildningsutskottet medborgar- och konsumentutskottet, lämna synpunkter på Nordiska ministerrådets reviderade strategiska riktlinjer för samarbetet med civilsamhället. betonade vikten av en stärkt dialog med civilsamhället och diskuterade möjligheter till tätare kontakter och ett fördjupat samarbete med olika frivilligorganisationer i . Frågan kommer att behandlas vidare under kommande möten . Utskottet behandlade även ett brev från () om ett förslag till ett nordiskt medborgarinitiativ, det vill säga att det skulle ges en möjlighet för en grupp nordiska medborgare att lägga fram ett medborgarförslag till behandling i och , i stil med det som finns i . Utskottet beslutade att samarbeta med de övriga fackutskotten i i frågan, men även att på kommande utskottsmöte be att redogöra för sina erfarenheter av medborgarinitiativ , som kallas utskottet för välfärd i , kommer även fortsatt att arbeta med social- och hälsopolitik, den nordiska välfärdsmodellen, ungas situation på arbetsmarknaden samt barns och ungas psykiska hälsa. På utskottets agenda står även alkohol- och missbruksfrågor, jämställdhet, mänskliga rättigheter, bekämpande av kriminalitet samt gränshinder inom relevanta områden. Arbetet med urfolken och deras levnadsvillkor i ett nordiskt perspektiv kommer att fortsätta , likaså ska frågor kring flyktingpolitik, integration och migration belysas. Utskottet kommer också även i fortsättningen ha möten med representanter från när det gäller budgeten och arbetar även vidare inom relevanta områden gentemot EU och , den parlamentariska och . ansvarar för den parlamentariska kontrollen över verksamhet som finansieras med gemensamma nordiska medel, inklusive de nordiska institutionerna, samt genomför andra granskningar av det nordiska samarbetet som plenarförsamlingen beslutar om. kan även lämna utlåtanden till presidium i frågor som rör , andra avtal om nordiskt samarbete, rådets arbetsordning och andra interna bestämmelser. består av en ordförande, en vice ordförande och fem medlemmar som var och en har en personlig ersättare. Svenska medlemmar har varit (S) och (MP). Ersättare har varit (S) och (KD). valdes till ordförande i kontrollkommittén. har vissa fasta uppgifter, som att granska danska Rigsrevisionens berättelser över Nordiska ministerrådets, och Nordiska kulturfondens räkenskaper. Därutöver kan kontrollkommittén på begäran av andra rådsorgan eller på eget initiativ genomföra särskilda granskningsuppgifter. beslutade på sitt möte att initiera en utredning om effekten av Nordiska ministerrådets projekt och de projekt som genomförs av de nordiska institutionerna. Uppdraget avgränsades till ca 25 projekt inom miljösektorn och inom social- och hälsosektorn som hade avslutats . Det danska företaget , som fick uppdrag att genomföra utredningen, lämnade på kontrollkommitténs möte en delrapport med ett antal slutatser. Bland annat konstaterades att många projekt främjade kompetensen och konkurrenskraften i de nordiska länderna, som det i flera fall var svårt att se vad projekten konkret syftade till och om de gav någon ”nordisk nytta”. Det saknades också ofta utvärderingar och en politisk uppföljning av projekten. behandlade slutrapporten vid sitt möte då man även beslutade att sända rapporten till . Kommittén fick information från ministerrådet om de nordiska institutionerna och välkomnade att det skett förbättringar när det gäller både administration och projektverksamhet. genomför en systematisk genomgång av de nordiska institutionerna och samarbetsorganen. Detta arbete fortsatte med besök på på , Kulturkontakt Nord och för vidareutbildning inom arbetsmiljöområdet i samt hus i . Syftet med besöken var att få en inblick i institutionernas organisation och arbete i relation till kriteriet ”nordisk nytta”. Efter varje besök upprättades en kort rapport med kontrollkommitténs allmänna intryck av verksamheten. I rapporterna lyftes i vissa fall även fram synpunkter och observationer som har lett till uppföljande frågor och en grundligare utvärdering av institutionen. diskuterade huruvida institutionsbesöken skulle fortsätta i sin nuvarande form, eller om det fanns anledning att förändra den delen av verksamheten. Kommittén konstaterade att besöken varit konstruktiva och givande och att även institutionerna sett positivt på att det finns ett parlamentariskt intresse för verksamheterna. Kommittén beslutade därför att den även i fortsättningen skulle genomföra institutionsbesök, dock efter behovsprövning och inte på rutinmässiga grunder. antog vid sin session 2014 en rekommendation från kontrollkommittén om att se över Nordiska ministerrådets så kallade åttaårsregel, vilken innebär att personal på de nordiska institutionerna, med några få undantag, som längst kan vara anställd på institutionen . Bakgrunden till rekommendationen var att kommittén vid sina institutionsbesök kunnat konstatera att regeln kan medföra problem i den löpande verksamheten. I sitt meddelande till kontrollkommittén 2015 hänvisade bland annat till den pågående moderniseringsreformen, vilken medger en viss flexibilitet när det gäller åttaårsregeln, och den förordade därför att rekommenda-tionen kunde avskrivas. ansåg dock att det fanns anledning till en fortsatt politisk dialog i detta ärende och beslutade i sitt betänkande att upprätthålla de två första att-satserna i rekommendationen: att tillåta de nordiska institutionerna att undanta ett begränsat antal nyckelfunktioner från åttaårsregeln och att ge dispens från åttaårsregeln vid föräldraledighet. Nordiskt sommaruniversitet (NSU) etablerades 1950 av nordiska forskare för att bland annat främja forskning inom smala, tämligen ouppmärksammade områden, verka för kritiskt nytänkande och bidra till en vetenskaplig och kulturell debatt. NSU har varit en del av Nordiska ministerrådets verksamhet, men underställdes 2014 Nordforsk i syfte att uppnå administrativa besparingar. genomförde ministerrådet en utvärdering av verksamheten, vilken visade på brister i NSU:s måluppfyllelse, relevans och vetenskapliga kvalitet. Med hänvisning till denna rapport beslutade ministerrådet att inte längre bidra finansiellt till NSU:s verksamhet. tittade närmare på den process som ledde fram till beslutet och konstaterade att det visserligen var baserat på en grundlig genomlysning, men kommittén menade att det var otillfredsställande att inte varit involverat i processen. Kommittén ansåg vidare att ministerrådets beslut att upphöra med finansieringen inte helt överensstämde med rapportens slutsatser, som snarare pekade på att institutionen behövde reformeras och moderniseras. gjorde 2013 en genomlysning av de fem nordiska kulturhus och institut som drivs av . Mot bakgrund av detta översände kommittén ett brev till ministerrådet för att klargöra vissa frågor om driften och verksamheten. meddelade att man inlett en egen utredning om kulturhusen och en rapport presenterades på MR-kulturs möte . följde kontrollkommittén upp ministerrådets rapport genom att i ett skriftligt brev efterfråga en redogörelse om uppföljningen av ministerrådets utvärdering. I utvärderingen framhålls att de nordiska husen och instituten håller en hög kvalitet och svarar väl mot nordisk nytta enligt de nordiska kulturministrarnas definition av begreppet. I ministerrådets uppföljande handlingsplan för husen vill man dock se en tydligare ansvarsfördelning och styrning av verksamheten. Nya stadgar ska därför utformas och träda i kraft . välkomnade ministerrådets handlingsplan med det tillägget att de nordiska husen i högre grad skulle kunna rikta sig till nyanlända medborgare och indirekt bidra till integration och inkludering. behandlade en översikt över Nordiska ministerrådets pågående effektivitets- och moderniseringsarbete. I rapporten listade ministerrådet 39 konkreta åtgärder som syftade till att effektivisera och förbättra det nordiska regeringssamarbetet och i översikten bedömdes 13 av dessa vara helt genomförda och övriga under behandling. Kommittén såg generellt sett positivt på de åtgärder som vidtagits men pekade på att det framtida arbetet med budgeten riskerar att påverkas negativt, detta mot bakgrund av att samarbetsministrarna kan påverka de olika sektorernas budget och att därmed är hänvisat till de ansvariga fackministrarna. Som ett led i moderniseringsarbetet utsänder ministerrådet årliga beviljningsbrev som fastslår de nordiska institutionernas mål i taget. syftar till att skapa en bättre överblick över verksamheten, bidra till transparens och ge bättre möjligheter till parlamentarisk kontroll. beslutade därför att i fortsättningen införa beviljningsbreven som en fast punkt på dagordningen, till exempel på kommitténs januarimöte. Till kontrollkommitténs årliga uppgifter hör att granska den danska Rigsrevi-sionens berättelser över Nordiska ministerrådets, och Nordiska kulturfondens verksamhet och räkenskaper . När det gällde redovisningen för fann Rigsrevisionen att räkenskaperna inte föranledde några väsentliga anmärkningar. uppmanade dock de nordiska institutionerna Nordisk innovation, Nordforsk, Nordregio, Nordgen och NVC att följa upp anmärkningarna om en bättre administrativ praxis som framkom i revisionen. Rigsrevisionen riktade inga väsentliga anmärkningar mot och Nordiska kulturfondens räkenskaper , dock uppmanade kontrollkommittén i sitt betänkande att, mot bakgrund av revisionens synpunkter, förbättra dokumentationen av intern kontroll i förhållande till projektbeviljanden som inte är underlagda revisionsplikt. inviterade, , olika organ till att föreslå tänkbara granskningsuppgifter . Kommittén beslutade, mot grundval av inkomna förslag, att förutom de årligt återkommande uppgifterna titta närmare på följande frågor: Effekten av nedläggningen av ministerrådet för transport 2005. Effekten av budgetnedskärningarna –2016 inom några utvalda sektorer, institutioner eller aktiviteter. Utnyttjandet och den nordiska nyttan av den så kallade prioriteringsbudget som infördes av 2013. De nordiska socialministrarna diskuterade en omförhandling av det så kallade som innebär ett automatiskt erkännande i övriga nordiska länder av vissa yrkesgrupper inom hälsosektorn och veterinäryrket. kommer att följa ärendet genom att bland annat översända ett brev till ministerrådet som förväntas kunna skapa klarhet i denna fråga. Östersjösamarbetet på parlamentarisk nivå äger rum inom ramen för den parlamentariska (BSPC). Samarbetet syftar till att främja den parlamentariska dialogen i , på såväl nationell som regional nivå, och till att påverka utvecklingen av det samarbete som bedrivs av regeringarna genom Östersjöstaternas råd (, ). Syftet med det parlamentariska samarbetet är vidare att uppmärksamma och driva frågor av betydelse för samt att stödja olika initiativ som främjar en miljömässigt och socialt hållbar utveckling i regionen. Den parlamentariska arrangerades på initiativ av och har därefter ägt rum en gång , vanligen . Efter hand har konferensen fått fastare former. är elva nationella parlament, elva regionala parlament, samt fyra interparlamentariska organisationer medlemmar. Dessa har antagit en arbetsordning, etablerat den permanenta kommittén och beslutat ge ett antal organisationer observatörsstatus etc. Vid den årliga konferensen ges redogörelser för regeringssamarbete som rör regionen – utöver t.ex. arbetet inom den Nordliga dimensionen och . Vidare behandlas sakområden som bedöms vara särskilt viktiga för . har främst miljö, energi, arbetsmarknad, rättsligt samarbete, hälsa, välfärd och sjösäkerhet stått på dagordningen. På flera av dessa områden har den parlamentariska tillsatt arbetsgrupper med uppgift att utarbeta rapporter med politiska rekommenda-tioner. Samarbetet tjänar också som ett viktigt forum för kontakter mellan och EU:s medlemsstater i regionen, och bidrar till ett ökat informa-tionsutbyte och nätverksbyggande mellan parlamentariker från samtliga . Vid den parlamentariska deltar med en delegation bestående av upp till fem ledamöter. beslutar för varje mandatperiod hur delegationen ska vara sammansatt. –2018 är den partipolitiska fördelningen tre för de rödgröna och två för Alliansen. Inför varje konferens inhämtas nomineringar från partigrupperna, varefter talmannen fastställer delegationens sammansättning. Den permanenta kommittén är konferensens fasta politiska organ. Kommittén har som främsta uppgift att i samarbete med värdlandet förbereda den årliga konferensen och att förbereda och följa upp den parlamentariska resolutioner. Den permanenta kommittén samarbetar med Östersjöstaternas råd (), regeringarnas organ för samarbetet mellan och har även kontakter med andra relevanta organisationer som är verksamma i regionen. Vidare svarar den permanenta kommittén för konferensens finansiering och administration. Den permanenta kommittén består av representanter för samtliga nationella och regionala parlament som deltar, samt därutöver av en representant vardera för , och . Kommittén har, i enlighet med tidigare praxis, mötts fyra gånger , varav en gång i samband med själva konferensen. Sedan riksdagsvalet är (M) svensk medlem och (S) svensk suppleant i den permanenta kommittén. utsågs även av presidium till representant i den permanenta kommittén för perioden fram till och med konferensen . Den 24:e parlamentariska ägde rum under tyskt värdskap i , , –med rubriken – en förebild för innovation inom hälso- och sjukvård. Omkring 150 parlamentariker, experter och företrädare för olika organisationer deltog. Konferensen öppnades med ett välkomsttal av , premiärminister i delstaten . Konferensen hölls i form av fyra sessioner som tog upp ett olika aktuella samarbetsfrågor i . Den första sessionen vid konferensen ägnas traditionellt åt utvecklingen av regerings- och NGO-samarbetet i regionen och så även . Precis som föregående år handlade anförandena om krisen i och inbegrep skarp kritik riktad mot med uppmaningar om en fredlig lösning. I tillägg präglades även diskussionen av den uppkomna flyktingsituationen i med uppmaningar om att visa solidaritet och erbjuda skydd för människor på flykt. Vid konferensen efterföljande ses-sioner behandlades frågor om olika aspekter av hälso- och sjukvården med fokus på gränsöverskridande samarbete, behovet av nya innovationer samt hållbarhet och tillgänglighet, i ljuset av demografiska förändringar och krympande resurser. Konferensen avslutades som brukligt med att deltagarna antog en resolution (se bilaga 3). (Resolutionen och en rapport från konferensen kan hämtas på .) Från deltog (S), (M), (S), (C) och (MP). (S) deltog även i egenskap av representant i den permanenta kommittén. I och med konferensen avslutades ordförandeperioden för den tyska delstaten . Till ny ordförande för , fram till nästa konferens som hålls i den 28–, valdes , ordförande för utbildnings-, kultur- och vetenskapsutskottet i . har den parlamentariska tillsatt arbetsgrupper bestående av parlamentariker för att på så sätt kunna föra fördjupade diskussioner och utarbeta rapporter med förslag till åtgärder på valda områden av särskilt stor betydelse och där samarbete kan vara särskilt gynnsamt. Arbetsgrupperna är öppna för samtliga parlament och parlamentariska organisationer som deltar i . –2015 har en arbetsgrupp på temat innovation inom social- och hälsovård varit verksam. Arbetsgruppen presenterade sin slutrapport med rekommendationer vid konferensen i 2015. Den permanenta kommittén har i flera fall ansett att borde följa utvecklingen på de sakområden arbetsgrupperna behandlat även efter det grupperna har lämnat sina slutrapporter. I sådana fall utses någon från arbetsgruppen till rapportör för dessa frågor. Så har bland annat skett i frågan om den arbetsgrupp om grön tillväxt och energieffektivitet som lämnade sin slutrapport , för vilken (M) var ordförande och sedermera rapportör. Rapportörer kan utses även utan att BSPC haft någon arbetsgrupp för ett visst sakområde. Två medlemmar av den permanenta kommittén har till exempel i uppgift att särskilt bevaka arbetet inom Helcom om miljö. Generellt sett är rapportörernas uppgift att följa utvecklingen i på det aktuella sakområdet och att rapportera till den årliga eller till den permanenta kommittén. Rapportörerna kan vidare representera BSPC på vissa möten och konferenser. Vid den 24:e parlamentariska beslutades att tillsätta en ny arbetsgrupp på temat Hållbar turism. (S) representerar i denna arbetsgrupp och (L) är suppleant. Arbetsgruppen förväntas lämna en halvtidsrapport vid konferensen i och sin slutrapport året därpå, vid konferensen . 9 Den arktiska parlamentarikerkonferensen Det arktiska parlamentarikersamarbetet äger rum inom ramen för Conference of Parliamentarians of the Arctic Region (CPAR). Syftet med samarbetet är att ta initiativ till vidare arktiskt samarbete, fungera som ett forum för debatt och informationsutbyte mellan parlament, regeringar, ursprungsbefolkningar, internationella organisationer och frivilligorganisationer, och att fungera som den parlamentariska dimensionen till . Fokusfrågor för samarbetet är förutsättningarna att möta utmaningarna och ta till vara möjligheterna i ett förändrat . Miljöfrågor och hållbart utnyttjande av naturresurserna, befolkningens villkor och hälsotillstånd, civil säkerhet och ett ökande fokus på den ekonomiska utvecklingen i regionen är huvudfrågorna. Den nära samverkan mellan politik och vetenskap innebär att forsknings- och utbildningsfrågor får stor uppmärksamhet. Ursprungsbefolkningarna i regionen deltar i samarbetet och har en särskild status som så kallade permanenta deltagare, vilket säkerställer ett brett deltagande i samarbetet. Det ökande internationella intresset för den arktiska regionen återspeglas i samarbetet. Den första arktiska parlamentarikerkonferensen hölls 1993 i . I konferensen deltar delegationer som utses av parlamenten i /, , , , , , och samt . I konferensen deltar också representanter för ursprungsbefolkningarna i regionen med särskild status som så kallade permanenta deltagare. Konferensen arrangeras och utgör ett forum för att utbyta erfarenheter och skapa kontakter mellan parlamentarikerna och urfolken i regionen, forskningsmiljöer, näringsliv och andra med intresse för utvecklingen i . Den elfte arktiska parlamentarikerkonferensen ägde rum i , den 9–. Nästa konferens, den tolfte, äger rum i i den 13–. deltar i den arktiska parlamentarikerkonferensen med en delegation som består av upp till fem ledamöter. beslutar för varje mandatperiod hur delegationen ska vara sammansatt. Under den innevarande mandatperioden är den partipolitiska fördelningen tre för S, V och MP och två för Alliansen. Inför varje konferens inhämtas nomineringar från partigrupperna och talmannen fastställer delegationens sammansättning. Den permanenta arktiska parlamentarikerkommittén (SCPAR) Den permanenta arktiska parlamentarikerkommittén (, SCPAR) bildades och upprätthåller arbetet, verkställer besluten mellan konferenserna och förbereder nästa konferens. I egenskap av observatör följer kommittén Arktiska rådets arbete på nära håll. Kommittén har en nära dialog med forskningsmiljöer med inriktning på den arktiska regionen, särskilt verksamheten vid det arktiska nätverksuniversitetet (). I kommitténs möten deltar representanter för ursprungsbefolkningarna samt observatörer. Svensk medlem i den arktiska parlamentarikerkommittén är (S) och svensk suppleant är (FP). Den permanenta kommittén höll tre möten : i den 10–, och den 16–. Vid kommitténs möten redovisas och förs en dialog om staternas syn på och insatser för utvecklingen i regionen. Kommittén följde nära arbetet inom , det avgående kanadensiska ordförandeskapet 2013–2015 och det inkommande amerikanska ordförandeskapet 2015–2017. Fokusfrågor för kommitténs arbete var klimat, hållbart utnyttjande av naturresurserna, utbildnings- och forskningsfrågor, hälsosituationen och den ekonomiska utvecklingen i regionen. Kommittén följde nära etableringen av . Inför konferensen kommer kommittén att utse rapportörer för de temaområden som konferensen omfattar. Den tolfte arktiska parlamentarikerkonferensen i , , den 13– Den tolfte arktiska parlamentarikerkonferensen (CPAR) äger rum i i den 13–. Föreslagna teman för konferensen är det arktiska samarbetet i ljuset av COP 21, vilka konsekvenser ett förändrat får för befolkningen och vilka nya möjligheter som öppnas. bedrivs ett multilateralt samarbete i baserat på den deklaration som antogs vid en utrikesministerkonferens i . Den så kallade Kirkenesdeklarationen som undertecknades av , , , , , och , och ledde till bildandet av (, Beac) utgör regeringssidans samarbetsorgan. undertecknade landshövdingar, guvernörer och representanter för urfolk i regionen ett protokoll som etablerade Barents regionråd. Sammanlagt 13 fylken, län och provinser ingår i regionrådet, för del och . Ordförandeskapet i roterar mellan , , och . Det parlamentariska har karaktären av ett nätverk, och har därför inga stadgar, ingen styrelse eller några andra permanenta organ. består av aktiva politiker i regionen som möts informellt och ad hoc för att diskutera aktuella samarbetsfrågor i . arrangerade det norska i samarbete med en första parlamentarikerkonferens i anslutning till . har en praxis vuxit fram som innebär att parlamentet i det land som innehar ordförandeskapet för arrangerar en parlamentarisk mot slutet av sin ordförandeskapsperiod. Detta innebär att en parlamentarisk hålls . Eftersom det inte finns någon formell struktur för det parlamentariska mellan själva konferenserna faller förberedelsearbetet för dessa konferenser på värdlandets parlament, för de nordiska ländernas del i praktiken på dess delegation till . Den sjunde parlamentariska hölls den 28–i . Tre nationella parlament, , och , fanns representerade med delegationer.