frsrdg · H304RR5 · 2016-05-26 00:00:00 — Utgiftsområdet omfattar den inkomstgrundade ålderspensionen, grundskyddet för äldre och ersättningen till efterlevande. Det omfattar även . Pensionerna inklusive andra ekonomiska stöd till äldre är en central del av välfärden. Drygt två miljoner ålderspensionärer och efterlevande är till stor del beroende av de allmänna pensionerna och tilläggsersättningar för sin försörjning. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Pensionerna ska ge en tillräcklig och stabil ekonomisk trygghet när man blir äldre. Pensionssystemet måste därför vara finansiellt hållbart och baseras på breda och långsiktiga politiska överenskommelser. Medellivslängden ökar snabbare än vad som har förutsetts av myndigheter och experter. Pensionssystemets utformning innebär att vi måste arbeta längre när vi lever för att pensionerna ska bli tillräckliga. Den faktiska pensionsåldern, det vill säga utträdet ur arbetslivet och uttaget av ålderspensioner, höjs dock inte i takt med den ökade medellivslängden. Förtroendet för det allmänna pensionssystemet riskerar därmed att undergrävas. Till detta kan bidra att de äldres pensioner har varierat betydligt mellan olika år beroende på utformningen av den automatiska balanseringen. Revisionsberättelse med upplysning har lämnats till . Avsnitt 8 i resultatredovisningen innefattar, i enlighet med regleringsbrev för myndigheten, en redovisning av inkomstpensionens finansiella ställning och utveckling. Avsnittet innehåller, utöver information från myndighetens finansiella redovisning, även information från andra aktörer samt prognosuppgifter. granskning har omfattat redovisade utfall och beräkningar från . Uppgifter från andra aktörer och prognoser har inte granskats av . Granskning pågår av grundskydd för äldre och drivkrafter att arbeta samt om redovisning av inkomstpensionssystemets finansiella ställning och långsiktiga utveckling. Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn Familjepolitikens mål är att bidra till en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer samt att minska skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan hushåll med och hushåll utan barn. Den ska även bidra till ett jämställt föräldraskap. Politiken innefattar bland annat barnbidrag, föräldraförsäkring, barnpension, bostadsbidrag och underhållsstöd. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Den ekonomiska familjepolitiken har positiva effekter på barnfamiljernas levnadsstandard. Den svarar för av de disponibla inkomsterna och lyfter många barnfamiljer ur en låg ekonomisk standard. Andelen hushåll med låg ekonomisk standard enligt ett relativt mått har dock ökat . Ensamstående föräldrar har en särskilt utsatt ekonomisk situation. är fördelningen av uttaget av föräldrapenning inte jämställt. En viktig fråga är hur de ekonomiska familjestöden kan utformas för att stödja jämställdheten och förbättra drivkrafterna till arbete. Det pågår en granskning av föräldraförsäkringen för egenföretagare. Utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering Målen för utgiftsområdet är: lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund; ett samhälle fritt från diskriminering; kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Myndigheter på området är och . Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Integrationsområdet har varit föremål för en rad reformer , för att komma till rätta med de problem som funnits. Insatserna har främst rört åtgärder på utbildnings- och arbetsmarknadsområdet. Med utgångspunkt i den senaste tidens stora flyktingströmmar kan problemen på områden antas kvarstå och riskera att förvärras. Sedan den förra årliga rapporten har två granskningar publicerats på området. En granskning avser om statens insatser för etablering av nyanlända är effektiva och en granskning handlar om regeringens jämställdhetssatsning. planerar att inleda en granskning av ersättningar till kommunerna som även berör utgiftsområde 8, Migration. Regeringens jämställdhetssatsning – tillfälligheter eller långsiktiga förbättringar? (RiR 2015:13) Den huvudsakliga strategin för jämställdhetspolitiken är att jämställdhetsperspektiv ska införlivas i allt beslutsfattande och av alla aktörer som normalt sett deltar. satsade dock regeringen på särskilda jämställdhetsåtgärder. Satsningen innebar en unik resursförstärkning inom området. Ett 50-tal myndigheter har fått regeringsuppdrag. Regeringen har även fördelat medel direkt till såväl kommuner och landsting som till ideella organisationer. Åtgärderna var tillfälliga och skulle stimulera och skynda på utvecklingen på jämställdhetsområdet. har granskat om regeringen gjort vad den kunnat för att resultaten av satsningen ska bli bestående. slutsatser: Granskningen visar att regeringen lyckats sätta fokus på jämställdheten. Jämställdhetsarbetet har påskyndats. Förutsättningarna för att resultaten ska bestå är dock bristfälliga. De resultat som åstadkommits riskerar därmed att gå förlorade. Regeringen har inte i tillräcklig utsträckning utformat satsningen för att få till stånd permanenta resultat. Kortsiktighet har till stor del varit inbyggd i satsningen, dels eftersom hela satsningen bestått av tillfälliga pengar, dels genom att många regeringsuppdrag har kommit vid sidan av den ordinarie planeringscykeln. Styrningen av myndigheterna när det gäller genomförandet av jämställdhetsintegrering varierar både i ambitionsnivå och i omfattning, utan tydlig systematik. Förvaltningsstrukturen med delat ansvar mellan departementen och där det saknas en förvaltningsmyndighet ger inte något bra stöd för att ta hand om resultaten. rekommenderar att regeringen ser till att det finns större utrymme för analys och strategiskt tänkande i genomförandet av jämställdhetspolitiken. Regeringen bör i större utsträckning utgå från strategin om jämställdhetsintegrering, även när det gäller utformningen av tillfälliga satsningar. Efter granskningen: Regeringen delar i allt väsentligt analys och bedömningar och noterar att (SOU 2015:86) har kommit fram till liknande slutsatser. Med anledning av rekommendation att regeringen bör tydliggöra vilka myndigheter som har ett uppdrag om jämställdhet ser regeringen nu bland annat över olika alternativ till hur styrningen av myndigheterna kan utvecklas och stärkas. När det gäller rekommendationen att regeringen bör se till att det finns större utrymme för analys och strategiskt tänkande i genomförandet av jämställdhetspolitiken instämmer regeringen, men avvaktar remissinstansernas svar på betänkande. 2015/16:52) Nyanländas etablering – är statens insatser effektiva? (RiR 2015:17) Antalet asylsökande har ökat kraftigt ; särskilt mycket ökade antalet ensamkommande ungdomar. Den ökande migrationen medför betydande påfrestningar på systemen för mottagande och etablering. Om nyanlända kan etablera sig på arbetsmarknaden och bli självförsörjande kan detta bidra till att minska utmaningarna som följer av en åldrad befolkning. Det finns dock stora skillnader när det gäller sysselsättning och arbetslöshet mellan inrikes och utrikes födda, särskilt avseende kvinnor. Det tar 7–från mottagande tills att hälften av de nyanlända är etablerade på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen har det samordnande ansvaret för de nyanländas etablering. har granskat om statens insatser är effektiva för att undanröja hinder och skapa förutsättningar för en snabb och ändamålsenlig etablering. granskning bygger på nio tidigare revisionsrapporter inom området samt på ny empiri. slutsatser: Granskningen visar att statens insatser inte är tillräckligt effektiva och att det krävs förändringar inom såväl integrationsområdet som angränsande politikområden. Bostadsbrist och nyanländas ofta otillräckliga skolunderbyggnad försvårar etableringen. Det är inte rimligt att kommuner med svag sysselsättningsutveckling tar emot allt fler nyanlända. Det finns brister när det gäller hur väl insatserna är anpassade till de nyanländas behov, särskilt när det gäller utbildning. Samverkan mellan stat och kommun är otillräcklig, bland annat eftersom Arbetsförmedlingen inte kunnat delta i önskvärd utsträckning på grund av tids- och resursbrist. rekommenderar att regeringen i ökad utsträckning tar ett nationellt ansvar för landets flyktingmottagande. Bosättningen bör i större utsträckning styras av möjligheterna till sysselsättning. Det finns anledning att se över om statens samlade resurser fördelas effektivt mellan olika insatser och politikområden för att underlätta de nyanländas etablering. De arbetsförberedande insatserna måste anpassas bättre till nyanländas förutsättningar och arbetsmarknadens behov. Vidare måste stat och kommun samverka bättre för att tillvarata och utveckla de nyanländas kompetens. Efter granskningen: Regeringen delar i huvudsak övergripande slutsatser och bedömningar och har inlett ett omfattande utvecklingsarbete som syftar till ett hållbart mottagande av nyanlända och snabbare etablering i arbets- och samhällslivet. granskning framhålls som ett viktigt underlag i det fortsatta arbetet med att utveckla och anpassa etableringsuppdraget. I skrivelsen redovisar regeringen ett flertal åtgärder som vidtagits med anledning av iakttagelser. Som exempel kan nämnas avskaffandet av etableringslotsar, införandet av en lag som innebär att alla kommuner kan anvisas att ta emot nyanlända utifrån bland annat kommunens arbetsmarknadsförutsättningar samt tillsättandet av en utredning med uppdrag att föreslå ett sammanhållet system för mottagande och bosättning av asylsökande och nyanlända. Vidare aviseras en översyn av etableringsuppdragets reglering för att minska onödig administration samt skapa förutsättningar för ökad flexibilitet och effektivitet. Regeringen redovisar också åtgärder för att öka de nyanländas deltagande i den reguljära vuxenutbildningen. 2015/16:58) Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Målen för arbetsmarknadspolitiken är en väl fungerande arbetsmarknad, att främja mångfald och jämställdhet och motverka diskriminering. Området Arbetsmarknad omfattar bland annat matchning av arbetssökande och lediga jobb, arbetsmarknadspolitiska program och arbetslöshetsförsäkringen. Området Arbetsliv omfattar arbetsmiljö, arbetsrätt och lönebildning och syftar till att åstadkomma goda arbetsvillkor och möjlighet till utveckling i arbetet för både kvinnor och män. Utgiftsområdet innefattar bland annat myndigheterna Arbetsförmedlingen och . Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: har arbetslösheten minskat som antalet sysselsatta och personer i arbetskraften fortsatt att öka. Men arbetslösheten är alltmer ojämnt fördelad, och långtidsarbetslösheten ligger kvar på relativt höga nivåer. Arbetslösheten är väsentligt högre bland personer med högst förgymnasial utbildning, personer födda utanför och bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Det stora antalet asylsökande väntas leda till att ett stort antal personer som varit i landet kommer in i arbetskraften med ökad arbetslöshet som följd. Det är därför avgörande att insatserna inom arbetsmarknadspolitiken är väl utformade och att Arbetsförmedlingen arbetar effektivt med att förbättra matchningen mellan arbetssökande och lediga platser. Arbetsförmedlingen genomgår ett omfattande förändringsarbete, där myndigheten bland annat identifierat behov av förbättrad ledning, styrning och uppföljning. över en längre tidsperiod är det färre personer som omkommer eller skadas svårt i arbetet, men har det skett en ökning i anmälningar av arbetssjukdomar med sociala eller organisatoriska orsaker. Staten har i det här sammanhanget, tillsammans med arbetsmarknadens parter, en viktig utmaning i att skapa god arbetsmiljö på landets arbetsplatser. Sedan förra årliga rapporten har en granskning av hur arbetsmarknadsutbildningen lokalt och regionalt anpassas till arbetsmarknadens behov publicerats. Pågående granskningar omfattar arbetskraftsinvandringsreformen, förberedande arbetsmarknadsutbildningar, nystartsjobb och effekter av arbetsmarknadsutbildning på regional nivå och effektiviteten i statliga arbetsmiljöinsatser. planerar bland annat att systematiskt granska olika delar av Arbetsförmedlingens verksamhet, de arbetsmarknadspolitiska insatserna och diskriminering på arbetsmarknaden. Regional anpassning av arbetsmarknadsutbildning – vilka hänsyn tas till arbetsmarknadens behov? (RiR 2015:22) Arbetsmarknadsutbildningen ska rusta arbetssökande för arbete och motverka bristsituationer på arbetsmarknaden. I granskningen undersöks om regeringen gett Arbetsförmedlingen förutsättningar för att kunna anpassa arbetsmarknadsutbildningen efter den regionala och lokala efterfrågan och om Arbetsförmedlingen gör denna anpassning för att uppnå en effektiv matchning. Arbetsförmedlingen är till stor del fri att utforma sitt arbetssätt utifrån vad myndigheten anser lämpligt, dock med hänsyn till prioriteringar i uppdraget. slutsatser: Granskningen visar att det finns utrymme för bättre överensstämmelse mellan upphandlad arbetsmarknadsutbildning inom olika branscher och efterfrågan på arbetskraft. Central behovsanalys och standardiserad upphandling inom huvudkontoret tar och avtalen löper sedan under , vilket medför risk för att Arbetsförmedlingen inte möter arbetsgivarnas rekryteringsbehov på ett tillräckligt sätt. Det finns en risk att utbudet av arbetsmarknadsutbildning upplevs som något som bestäms långt bort från den dagliga verksamheten, vilket kan leda till passivitet och ett minskat intresse för frågan på lokal nivå. För upp till en tredjedel av de studerade arbetsmarknadsutbildningarna överensstämmer inte de upphandlade utbildningarna med prognoserna över vilken kompetens som efterfrågas, vilket till stor del beror på att utbildningarna behöver anpassas till personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. rekommenderar att Arbetsförmedlingen utvecklar samarbetsformerna inom marknadsområdena för att göra förmedlingskontoren mer involverade i behovsanalysen inför upphandlingar av arbetsmarknadsutbildning. Arbetsförmedlingen bör också se över möjligheterna att i större utsträckning genomföra mindre omfattande, regionalt initierade upphandlingar av arbetsmarknadsutbildning. Arbetsförmedlingen bör använda det ökade utrymmet som regleringsbrevet 2015 ger till att anpassa verksamheten till arbetsgivarnas behov vid upphandling av och anvisningar till arbetsmarknadsutbildning. Efter granskningen: Regeringen delar bedömning att förmedlingskontoren i högre grad bör involveras i behovsanalysen inför upphandlingar av arbetsmarknadsutbildning för att få till stånd mer träffsäkra arbetsmarknadsutbildningar. Regeringen noterar att även Arbetsförmedlingen anser att det finns ett stort behov av att fånga och omhänderta lokala och regionala behov på ett bättre sätt inför upphandling av arbetsmarknadsutbildning, i enlighet med bedömning. Regeringen bedömer vidare att Arbetsförmedlingen bör avgöra utifrån behov och erfarenheter om en upphandling av arbetsmarknadsutbildning ska ske på nationell nivå eller om en regional eller lokal upphandling är en lämpligare lösning. 2015/16:154) Målet är att studiestödet ska verka rekryterande och därmed bidra till ett högt deltagande i utbildning. Det ska vidare utjämna skillnader mellan individer och grupper i befolkningen och i och med det bidra till ökad social rättvisa. Studiestödet ska även ha en god effekt på samhällsekonomin över tiden. Utgiftsområdet omfattar utgifter för ekonomiskt stöd till enskilda under studier och utgifter för vissa studiesociala insatser. Myndigheter inom området är () och . Studiestödet omfattar stora belopp. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Med utgångspunkt i att utestående studielån omfattar stora belopp, är det av stor vikt att systemet fungerar väl. finns risker för att till exempel lån inte återbetalas. En granskning av statens hantering av risken för kreditförluster på studielån har publicerats. Statens kreditförluster på studielån (RiR 2016:4) Studielånen är en del av studiestödet vars uppgift bland annat är att bidra till ett högt deltagande i utbildning. Därför avspeglar låneräntan inte kreditrisken utan subventioneras av staten. Den samlade stocken av studielån från CSN uppgår till . Av dessa fordringar betraktar CSN som osäkra till följd av lånevillkorens utformning och bristande betalningsvilja. Låntagare bosatta i utlandet är kraftigt överrepresenterade bland dem som missköter återbetalningar av studielån. har granskat statens hantering av risken för kreditförluster på studielån. slutsatser: granskning visar att regeringens redovisning till om hur mycket studielånen kostar är otydlig. Det framgår inte hur mycket av statens årliga avsättning för kreditförluster som beror på låntagare som missköter återbetalningen respektive hur lånevillkoren är utformade. CSN beräknar inte förväntade förluster på studielån med etablerade metoder. CSN:s ansträngningar för att öka återbetalningen av obetalda studieskulder har inte fått avsedd effekt. Med bättre metoder för att mäta kreditrisk samt tydligare redovisning av kostnaderna för lånen, förbättras förutsättningarna för effektiv indrivning och välgrundade politiska beslut på området. rekommenderar bland annat att regeringen förtydligar indelningen i anslagsposter så att det av statens budget framgår hur stor del av avsättningen för kreditförluster som bedöms bero på lånevillkorens utformning respektive misskötta betalningar. Det är också angeläget att CSN fullföljer utredningen om varför inbetalningarna sjunker i förhållande till det debiterade beloppet från låntagare som bor i utlandet. CSN bör utöka de samarbeten som finns med studiestödsmyndigheter i andra länder, och regeringen bör verka för att få till stånd internationella avtal som gör det möjligt att driva in studielån i andra länder. Efter granskningen: Regeringen ska lämna en skrivelse senast efter att granskningen publicerats. Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning Utbildningspolitikens mål är bland annat att ska vara en kunskapsnation som är världsledande när det gäller utbildning, forskning och nya innovationer. Varje barn och ungdom ska, oavsett kön och bakgrund, ges en god grund att stå på, och vuxna ska ha god tillgång till utbildning under hela livet. Utgiftsområdet omfattar hela utbildningssystemet, från förskola till universitet och högskola samt den statliga forskningsfinansieringen. I det ingår även myndigheterna inom skol-, vuxenutbildnings- och högskoleområdet. I finansierar det offentliga av kostnaderna för utbildning. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: är en jämförelsevis kvalificerad kunskapsekonomi med en hög kunskapsnivå och jämn fördelning av kunskaperna. Utvärderingar av svenska elevers skolresultat visar dock på både fallande kunskapsresultat och ökad kunskapsspridning. Inom högre utbildning finns indikationer på kvalitetsproblem, och forskningspolitikens effektivitet förtjänar fördjupade analyser. Problem inom utbildning och forskning kan leda till att förutsättningar att konkurrera om varu- och tjänsteproduktion med ett högt kunskapsinnehåll försämras. Även om kommunala och fristående huvudmän har ett stort ansvar för kvaliteten inom förskola, grundskola och gymnasieskola, och lärosätena inom högre utbildning åtnjuter en hög grad av autonomi, har staten det övergripande ansvaret för att utbildningssystemet fungerar tillfredsställande. årliga revision har avlämnat revisionsberättelser med reservation för följande myndigheter. Myndigheten har överskridit den av regeringen beslutade anslagskrediten med Myndigheten har beskrivit förhållandet i årsredovisningen. universitets årsredovisning, inlämnad till regeringen , saknar namn på en av styrelsens ledamöter på underskriftssidan, vilket krävs enligt 2 kap. 8 § förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Före avgivande av revisionsberättelsen har dock erhållit revisionsbevis för att samtliga styrelseledamöter har tagit ansvar för årsredovisningen, genom att samtliga styrelseledamöter har undertecknat arkivexemplaret av årsredovisningen. Sameskolstyrelsen har inte i resultatredovisningen redovisat totala anslagsintäkter uppdelat på verksamhetsområden, i enlighet med kraven i 3 kap. 2 § förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Detta gör att myndigheten redovisar felaktiga intäkter, kostnader och utfall på samtliga verksamhetsområden i resultatredovisningen. Reservation har också lämnats avseende att Sameskolstyrelsen har överskridit av regeringen beslutad anslagskredit med avseende anslaget Sameskolstyrelsen. Myndigheten har beskrivit förhållandet i årsredovisningen. årliga revision har lämnat upplysningar i revisionsberättelserna för följande myndigheter. Myndigheten redovisar i årsredovisningen ett underskott i den avgiftsfinansierade verksamheten som avser handläggning av lärarlegitimationer. Verksamheten ska finansieras med avgifter och till full kostnadstäckning. Myndigheten har dock rätt att utöver avgifterna använda anslagsmedel. Det finns således inget faktiskt underskott i verksamheten. På grund av denna otydlighet i den ekonomiska styrningen gällande full kostnadstäckning har myndigheten inte getts möjlighet att efterleva det ekonomiska målet. Regionala etikprövningsnämnderna (6 stycken) De regionala etikprövningsnämnderna redovisar i sina årsredovisningar ett väsentligt underskott i den avgiftsfinansierade verksamheten för etikprövning av forskning som avser människor. Som framgår av myndigheternas årsredovisningar har myndigheterna, på grund av otydligheterna i den ekonomiska styrningen inte getts möjlighet att efterleva det ekonomiska målet. avslutade en granskningsstrategi om statens insatser på skolområdet, vilken redovisades i förra årets årliga rapport. Det pågår nu granskningar av det livslånga lärandet inom högre utbildning, hur forskningsfinansieringen organiseras, statens insatser för validering av nyanländas kompetens för arbetsmarknaden samt statliga lärarlönesatsningar. planerar vidare att med start genomföra en systemgranskning av myndigheterna på skolområdet. Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid Det finns ett flertal mål under utgiftsområdet. Till exempel är målet för mediepolitiken att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadlig mediepåverkan. För kulturen gäller enligt beslut att den ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Utgiftsområdet omfattar stöd till kultur (inklusive teater, dans, litteratur med mera), medier, trossamfund, det civila samhället, ungdomspolitik, idrott och friluftspolitik. Myndigheter på området är bland annat , Myndigheten för kulturanalys, och . Bidrag lämnas till ett stort antal regionala, kommunala, ideella, religiösa och kulturella verksamheter. Viktiga utmaningar för det statliga åtagandet: Den tekniska utvecklingen och digitaliseringen medför stora utmaningar för kulturverksamheten. De statliga kulturinstitutionerna får svårare att nå och attrahera nya besökare och grupper. Andra stora samhällsförändringar ställer ökade krav på att kulturpolitiken stöder ett aktivt deltagande i samhället. Såväl den tekniska utvecklingen som förändringar i samhället skapar också nya utmaningar för mediepolitiken, till exempel i form av att det hot och hat som riktas mot journalister i förlängningen kan utgöra ett hot mot yttrandefriheten och det demokratiska samtalet. Revisionsberättelse med reservation har lämnats till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Myndigheten har utan medgivande överskridit anslaget Statsbidrag till organisationer bildade på etnisk grund, med . Förhållandet framgår av anslagsredovisningen. Reservationsberättelse med upplysning har lämnats till . Myndigheten redovisar i årsredovisningen de negativa ackumulerade resultaten av myndighetens avgiftsbelagda verksamheter.