frsrdg · H404JO1 · 2016-11-09 00:00:00 — En situation när det är tillåtet för en man att visitera en kvinna är om åtgärden av säkerhetsskäl bedöms nödvän- dig i syfte att eftersöka vapen och andra farliga föremål (se 4 kap. 4 § häktes- lagen). I motiven beskrivs denna åtgärd som ”skyddsvisitation”, och den får genom- föras slumpvis eller rutinmässigt, t.ex. i anslutning till en transport eller i sam- band med att en intagen placeras i avskildhet (se prop. 2009/10:135 s. 152). Bestämmelserna innebär att lagstiftaren i dessa situationer ansett att behovet av att upprätthålla säkerheten bör ha företräde framför en kvinnlig intagens rätt att inte behöva visiteras av en manlig vårdare. Jag uppfattar det som att lagstiftaren härigenom velat göra det möjligt för Kriminalvården att även kunna hantera hastigt uppkomna situationer där det inte finns kvinnlig personal tillgänglig och där säkerheten gör att det inte är rimligt att avvakta med en visitation. Häktet har gjort gällande att den kroppsvisitation som J.M. ge- nomgick, när hon återkom från vistelse utanför häktet, vidtogs med stöd av 4 kap. 4 § häkteslagen. Häktet är med drygt 250 platser ett av landets största. Ett stort antal intagna passerar in , och häktet är skyldigt att genomföra kroppsvisitationer av samtliga dessa personer. Det är alltså fråga om en rutin- mässig verksamhet som häktet har möjlighet att planera, och häktet har möjlig- het att förutse behovet av kvinnliga vårdare som kan visitera kvinnliga intagna. Visitationen av J.M. skedde alltså inte i en sådan hastigt uppkommen situation som 4 kap. 4 § häkteslagen avser. Åtgärden har enligt min bedömning i stället skett med stöd av 4 kap. 3 § 2 häkteslagen. Det är inte tillåtet för manliga vår- dare att visitera kvinnliga intagna med stöd av denna bestämmelse. Häktet Gö- teborg förtjänar kritik för att ha vidtagit en åtgärd utan lagstöd. Avslutningsvis vill jag erinra om att en kroppsvisitation kan upplevas som integritetskränkande av den som blir visiterad. Av den anledningen bör inte fler personer närvara än vad som är absolut nödvändigt i samband med en kropps- visitation. K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 Kriminalvårdens möjligheter att genomföra ytliga kroppsbesiktningar av besökare till intagna (Dnr 5186-2015) Beslutet i korthet: En intagen har framfört klagomål över att hans hustru i samband med besök hos honom i Kriminalvården, anstalten , blivit föremål för ”nakenvisitationer” (ytlig kroppsbesikt- ning). har personalen uppgett att det rör sig om stickprovs- kontroller. Personalen har även uppgett att sådana kontroller enligt anstal- tens rutiner ska utföras slumpmässigt. I beslutet konstaterar chefsJO att en ytlig kroppsbesiktning endast får ut- föras när det av säkerhetsskäl bedöms nödvändigt i det enskilda fallet. An- stalten har uppgett att det inte dokumenteras när en besökare har genomgått en sådan kontroll, och att det därför inte har varit möjligt att svara på hur ofta anmälarens hustru kontrollerats på sådant sätt. ChefsJO konstaterar att en ytlig kroppsbesiktning är en mycket ingri- pande kontrollåtgärd. Om åtgärden dokumenteras kan det bidra till att an- svarig personal gör klart – såväl för sig själva som för den enskilde – varför en sådan kontroll bedöms nödvändig innan den utförs. Därmed motverkas att kroppsbesiktningar vidtas rutin- eller slumpmässigt. Om åtgärden doku- menteras säkerställer det dessutom att personalen informerar den enskilde om att kontrollåtgärden är frivillig och konsekvenserna av om han eller hon motsätter sig denna. En ordentlig dokumentation är därmed även en säkerhet för personalen om det i efterhand skulle uppstå diskussioner om ifall exem- pelvis besökaren har getts korrekt information i samband med kontrollen. Av dessa skäl anser chefsJO att Kriminalvården bör införa en rutin som innebär att landets anstalter och häkten dokumenterar denna typ av kon- trollåtgärder. I beslutet konstaterar chefsJO även att det saknas skäl att uttala kritik eller vidta någon annan åtgärd med anledning av vad som har framkommit i ut- redningen. I en anmälan, som kom in till JO , framförde J.B. kla- gomål över att hans hustru i samband med besök hade utsatts för ”nakenvisitationer”. har kontrollerna utförts vid flera besökstillfällen i rad, och personalen har varje gång uppgett att det rör sig om stickprovskon- troller. I samtal som J.B. har haft med anstaltspersonalen har de uppgett att enligt anstaltens rutiner ska sådana kontroller utföras slumpmässigt. Anmälan remitterades till Kriminalvården för yttrande. I sitt remissvar anförde Kriminalvården, huvudkontoret, genom sektionschefen , bl.a. följande: 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från anstalten . Av utredningen framgår följande. Riskerna med ett besök kan motverkas genom att anstalten kontrollerar besöket genom olika åtgärder. Som villkor för ett besök kan t.ex. föreskri- vas att besökaren underkastar sig en ytlig kroppsbesiktning om det är nöd- vändigt av säkerhetsskäl. En besökare kan aldrig tvingas att underkasta sig en ytlig kroppsbesiktning. Om en besökare som anmodats att genomgå en ytlig kroppsbesiktning avböjer blir följden att inplanerat besök ställs in. Det stämmer inte att anstalten tillämpar en rutin som innebär att besökare stick- provsvis anmodas att genomgå en ytlig kroppsbesiktning. En ytlig kropps- besiktning förutsätter en prövning i varje enskilt fall. Att förhindra förekomsten av narkotiska preparat i anstalten är nödvän- digt eftersom tillgång till droger ökar faromomenten för personal, med in- slag av våld och hot om våld mellan såväl personal och intagna som mellan intagna. Det händer att anstalten fattar misstanke om att droger cirkulerar i anstalten och att dessa droger smugglas in via besök. kan visitationsgraden och frekvensen öka eller förändras mot vissa avdelningar eller personer. Detta kan medföra att besökare anmodas att un- derkasta sig ytlig kroppsbesiktning av säkerhetsskäl. Efter samtal med den grupp av kriminalvårdare som bl.a. har till uppgift att ta emot besökare i anstalten framkommer uppgifter om att J.B:s fru vid några till- fällen anmodats att underkasta sig ytlig kroppsbesiktning inför besök. Av uppgifter från , KVR, framgår att J.B. från till och med tagit emot besök av sin fru i anstalten . Ställningstagandet huruvida en besökare ska undergå en ytlig kroppsbesiktning ses som ett faktiskt handlande vilket innebär att ställningstagandet är muntligt och att besökaren underrättas om det i och med att det verkställs. Att en ytlig kroppsbesiktning vidtagits do- kumenteras inte i KVR. Det är således inte möjligt att i efterhand med sä- kerhet fastställa vid hur många tillfällen och när J.B:s fru anmodats att underkasta sig en ytlig kroppsbesiktning inför besök. Av 7 kap. 3 § fängelselagen (2010:610) framgår att ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, villkoras av att besökaren underkastar sig kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning. Av 23 § fängelseförordningen (2010:2010) framgår att vid kroppsvisi- tation eller kroppsbesiktning ska den som kontrolleras visas all den hänsyn som omständigheterna medger. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska, om möjligt, utföras i närvaro av en annan person än den som genomför kontrollen. Av 7 kap. 26 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd [KVFS 2011:1, JO:s anm.] om fängelse (FARK Fängelse) framgår bl.a. att den som en intagen vill ta emot besök av eller kommunicera elektroniskt med ska tillfrågas om han eller hon samtycker till att kontakten ska äga rum. I sam- band med det ska den som kontakten ska äga rum med informeras om att han eller hon kan komma att bli föremål för kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning vid ett besök. En intagens rätt till kontakt med omvärlden genom t.ex. besök är av stor betydelse såväl för att minska den isolering som ett frihetsberövande inne- bär som för att underlätta den intagnes möjlighet att knyta eller behålla kon- takt med anhöriga och andra personer utanför anstalten. är besök förenade med risker bl.a. avseende insmuggling av narkotika och andra K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 Anstalten är en sluten anstalt, i säkerhetsklass 2, som bedriver behandling mot narkotikamissbruk genom bl.a. 12-stegs- behandling och många av anstaltens intagna har följaktligen en missbruks- problematik. Kriminalvårdens uppdrag är att besök genomförs på ett sådant sätt att säkerheten inte hotas, motverkar den intagnes anpassning i sam- hället eller är till skada för den intagne eller någon annan. Riskerna med ett besök kan motverkas genom att Kriminalvården kontrollerar besöket ge- nom olika åtgärder. Som framgår ovan får ett besök villkoras av att besö- karen underkastar sig kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. Om den besökande vägrar att underkasta sig en sådan åtgärd, blir följden att besöket inte får äga rum. En kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning innebär givetvis en påfrestning för en besökare. Sådana åtgärder får inte ske rutinmässigt och frågan huruvida en kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning är befogad av säkerhetsskäl måste avgöras i varje enskilt fall. Anstalten har tillbakavisat att man tillämpar en rutin som innebär att besökare stick- provsvis anmodas att genomgå en ytlig kroppsbesiktning och betonar att en sådan åtgärd förutsätter en individuell prövning. Ställningstagandet huruvida en besökare ska undergå en ytlig kroppsbesiktning dokumenteras inte av anstalten i KVR. Det är därför svårt att i efterhand utröna vid hur många tillfällen och J.B:s fru anmodats att under- kasta sig en ytlig kroppsbesiktning och därmed utreda huruvida det förele- gat säkerhetsskäl i det enskilda fallet. I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: I anmälan har J.B. framfört klagomål över att Kriminalvården, anstalten Skän- ninge, utfört ytliga kroppsbesiktningar av hans hustru i det närmaste regelmäs- sigt i samband med besök, och att det gjorts utan någon bedömning i det en- skilda fallet (slumpmässigt). Justitiekanslern () har haft anledning att utreda förekomsten av sådana kontroller inom (se JK:s beslut i dnr ), och uttalade i samband med det bl.a. följande: Av 29 § fjärde stycket KvaL [Den numera upphävda lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. Bestämmelsen återfinns i 7 kap. 3 § fängelselagen, JO:s anm.] följer att som villkor för besök kan ”av säkerhetsskäl” föreskri- vas att den besökande genomgår ytlig kroppsbesiktning. I förarbetena till nämnda bestämmelse har uttalats att det bör vara fråga om direkta säker- hetsskäl och att undersökningar av nu angivet slag inte bör få utvecklas till rutinåtgärder utan att en bedömning i det särskilda fallet alltid måste göras av om undersökningen är befogad (se prop. 1974:20, sid 143 och prop. 1981/82:141, sid 44). Vid en tolkning av lagtexten utifrån de uttalanden om regelns tillämp- ning som redovisats framgår att lagtexten inte kan anses ge stöd för att generellt och rutinmässigt besluta att besökande till en viss anstalt eller an- staltsavdelning skall genomgå ytlig kroppsbesiktning inför besök. En ytlig kroppsbesiktning är en av de mest ingripande åtgärder som Kriminal- vården kan vidta mot en besökare till en intagen. Åtgärden innebär att en besö- kare klär av sig naken inför okända människor i en främmande miljö. Det är viktigt att understryka att en sådan kontroll inte kan påtvingas en enskild. Om besökaren inte accepterar att genomgå kontrollen kan det emellertid resultera i 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D att besöket ställs in, och att framtida besök förenas med villkor om att de ex- empelvis ska vara övervakade. Genom att en anstalt kan vidta dessa åtgärder befinner sig besökaren i en beroendeställning till kriminalvårdspersonalen. Jag har förståelse för om en besökare i en sådan situation kan känna sig mer eller mindre tvingad att acceptera en kroppsbesiktning. Av denna anledning finns det goda skäl för den restriktiva hållning som JK har intagit i det ovannämnda beslutet. Anstalten har tillbakavisat J.B:s uppgifter om att anstalten skulle ha använt sig av ytlig kroppsbesiktning på ett sätt som står i strid med JK:s uttalanden. Ord står mot ord i denna för bedömningen avgörande fråga. Enligt min mening kan inte ytterligare utredning förväntas ändra på detta förhållande. Det saknas skäl för mig att uttala kritik eller vidta någon annan åtgärd med anledning av vad som har framkommit i utredningen. Jag vill även uppehålla mig något vid det förhållandet att anstalten Skän- ninge inte dokumenterar när en besökare har genomgått en ytlig kroppsbesikt- ning. Som jag nämnt är en sådan kontrollåtgärd mycket ingripande. Om åtgär- den och skälen för denna dokumenteras kan det bidra till att ansvarig personal gör klart – såväl för sig själva som för den enskilde – varför en sådan kontroll bedöms nödvändig innan den utförs. Därmed motverkas att kroppsbesiktningar vidtas rutin- eller slumpmässigt. Om åtgärden dokumenteras säkerställer det dessutom att personalen informerar den enskilde om vad kontrollåtgärden in- nebär och konsekvenserna av om han eller hon motsätter sig denna. En ordent- lig dokumentation är därmed även en säkerhet för personalen om det i efterhand skulle uppstå diskussioner om ifall exempelvis besökaren har getts korrekt in- formation i samband med kontrollen. Av dessa skäl anser jag att Kriminalvården bör införa en rutin som innebär att landets anstalter och häkten dokumenterar denna typ av kontrollåtgärder. Tre anstalter har vidtagit åtgärder som saknar lagstöd med postförsändelser till intagna (Dnr 5255-2015) Beslutet i korthet: Kriminalvården, anstalterna Färingsö, och , har tillämpat rutiner som inneburit att anstalterna vidtagit åtgärder med de intagnas postförsändelser. I anstalten Färingsö har personalen skra- pat eller klippt bort frimärken från försändelserna, medan personalen i de övriga två anstalterna har omhändertagit eller kastat de kuvert som försän- delserna skickats i. Rutinerna har det gemensamt att de syftat till att bl.a. hindra de intagna från att få tillgång till otillåtna föremål (narkotika), och att de har tillämpats regelmässigt utan någon bedömning i det enskilda fallet. ChefsJO kritiserar anstalterna för att ha tillämpat rutiner som saknat nöd- vändigt lagstöd. Vidare har det framkommit att anstalterna och återlämnat omhändertagna kuvert i samband med frigivning trots misstanke om att de är preparerade med narkotika. ChefsJO uttalar att Kriminalvården vid sådan K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 misstanke bör anmäla det misstänkta narkotikabrottet till . Om så inte sker riskerar nämligen Kriminalvården att underlätta ett återfall i ett narkotikamissbruk som är ett av myndighetens utpekade uppdrag att bekämpa. Det framstår enligt chefsJO som motsägelsefullt. I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: genomförde inspek- tioner av Kriminalvården, anstalterna Färingsö, och . Med anled- ning av vad som framkom vid dessa inspektioner om anstalternas hantering av brev och vykort till intagna, beslutade jag att utreda frågan inom ramen för ett initiativärende. Uppgifter som antecknats i protokollen från inspektionerna I protokollet från inspektionen av anstalten Färingsö har det antecknats att an- staltsledningen uppgav att frimärken skrapas bort från breven till de intagna.126 I protokollet från anstalten anges att personalen omhändertar kuverten från de intagnas försändelser och att kuverten återlämnas när de intagna lämnar anstalten.127 Den huvudsakliga anledningen till dessa åtgärder uppges vara att undvika att narkotika eller andra droger tas in den vägen. I protokollet från anstalten angavs bl.a. följande under rubriken punkter från de intagna: Samtliga intagna som JO:s medarbetare samtalade med uppgav att alla pri- vata brev är öppnade när de får dem. Kuverten är tejpade och stämplade och de intagna får ”öppna” dem i närvaro av personal. Kuverten får de inte behålla utan de ska slängas i en låda. En intagen uppgav att hon även fått öppna myndighetspost i närvaro av personal. En annan intagen uppgav att hon fått vykort som var försett med en post-it-lapp med upplysning om att kortet hade blivit genomlyst. En intagen uppgav att flera brev som hon skickat, respektive som varit sända till henne, inte har kommit fram. En annan intagen uppgav att det dröjt från det att hon postat brev till dess att de kommit till adressaten, samt att de varit öppnade när denne fått dem.128 Några av dessa frågor togs upp med anstaltsledningen i samband med den av- slutande genomgången och i protokollet antecknades följande under rubriken för hantering av kuvert till privata brev och för vykort: Anstaltsledningen uppgav att intagna inte ska få tillgång till varandras kon- takter. Därför omhändertas kuvert oavsett om det finns adressuppgifter eller ej. De intagna får välja om de vill slänga kuverten eller om de ska förvaras till dess de lämnar anstalten. Vykort som är dubbelklistrade kan vara svåra att granska. Vid misstanke om att de innehåller något otillåtet fattas ett be- slut om omhändertagande. Den intagna får se originalet och får behålla en 126Se s. 10 i protokollet i dnr 440-2015. 127Se s. 13 i protokollet i dnr 441-2015. 128Se s. 10 i protokollet i dnr 1752-2015. 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D Originalet lämnas ut när den intagna lämnar anstalten, även i de fall det finns misstanke om att det innehåller narkotika.129 Kriminalvården förelades att yttra sig över vad som redovisats ovan. I sitt re- missvar anförde Kriminalvården, huvudkontoret, genom chefsjuristen , bl.a. följande: Utredning har inhämtats från anstalterna Färingsö, och . Av utredningen framgår bl.a. följande. Det finns ett reellt problem med narkotikainförsel via preparerade brev till intagna. Anstalten Färingsö har av denna anledning haft som rutin att ta bort frimärken från alla brev från privatpersoner. Detta har skett genom att man har skrapat bort frimärket eller klippt loss det från kuvertet och frimär- ket har därefter kastats. Hanteringen har inte dokumenterats. Anstalten har upphört med denna rutin. När posten tagits emot och kontrollerats delas den ut till de intagna som naturligtvis får all myndighetspost oöppnad. De intagna får i samband med brevutdelningen välja om de vill spara kuvertet eller om det kan slängas. I de allra flesta fall slänger man kuvertet, men är det någon som vill spara det så går det bra. Är det en adress som man vill ha med sig till rummet så klipper man ut den. Vid den dagliga postgranskningen görs en genomlysning av den post som är så tunn att den går att genomlysa. Syftet med genomlysning är att finna otillåtna föremål, substanser i kuvert eller bakom frimärken samt eventuella kontanter. För eventuella kontanter skrivs en kvittens som placeras tillbaka i kuvertet så att den intagna kan se att hon fått kontanter skickade till sig. Kuvertet återförsluts med tejp. Baksidan av kuvertet stämplas med en post- granskningsstämpel där det framgår med stöd av vilken bestämmelse som granskningen gjorts samt vilka tjänstemän som varit närvarande. Stämpeln förses även med datum för granskning. För det fall att kuvertet går att genomlysa, utan anmärkning, lämnas för- sändelsen in till den intagna i oöppnat skick samt med stämpel och datum som ovan. Då det gäller vykort som genomlysts eller visiterats, placeras en post-it med postgranskningsstämpel på så att inte baksidan av kortet ska bli oläsligt. Vid den dagliga postutdelningen finns två alternativ för de intagna, dels att lämna sitt kuvert till personalen som placerar det bland privata ef- fekter i låst effektskåp, dels att lägga det i avsedd behållare för sekretess. Syftet är att de intagna inte ska få tillgång till varandras kontakter och adressuppgifter som kan finnas på kuverten. Det har tidigare förekommit att intagna fått tag på varandras kontakter, då den intagna valt att kasta sitt kuvert i en papperskorg ute på avdelningen. I de fall man inte kan visitera en försändelse tillfredställande, eller då det finns misstanke om otillåtet in- nehåll, så fattas ett beslut om omhändertagande. Den intagna får alltid en 129 Se s. 15 i protokollet i dnr 1752-2015. K R I M I N A L V Å R D 2016/17:JO1 kopia på sin försändelse vare sig det avser brev eller vykort. Original pla- ceras i den intagnas låsta effektskåp och lämnas ut vid frigivningen. Om försändelsen inte kan öppnas på avdelningen placeras den intagna i ett be- söksrum för att där gå igenom posten, t.ex. om det rör sig om en större mängd dokument. På anstalten finns brevlådor försedda med hänglås för intagnas utgående post. efter inlåsning tömmer personalen brevlådan och lägger all utgående post till Postnord som hämtar samtlig utgående post dagen efter . Vid samma tillfälle levererar även Postnord dagens inkommande post till hela anstalten. Postnord hämtar och lämnar post alla vardagar. Post- granskning utförs varje vardag och ordinarie postutlämning sker varje var- dag efter . Anstalten tillbakavisar uppgiften om att utgående brev skulle ha öppnats och skickats iväg igenklistrade. Utgående post granskas mycket sällan och detta har inte skett . Av 5 kap. 1 § fängelselagen (2010:610, FäL) framgår bl.a. att en intagen får ta emot och inneha böcker, tidskrifter och tidningar, dock inte sådana som kan 1. äventyra ordningen eller säkerheten, eller 2. antas motverka den behandling som han eller hon genomgår. I övrigt får en intagen ta emot och inneha de personliga tillhörigheter som är motiverade med hänsyn till att verkställigheten ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Av 5 kap. 2 § FäL framgår att tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha får omhändertas och förvaras för den intagnes räkning. Tillhörigheter som omhändertagits ska lämnas ut till den intagne senast i samband med att han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. Av 7 kap. 7 § FäL framgår att i andra fall än som avses i 6 § får en försändelse till eller från en intagen i anstalt granskas, om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten. Syftet med granskningen ska vara att undersöka om försändelsen innehåller något otillåtet föremål eller är ett led i en pågående eller planerad brottslig verksamhet, ett planerat av- vikande eller något liknande förfarande. Av 7 kap. 8 § FäL framgår att en försändelse som har granskats ska, om inte särskilda skäl talar mot det, lämnas ut till den intagne och senast när han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. Enligt 7 kap. 19 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd [KVFS 2011:1, JO:s anm.] om fängelse (FARK Fängelse) ska en försändelse till eller från en intagen befordras som försändelsen kommer till anstalten, om det är möjligt och försändelsen inte ska granskas. Av 7 kap. 22 § FARK Fängelse framgår att en försändelse till eller från en intagen får granskas genom genomlysning av försändelsen i oöppnat skick, öppnande utan genomläsning av innehållet, eller öppnande och ge- nomläsning av innehållet. En försändelse till eller från en intagen på säker- hetsavdelning ska alltid granskas genom öppning och genomläsning. Om en försändelse har öppnats, ska den förseglas när granskningen är slutförd. Enligt 7 kap. 23 § FARK Fängelse ska granskning av en försändelse till eller från en intagen ske skyndsamt. Efter granskningen ska försändelsen lämnas ut till den intagne om den inte ska omhändertas enligt 5 kap. 2 § eller 8 kap. 8 eller 9 §§ fängelselagen (2010:610) eller hållas kvar enligt 7 kap. 8 § samma lag. Om innehållet i en granskad för- sändelse bedöms kunna vara straffbart i samband med innehav eller sprid- ning eller om det lämnar upplysningar om brott, för vilket fängelse är före- skrivet och som kan antas föranleda annan påföljd än böter, ska Polisen underrättas . 2016/17:JO1 K R I M I N A L V Å R D För att begränsa de skadliga verkningarna ett frihetsberövande medför är det viktigt att intagna kan upprätthålla kontakten med personer utanför an- stalten. Sådan kontakt kan t.ex. ske genom brev eller andra försändelser.