bet · H301JuU21 · 2016-03-11 00:00:00 — Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden om kriminalvård som rör bl.a. frågor om häktning, restriktioner för häktade, återfallsförebyggande arbete, villkorlig frigivning och elektronisk övervakning. Enligt utskottet ska regeringen överväga om personer som är dömda för våldsbrott bör ha en skyldighet att genomgå behandlingsprogram. En vägran att delta i ett sådant program ska få konsekvenser för den intagnes möjligheter att få permission och villkorlig frigivning. Den intagnes medverkan i behandlingsprogram ska vara ett krav för villkorlig frigivning för personer som dömts för grova sexualbrott eller grova brott mot närstående. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden, i första hand med hänvisning till pågående beredningsarbete. Av dessa yrkanden behandlas 13 förenklat, eftersom har behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . I betänkandet finns 16 reservationer (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). Cirka 50 yrkanden i motioner från den allmänna motionstiden . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Våld mot kriminalvårdens personal Motioner som bereds förenklat 1.Häktades rätt till mänsklig kontakt, punkt 1 (V) 2.Förbud mot att placera barn i häkte, punkt 4 (V) 3.Restriktioner för barn i häkte, punkt 5 (KD) 4.Kommuners arbete med avhopparverksamhet, punkt 8 (M) 5.Återfallsförebyggande arbete , punkt 9 (M, C, L, KD) 6.Konfrontation med det begångna brottet, punkt 10 (KD) 7.Kriminalvårdens behandlingsprogram, punkt 11 (M) 8.Medverkan i behandlingsprogram, punkt 12 (S, MP, V) 9.Våld mot kriminalvårdens personal, punkt 13 (M) 10.Radikalisering i anstalter, punkt 14 (M) 11.Utformningen av kriminalvårdsanstalter, punkt 15 (KD) 12.Skärpta regler för de intagnas kommunikation, punkt 16 (KD) 13.Avskaffa villkorlig frigivning, punkt 18 (SD) 14.Elektronisk övervakning, punkt 19 (SD) 15.Elektronisk övervakning, punkt 19 (C, L) 16.Frigivningsförberedelser, punkt 20 (KD) 1.Ändrade regler för villkorlig frigivning, punkt 17 (M, C, L, KD) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 23 (M, C, L, KD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 23 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet förslagspunkt 23 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Häktades rätt till mänsklig kontakt 2015/16:53 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3. Reservation 1 (V) Skärpta krav för häktning 2015/16:3160 av (FP) yrkande 2. 2015/16:3160 av (FP) yrkandena 3–5. Förbud mot att placera barn i häkte 2015/16:53 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 2 (V) Restriktioner för barn i häkte 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 5. Reservation 3 (KD) Särreglering för restriktioner för barn 2015/16:3160 av (FP) yrkande 6. Stärk barnrättsperspektivet i rättsprocessen 2015/16:3160 av (FP) yrkande 1. Kommuners arbete med avhopparverksamhet 2015/16:1486 av och (båda M). Reservation 4 (M) 2015/16:2651 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3. Reservation 5 (M, C, L, KD) Konfrontation med det begångna brottet 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 6. Reservation 6 (KD) 2015/16:2334 av m.fl. (M) yrkande 3. Reservation 7 (M) ställer sig bakom det utskottet anför om att regeringen ska överväga om personer som är dömda för våldsbrott ska ha en skyldighet att genomgå behandlingsprogram. En vägran att delta i ett sådant behandlings program ska få konsekvenser för den intagnes möjligheter att få permission och villkorlig frigivning. Den intagnes medverkan i behandlingsprogram ska vara ett krav för villkorlig frigivning för personer som dömts för grova sexualbrott eller grova brott mot närstående. tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2334 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2015/16:2791 av m.fl. (FP) yrkande 3. Reservation 8 (S, MP, V) Våld mot kriminalvårdens personal 2015/16:2307 av m.fl. (M) yrkande 9. Reservation 9 (M) 2015/16:2307 av m.fl. (M) yrkande 10. Reservation 10 (M) 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 3. Reservation 11 (KD) Skärpta regler för de intagnas kommunikation 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 7. Reservation 12 (KD) Ändrade regler för villkorlig frigivning 2015/16:1768 av och (båda M), 2015/16:2132 av (M) yrkande 1, 2015/16:2335 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 4. 2015/16:1397 av (M) yrkande 1, 2015/16:2834 av och (båda SD) yrkande 3.2 och 2015/16:3075 av (SD) yrkande 3. Reservation 13 (SD) 2015/16:2279 av (KD) yrkandena 1 och 2, 2015/16:2791 av m.fl. (FP) yrkande 4 och 2015/16:2834 av och (båda SD) yrkande 13. Reservation 14 (SD) Reservation 15 (C, L) 2015/16:1191 av (KD) och 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkandena 10 och 12. Reservation 16 (KD) Personer dömda för sexualbrott 2015/16:3168 av (SD) yrkandena 3 och 4. 2015/16:566 av (S). Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (MP), i (S), (S), (M), Arhe Hamednaca (S), (SD), (M), (S), (C), (S), (L), (V), (KD), Lawen Redar (S), (M) och (SD). I betänkandet behandlar utskottet 50 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om kriminalvård. Yrkandena rör bl.a. frågor om häktning, restriktioner för häktade, återfallsförebyggande arbete, villkorlig frigivning och elektronisk övervakning. Yrkandena återfinns i bilaga 1. Av dessa yrkanden behandlas 13 förenklat eftersom har behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . Dessa yrkanden finns i bilaga 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. förbud att placera barn i häkte, lagstadgad rätt till minst två timmars mänsklig kontakt, maximitid för häktning och att en särreglering ska införas när det gäller beslut om restriktioner för unga. Jämför reservationerna 1 (V), 2 (V) och 3 (KD). I motion 2015/16:53 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs att det ska vara förbjudet att placera barn i häkte och att det ska utredas hur alternativet till häkte ska se ut när det gäller barn som är misstänkta för allvarlig brottslighet. I samma motion begärs att regeringen ska återkomma med ett lagförslag som innebär att frihetsberövade barn ska ha rätt till minst två timmars mänsklig kontakt (yrkande 2) och att varje häktad person ska få en lagstadgad rätt till minst två timmars mänsklig kontakt (yrkande 3). I motion 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 5 begärs att restriktioner och isolering ska användas mycket försiktigt när det gäller barn som är häktade för att häktestiden inte ska skada den häktade. I motion 2015/16:3160 av (FP) yrkande 1 begärs att barnrättsperspektivet ska stärkas till att bli den främsta principen i rättsprocessen. Motionären anser även att högre krav ska ställas på att åklagaren ska precisera vilken fara den misstänkte utgör när det kommer till att påverka utredningen, och detta krav på precisering bör skärpas desto längre den misstänkte har varit häktad (yrkande 2). I motionen yrkas även att en maximitid ska införas för häktning av unga och att begreppet synnerliga skäl ska förtydligas (yrkande 3). Vidare yrkas i samma motion att en maximitid ska införas när det gäller häktningstid för vuxna (yrkande 4). I samma motion begärs också att en maximitid för häktning med restriktioner ska införas för vuxna (yrkande 5). Vidare begärs att en särreglering ska införas när det gäller beslut om restriktioner för unga i åldern 15–(yrkande 6). Av 24 kap. 1 § framgår bl.a. följande. Den som på sannolika skäl är misstänkt för ett brott, för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver, får häktas, om det med hänsyn till brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller någon annan omständighet finns risk för att han avviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföring eller straff, genom att undanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning eller fortsätter sin brottsliga verksamhet. Är för brottet inte föreskrivet lindrigare straff än fängelse , ska häktning ske, om det inte är uppenbart, att skäl till häktning saknas. Häktning får ske endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Av 24 kap. 4 § framgår bl.a. följande. Om det på grund av den misstänktes ålder, hälsotillstånd eller någon annan liknande omständighet kan befaras att häktning skulle komma att medföra allvarligt men för den misstänkte, får häktning ske endast om det är uppenbart att betryggande övervakning inte kan ordnas. Detsamma gäller kvinna som har fött så förut att häktning kan befaras medföra allvarlig men för barnet. Vill den misstänkte inte underkasta sig övervakning ska häktning ske. Av 23 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare framgår att den som inte fyllt får häktas endast om det finns synnerliga skäl. Av 24 kap. 5 a § framgår bl.a. följande. Om rätten beslutar att häkta någon, förordnar att någon ska kvarbli i häkte eller medger förlängning av tiden för att väcka åtal, ska den på begäran av åklagaren pröva om den häktades kontakter med omvärlden ska få inskränkas. Tillstånd till sådana restriktioner får meddelas endast om det finns risk för att den misstänkte undanröjer bevis eller på annat sätt försvårar sakens utredning. Om det på grund av senare inträffade omständigheter är nödvändigt, får åklagaren meddela beslut som innebär inskränkningar i den häktades kontakter med omvärlden även om rätten inte har meddelat tillstånd till restriktioner. Har åklagaren meddelat ett sådant beslut ska han eller senast dagen därefter begära rättens prövning enligt första stycket. När en sådan framställan kommit in till rätten, ska rätten så snart det kan ske och senast inom hålla förhandling i frågan. För handläggningen vid rätten gäller vad som är föreskrivet om häktningsförhandling. Av 6 kap. 3 § häkteslagen (2010:611) framgår att frågan om restriktioner prövas av undersökningsledaren eller åklagaren. Ett beslut i en sådan fråga ska omprövas så ofta det finns anledning till det. Enligt motiv (prop. 1997/98:104 s. 34) bör målet vara att restriktioner används i så liten utsträckning och . Regeringen nämner i årets budgetproposition (prop. 2015/16:1 utg.omr. 4 s. 16 f.) att det har riktats återkommande internationell och nationell kritik mot häktnings- och restriktionsanvändningen i . Långa häktningstider, särskilt i kombination med isolering, innebär stora påfrestningar för den häktade. Regeringen avser att vidta åtgärder för att minska användningen av häktning och restriktioner samt för att motverka den isolering som detta leder till: Regeringen har gett (Brå) i uppdrag att genomföra en kartläggning av situationen i häkte, för att öka kunskap om användningen av häkte och restriktioner samt tillämpningen av isoleringsbrytande åtgärder (Ju2015/05662/). Uppdraget ska redovisas . Regeringen har också vid regeringssammanträde gett en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till att minska användningen av häktning och restriktioner (dir. 2015:80). Utredaren ska bl.a. överväga och om det bedöms lämpligt föreslå nya former av straffprocessuella tvångsmedel som alternativ till häktning, överväga och vid behov föreslå tidsfrister för användningen av häktning och restriktioner, identifiera och föreslå åtgärder för att begränsa restriktionsanvändningen och motverka isoleringen av häktade, särskilt fokusera på åtgärder för att begränsa användningen av häktning och restriktioner för barn och andra unga lagöverträdare och lämna fullständiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har även gett Statskontoret i uppdrag att utreda om och i så fall hur hanteringen av forensiska undersökningar kan förändras i syfte att bidra till kortare häktningstider (Ju2015/05664/Å). Statskontoret redovisade uppdraget i rapporten och forensiska undersökningar. Av rapporten framgår att forensiska undersökningar förekommer i av de ärenden där det finns någon häktad. Vidare framgår att häktningstiden förlängs i av fallen med hänvisning till de forensiska undersökningarna. Det exakta sambandet mellan häktningstidernas längd och handläggningstiderna för forensiska undersökningar går däremot inte att fastställa utifrån de data som finns tillgängliga. För att förkorta häktningstiderna är det i första hand relevant att effektivisera hanteringen av forensiska undersökningar i de ärendeslag där häktningstiderna är längst och andelen häktade är störst. Det gäller vålds- och sexualbrott, tillgreppsbrott, narkotikabrott och bedrägeribrott. Statskontoret konstaterar att det finns två kritiska moment i processen som har störst påverkan på häktningstidernas längd. Det ena är att många beställningar av en forensisk undersökning inte är kompletta eller relevanta. De andra rör de interna processerna inom Nationellt forensiskt centrum (NFC) när analyserna ska utföras. I rapporten lämnar Statskontoret förslag på hur beställningarna kan förbättras och hur på hur de interna processerna inom NFC kan effektiviseras. I sitt regleringsbrev fick Kriminalvården i uppdrag att redovisa hur verksamheten har utvecklats bl.a. när det gällde omfattningen av isoleringsbrytande åtgärder för häktade med restriktioner och omfattningen av isoleringsbrytande åtgärder för häktade utan restriktioner. Resultatutvecklingen ska analyseras och kommenteras och väsentliga förändringar ska förklaras. I regleringsbrevet fick Kriminalvården i uppdrag att redovisa hur myndigheten har bemött den kritik och de rekommendationer som riktats mot myndigheten i internationella och nationella granskningar. Vidare anges att Kriminalvården särskilt ska redovisa resultatet av myndighetens arbete med att utveckla och utöka de isoleringsbrytande åtgärderna för klienter i häkte. lämnade en rapport om häktningstider och restriktioner. Rapporten har utarbetats av en arbetsgrupp som fått riksåklagarens uppdrag att överväga hur användningen av restriktioner för häktade kan minskas och hur långa häktningstider kan undvikas. I rapporten lämnas ett antal förslag på dels åtgärder som kan vidtas internt inom åklagarväsendet, dels åtgärder som förutsätter kontakt med utomstående aktörer, alternativ kräver lagändringar. Bland förslagen på åtgärder kan följande nämnas: • Åklagarna bör uppmanas att på olika sätt underlätta för den häktade att ha kontakt med omvärlden. • Åklagarna bör ges vägledning för sina beslut om restriktioner i ett internt styrdokument. Det behövs också utbildningsinsatser. • Skälen för restriktioner bör dokumenteras redan i samband med häktningsframställningen. Den misstänkte och försvararen bör få del av skälen före häktningsförhandlingen, och vid förhandlingen bör åklagaren tydligt motivera varför restriktionerna behövs. Det bör regleras i ett nytt styrdokument. • En anmälningsskyldighet till högre åklagare i de fall förbud mot både samsittning och vistelse i gemensamhet pågår samt vid längre häktningstider bör övervägas. • bör, helst tillsammans med Kriminalvården, verka för att isolering av häktade upphör genom att alla häktade ges en laglig rätt till minst två timmars mänsklig kontakt per dag. • bör samråda med Kriminalvården om att skapa möjlighet till vistelse i gemensamhet för häktade med restriktioner och om att skapa rutiner för mer regelmässiga kontakter mellan åklagare och kriminalvårdstjänsteman i syfte att underlätta den häktades kontakter med omvärlden. beslutade riksåklagaren om nya riktlinjer för åklagarna (RåR 2015:1 Riktlinjer gällande restriktioner och långa häktningstider). Syftet med riktlinjerna är att minska användandet av restriktioner, att ge åklagarna stöd i de risk- och proportionalitetsbedömningar som ska göras samt att bidra till att restriktionsbestämmelserna tillämpas på ett rättsenligt och enhetligt sätt. Av sammanfattningen av riktlinjerna framgår följande: • Det ska i varje enskilt fall ske en noggrann prövning av om det föreligger en beaktansvärd kollusionsrisk (risk för att en misstänkt undanröjer bevis eller på annat sätt hindrar en brottsutredning). • Om det föreligger en beaktansvärd kollusionsrisk ska åklagaren pröva om denna risk, i förhållande till brottets allvar och det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte, i sig motiverar ett frihetsberövande. I de fall kollusionsrisken inte självständigt kan motivera ett frihetsberövande ska inte kollusionsrisk åberopas som häktningsskäl. • Vid beslut om restriktioner ska åklagaren ta ställning till behovet av varje enskild restriktion och göra separata proportionalitetsprövningar, dvs. i varje enskilt fall väga kollusionsrisken och brottets allvar mot det intrång eller men i övrigt som restriktionerna innebär för den misstänkte. • I de fall restriktioner har beslutats ska en fortlöpande omprövning av skälen för de olika restriktionerna ske. Beroende på hur ärendet utvecklar sig kan restriktionsbehovet förändras och det kan finnas skäl både att mildra och att skärpa restriktionerna. överlämnade 2013 rapporten insidan – barn och ungdomar om tillvaron i arrest och häkte till regeringen. Enligt rapporten sattes barn i polisarrest vid 3 052 tillfällen, 120 barn häktades i väntan på rättegång, varav hade någon form av restriktioner. Majoriteten av de frihetsberövade barnen var ensamma på sitt rum under 22 av dygnets . Alla siffror gäller 2011. I rapporten föreslås sammanfattningsvis följande: – Frihetsberövande före rättegång som en sista utväg. – Inför tidsgränser. – Inget barn ska placeras i arrest i dess nuvarande utformning. – Inget barn som misstänks för brott ska isoleras . – Restriktioner ska individualiseras för barn. – Alla barn ska alltid ha tillgång till en offentlig försvarare från det första förhöret. – Inrätta ett oberoende barnombud. Regeringen gav Kriminalvården i uppdrag att genomföra en särskild satsning på åtgärder ägnade att förstärka det återfallsförebyggande arbetet för unga under verkställigheten (Ju2013/4394/). Utgångspunkten är att unga dömda efter verkställigheten ska vara bättre rustade för ett liv utan kriminalitet och missbruk. Satsningen ska bl.a. omfatta ett aktivt motivationsarbete i syfte att förmå den unga att ändra livsstil och lämna kriminella grupperingar. Insatserna ska utgå från de faktorer som har störst betydelse för återfall i brott såsom kriminella värderingar och kriminellt umgänge, men även innefatta åtgärder som bidrar till att förbättra unga dömdas förutsättningar på arbetsmarknaden. Kriminalvården ska redovisa arbetet i årsredovisningarna –2015. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen . Myndigheten ska utöver detta i den form som beslutas i dialog med informera om uppdragets genomförande. Kriminalvården har bett (Brå) att bistå med en enkätundersökning för att utifrån de unga intagnas uppfattning studera i vad mån de åtgärder som Kriminalvården vidtagit för att förbättra de ungas situation kommer de häktade till del och vilken betydelse åtgärderna har för de häktade. Undersökningen syftar till att stödja Kriminalvårdens uppföljning och fortsatta implementering av satsningen. Brå har redovisat uppdraget i promemorian Unga i häkte - De intagnas uppfattning av de insatser som vidtagits för att förbättra situationen för unga i häkte. En knapp tredjedel av de som svarade uppgav att de haft minst mellanmänsklig kontakt , vilket är Kriminalvårdens mål med satsningen. Mer än hälften av de som svarade uppgav att de inte deltagit i någon isoleringsbrytande aktivitet. Av Kriminalvårdens hemsida framgår att myndigheten planerar att låta Brå genomföra en ny enkätundersökning , när genomförandet av satsningarna har kommit längre. I de ovan nämnda riktlinjerna om restriktioner och långa häktningstider (RåR 2015) anges följande om restriktioner för unga: • Åklagare ska ex officio överväga vilka lättnader i restriktioner som kan ges redan i samband med anhållningsbeslutet. • För det fall åklagaren har för avsikt att begära en ungdom häktad bör kontakt tas med försvararen inför häktningsförhandlingen i syfte att ta reda på vem eller vilka den unge önskar ha kontakt med under frihetsberövandet. • Åklagaren bör redan från början särskilt ta ställning till frågan om samsittning. • bör alltid tillåtas att göra obevakade besök. • Åklagaren bör i samband med häktningsförhandlingen på ett tydligt sätt redogöra för varför det är nödvändigt med restriktioner Regeringen har i ett tilläggsdirektiv till (S 2013:08) gett utredningen i uppdrag att även lämna förslag till en lag om inkorporering av i svensk lagstiftning (dir. 2015:17). har sedan ratificeringen av 1990 valt konstaterande av normharmoni och transformering som metod för att införliva i svensk rätt. Konstaterande av normharmoni innebär att gällande rätt anses överensstämma med konventionen. Transformering innebär att i den utsträckning det anses behövligt löpande införa eller ändra svenska bestämmelser så att de överensstämmer med konventionens krav. Ett annat sätt att införliva en konvention är genom inkorporering, vilket innebär att det i lag föreskrivs att bestämmelserna i konventionen ska gälla som lag i . ska redovisa sitt uppdrag i sin helhet . Enligt uppgift från () kommer betänkandet att överlämnas till barn-, äldre- och jämställdhetsministern . Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår bl.a. följande angående isoleringsbrytande åtgärder (s. 22): Ett av häktenas viktigaste uppdrag är att minska intagnas tid i isolering och att motverka de skadliga effekterna till följd av isoleringen. Att öka tiden i gemensamhet och att arbeta med isoleringsbrytande åtgärder är därför ett ständigt närvarande mål i häktesverksamheten. Kriminalvården har tidigare redovisat hur många avdelningar som har nått en viss nivå av genomsnittlig tid i gemensamhet för intagna på häkte. har en ny mätmetod införts som ger en mer heltäckande bild över vad Kriminalvården gör för att bryta isoleringen för intagna på häkte. Som isoleringsbrytande åtgärd menas i detta sammanhang mänsklig kontakt och/eller ett byte av miljö som ger möjlighet till en annan fysisk miljö än bostadsrummet. Mätningen omfattar gemensamhet, samsittning, kontakt med andra (exempelvis personal), rättegång, telefontid på bostadsrum och aktivitet utanför cell. Mätningarna har genomförts under sex enskilda dygn och är ett viktigt led i arbetet att kartlägga och utveckla verksamheten på häkte i syfte att minska de intagnas isolering och eventuella skadeverkningar. Eftersom mätmetoden är ny har inga målsättningar fastslagits . I flera rapporter, bl.a. från och FN, konstateras att personer som inte har någon mänsklig kontakt 22–kan anses vara isolerade. Därför finns det en strävan att uppnå i åtgärdstid . För unga klienter (dvs. en person som vid inskrivning i häkte var ) har Kriminalvården fastställt ett mål på minst med mänsklig kontakt. Det är svårast att bryta isoleringen för intagna som har restriktioner, eftersom de inte får vistas tillsammans med andra intagna. Räknat i genomsnitt på beläggningen har ungefär hälften av de häktade restriktioner. Det är dock viktigt att komma ihåg att de flesta häktade har restriktioner i början av häktningstiden. Kriminalvården har infört en regel som innebär att kontakt ska tas med åklagaren från det att en ung klient kommer in på häkte. Syftet är att börja föra ett resonemang om på vilket sätt man skulle kunna lätta på restriktionerna för just den här personen. Unga intagna har i genomsnitt mer åtgärdstid än övriga intagna och målet för unga med två timmars åtgärdstid uppnås för av unga klienter utan restriktioner. För unga med restriktioner uppnås målet dock endast för en minoritet (). Även om snittet ligger högre för unga nådde inte Kriminalvården ända fram med målsättningen att alla unga ska få/erbjudas minst två timmars mänsklig kontakt . När det gäller insatser för unga framgår bl.a. följande av Kriminalvårdens årsredovisning (s. 40 f.): påbörjades planeringen för att intensifiera och utveckla det återfallsförebyggande arbetet med unga i kriminalvård och våldsamma klienter. Flera åtgärder inleddes också. har ett antal aktiviteter etablerats. Insatser mot adhd-problematik har inletts.