bet · H301SfU16 · 2016-06-15 00:00:00 — I kommittémotion 2015/16:3418 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om lagförslag som ger förutsättningar för en tillfällig paus i flyktingmottagandet till . ska fortsättningsvis ta emot kvotflyktingar och asylsökande som kommer direkt från ett tredjeland. Övriga asylsökande ska enligt motionärerna hänvisas till det land de kom ifrån, vilket i praktiken är eller (direktavvisning). m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2015/16:3414 yrkande 1 ett tillkännagivande om begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den föreslagna lagen ska inte vara tillfällig, utan miniminivåerna för ett svenskt mottagande bör i stället införas permanent i utlänningslagen. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om familjeåterförening för flyktingar och alternativt skyddsbehövande. Enligt motionärerna är familjeåterförening som princip önskvärt, men återföreningen ska ske i hemlandet. Möjligheten att helt stoppa familjeåterförening för flyktingar och alternativt skyddsbehövande bör därför utredas. I motion 2015/16:3415 av och (båda C) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att tidsbegränsade uppehållstillstånd bör vara treåriga och att undantag bör göras för bl.a. barn och barnfamiljer. Kortare tillståndstider medför enligt motionärerna att uppehållstillstånden måste omprövas ofta och att det blir svårare att etablera sig i samhället. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2015/16:3416 yrkande 4 ett tillkännagivande om uppehållstillstånd för övrig skyddsbehövande. Skyddsgrunden övrig skyddsbehövande ska enligt motionärerna vara kvar då konsekvenserna för enskilda individer inte är tillräckligt utredda. Nödvändigheten och proportionaliteten av regeringens förslag att ta bort skyddsgrunden övrig skyddsbehövande ifrågasätts. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör följa upp hur de korta uppehållstillstånden påverkar integrationen. Förslaget med mycket korta tidsbegränsade uppehållstillstånd kommer enligt motionärerna att kraftigt försämra integrationen då nyanlända får svårare att etablera sig på arbetsmarknaden. Tiden för uppehållstillstånd bör i stället vara . I kommittémotion 2015/16:3417 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att tidsbegränsade uppehållstillstånd även för alternativt skyddsbehövande ska gälla . Det är enligt motionärerna rimligt att samtliga tidsbegränsade uppehållstillstånd ska gälla . I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en permanent reglering om tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel för alla skyddskategorier utom kvotflyktingar. Regleringen om tidsbegränsade uppehållstillstånd bör föras in i utlänningslagen och gälla permanent. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att rätten till anhöriginvandring bara ska gälla för de anhöriga som den asylsökande informerat om vid ankomsttillfället. Det ska enligt motionärerna bara vara möjligt att ansöka om anknytning för de anhöriga som har uppgetts i samband med prövningen av uppehållstillståndet. ska ha en långsiktigt hållbar och rättssäker migrationspolitik som värnar asylrätten. Asylrätten är en grundläggande rättighet som är fastställd i internationella konventioner. Om migrationens potential tas till vara ger den enligt utskottet förutsättningar att lätta på försörjningsbördan av en åldrande befolkning genom att det största demografiska trycket på de offentliga finanserna senareläggs. Antalet asylsökande som sökte sig till var rekordhögt, och utmaningarna för det svenska asylsystemet är mycket stora. Utskottet vill framhålla att det inte bara är asylsystemet som utsätts för stora påfrestningar. Även andra centrala samhällsfunktioner utsätts för en mycket stor belastning. Det som särskilt kan lyftas fram är boendesituationen, hälso- och sjukvården, skolan och den sociala välfärden. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har varnat för att viktiga samhällsfunktioner inte klarar av ansträngningen. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder av tillfällig natur för att minska antalet asylsökande till och för att förbättra kapaciteten i asylmottagandet. Fokus ligger nu på att alla, såväl nyanlända som arbetslösa, ska kunna hitta ett arbete och bidra till samhällsbygget. För att skapa ett andrum för svenskt flyktingmottagande i syfte att kraftigt minska antalet asylsökande krävs det bl.a. en jämnare fördelning av asylsökande inom EU. Regelverket i är mer generöst än vad kräver. För att fler asylsökande ska välja att söka asyl i andra medlemsstater bör regelverket tillfälligt anpassas till miniminivån enligt och internationella konventioner. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att utmaningarna för det svenska asylsystemet och andra centrala samhällsfunktioner är mycket stora och att åtgärder måste vidtas. Många personer har fått eller väntas få uppehållstillstånd och ska etablera sig i på ett bra sätt. En jämnare fördelning av asylsökande i EU krävs emellertid, och fler medlemsstater måste ta sitt ansvar. Liksom regeringen anser utskottet att för att fler asylsökande ska välja att söka asyl i andra medlemsstater bör det svenska regelverket anpassas till och internationella konventioners miniminivå. Enligt utskottets mening bör denna anpassning till en miniminivå gälla . Regeringen föreslår att lagen ska gälla , från till . Utskottet noterar att regeringen avser att bedöma behovet av att lagen ska gälla även av giltighetstiden. Eftersom varken eller internationella konventioner kräver att permanent uppehållstillstånd ges till flyktingar eller alternativt skyddsbehövande anser utskottet att tidsbegränsade uppehållstillstånd bör införas tillfälligt och att tillståndstiden bör anpassas på så sätt som regeringen föreslår. Som ett led i anpassningen till och internationella konventioners miniminivå bör enligt utskottet inte reglerna om uppehållstillstånd till skyddskategorin övrig skyddsbehövande tillämpas som den tidsbegränsade lagen gäller. Regeringens förslag medför att även barn, med några undantag, kommer att beviljas tidsbegränsade tillstånd. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att barn är särskilt utsatta och delar även regeringens uppfattning att när det gäller att säkerställa barns rättigheter finns det inte alltid enkla och givna lösningar. Det handlar ytterst om att väga olika intressen mot varandra, och i praktiken kan det innebära att val och prioriteringar måste göras. En jämnare fördelning i EU skapar också bättre förutsättningar för att ge ett bra mottagande av de barn som kommer till . För att de föreslagna bestämmelserna ska få den effekt som krävs instämmer utskottet i regeringens bedömning att lagen bör tillämpas även på ansökningar inkomna före lagens ikraftträdande med undantag för ansökningar från barn och barnfamiljer med registreringsdatum eller tidigare. Utskottet förutsätter att regeringen utvärderar konsekvenserna av det tillfälliga införandet av tidsbegränsade uppehållstillstånd. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottet propositionen i dessa delar och avstyrker motionerna 2015/16:3415 (C) yrkandena 1–3, 2015/16:3412 (V) yrkandena 1 och 2, 2015/16:3416 (L) yrkandena 1, 4 och 5 samt 2015/16:3417 (KD) yrkande 1. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom yrkanden om att huvudregeln i utlänningslagen bör vara tidsbegränsade uppehållstillstånd, att bara familjemedlemmar som den asylsökande informerat om vid ankomsttillfället ska kunna beviljas uppehållstillstånd, utökad möjlighet till direktavvisning eller att familjeåterförening inte ska kunna ske i . Utskottet avstyrker därför motionerna 2015/16:3418 (M) yrkande 1, 2015/16:3414 (SD) yrkandena 1 och 3 samt 2015/16:3417 (KD) yrkandena 2 och 8. När det gäller frågan om vidarebosättning och den s.k. flyktingkvoten vill utskottet framhålla följande. Det är UNHCR som utreder och bedömer vilka som är i behov av en kvotplats och tar ut dem som ska få vidarebosättas. är ett av de ca 25 länder i världen som ställer en årlig flyktingkvot till UNHCR:s förfogande. har tagit ut kvotflyktingar och upprättar ett årligt vidarebosättningsprogram i samarbete med UNHCR. Enligt 5 kap. 2 § UtlL ska uppehållstillstånd ges till en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning), dvs. inom ramen för den s.k. flyktingkvoten. kvot för vidarebosättning motsvarar 1 900 personer. Enligt budgetpropositionen ska fortsätta verka för att alla EU-länder ska öka sin vidarebosättning. enades regeringen, , , och om insatser med anledning av flyktingkrisen (migrationsöverenskommelsen). Bland annat framhölls att mottagande av kvotflyktingar utgör en laglig och trygg väg till . Det skulle också vara ett sätt att avlasta och visa solidaritet med överbelastade länder i konflikters närområde. ska därför successivt öka antalet kvotflyktingar upp till 5 000 personer. Utskottet noterar att det i kommissionens arbetsprogram aviseras ett förslag om ett strukturerat EU-vidarebosättningssystem i syfte att ge skyddsbehövande en säker och laglig väg in i EU. Förslaget förväntas bli presenterat . Utskottet kan konstatera att UNHCR vid uttagning av kvotflyktingar i möjligaste mån försöker beakta om personen har koppling till en viss vidarebosättningsstat; det kan vara fråga om att anhöriga redan finns i landet. UNHCR:s bedömning är emellertid givetvis beroende av tidsplan, utrymme, policy och praxis hos den mottagande staten. Utskottet vill också peka på att UNHCR gör en flyktingstatusbedömning i alla ärenden. Det regeringsbeslut som fattas om vidarebosättning tar sin utgångspunkt i utlänningslagens regler. prioriteras för den svenska flyktingkvoten bl.a. syrier från länder i och . Det finns även s.k. icke öronmärkta platser för akut prövning och överföring av skyddsbehövande från alla delar av världen. Grunden för bedömning av vidarebosättning är således principen om personers skyddsbehov, och prövar, efter förslag från UNHCR, skyddsbehoven individuellt. samråder med UNHCR när det gäller vilka grupper av skyddsbehövande avser att ta emot för vidarebosättning. Utskottet vill med anledning av överenskommelsen om att successivt öka antalet kvotflyktingar upp till 5 000 personer poängtera vikten av att avsteg från rådande ordning med uttagning av kvotflyktingar i UNHCR:s regi inte görs. Med anledning av motionerna 2015/16:3418 (M) yrkande 2, 2015/16:3416 (L) yrkande 6 och 2015/16:3417 (KD) yrkande 11 föreslår utskottet att ställer sig bakom det som utskottet anför om att nuvarande ordning för urval av kvotflyktingar till ska gälla även fortsättningsvis och tillkännager detta för regeringen. Motionerna tillstyrks därmed delvis. Utskottets förslag i korthet bifaller propositionens förslag om tidsbegränsade regler för uppehållstillstånd på grund av anknytning och försörjningskrav. avslår motionsyrkanden om familjeåterförening, uppehållstillstånd på grund av anknytning och försörjningskrav. Jämför reservationerna 10 (C, KD), 11 (C, L, KD) och 12 (C, KD). Enligt 5 kap. 3 § UtlL ska uppehållstillstånd, om inte annat följer av 17–17 b §§, ges till 1. en utlänning som är make eller sambo till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , 2. ett utländskt barn som är ogift och a) har en förälder som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , eller b) har en förälder som är gift eller sambo med någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , 3. ett utländskt barn som är ogift och som har adopterats eller som avses bli adopterat av någon som för adoptionsbeslutet var och är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om barnet inte omfattas av 2 och om adoptionsbeslutet - har meddelats eller avses komma att meddelas av svensk domstol, - gäller i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption eller - gäller i enligt lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, 4. en utlänning som är förälder till ett ogift utländskt barn som är flykting eller annan skyddsbehövande, om barnet vid ankomsten till var skilt från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, eller om barnet lämnats ensamt efter ankomsten, och 5. en utlänning som är förälder till ett ogift utländskt barn som är flykting eller annan skyddsbehövande, eller en annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, om utlänningen befinner sig i och beslutet om hans eller hennes asylansökan fattas i samband med beslutet om barnets asylansökan. Enligt 5 kap. 3 § tredje stycket UtlL ska uppehållstillstånd i dessa fall gälla . Uppehållstillstånd som beviljas ett ogift barn enligt första stycket 2 b ska gälla som förälderns uppehållstillstånd. Om ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas en utlänning som med stöd av första stycket 1, 2, 4 eller 5 har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning till en skyddsbehövande, ska det nya tillståndet gälla , om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Enligt 5 kap. 3 a § UtlL får uppehållstillstånd ges till bl.a. en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om förhållandet framstår som seriöst och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges. Uppehållstillstånd kan också ges till en utlänning som på annat sätt är nära anhörig till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om de har ingått i samma hushåll och det finns ett särskilt beroendeförhållande mellan dem som fanns redan i hemlandet. Uppehållstillstånd för en anknytningspersons make eller sambo och för ett ogift barn till anknytningspersonens make eller sambo får enligt 5 kap. 17 a § andra stycket 3 UtlL vägras om någon av makarna eller samborna är . Som huvudregel gäller enligt 5 kap. 3 b § UtlL att uppehållstillstånd på grund av anknytning till en person får beviljas endast om den person som utlänningen åberopar anknytning till kan försörja sig och har en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. Enligt 5 kap. 3 c § gäller inte försörjningskravet om den person som utlänningen åberopar anknytning till är 1. ett barn 2. medborgare i , annan EES-stat eller 3. en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller förklarats vara flykting 4. en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning) 5. en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande eller har förklarats vara alternativt skyddsbehövande, eller 6. en utlänning som har permanent uppehållstillstånd och som har vistats i med uppehållstillstånd för bosättning . Försörjningskravet gäller inte heller om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Det gäller inte heller om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet (5 kap. 3 d § UtlL). Undantag från försörjningskravet får dessutom medges helt eller delvis om det finns särskilda skäl (5 kap. 3 e § UtlL). Utlänningslagens bestämmelser om när uppehållstillstånd får beviljas på grund av anknytning till en person i medger enligt propositionen att uppehållstillstånd beviljas i fler fall än vad som krävs enligt bl.a. direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening (familjeåterföreningsdirektivet). Med utgångspunkten att de svenska reglerna tillfälligt ska anpassas till miniminivån enligt och internationella konventioner anser regeringen att det finns anledning att tillfälligt begränsa även möjligheten att beviljas uppehållstillstånd på grund av anknytning till någon i . När det gäller en flykting vars uppehållstillstånd har tidsbegränsats enligt den tidsbegränsade lagen torde han eller hon enligt regeringen i regel anses ha välgrundade utsikter att beviljas ett permanent uppehållstillstånd eftersom skyddsskälen som regel kvarstår . Begränsningarna av möjligheten att få permanent uppehållstillstånd kommer dessutom att upphöra när den tidsbegränsade lagen upphör. Av Migrationsöverdomstolens avgörande i MIG 2007:29 framgår att en flykting med tidsbegränsat uppehållstillstånd kan vara en anknytningsperson enligt 5 kap. 3 § UtlL och att uppehållstillstånd på grund av anknytning då kan beviljas en make eller en sambo eller ett barn trots att anknytningspersonen inte beviljats permanent uppehållstillstånd. För att leva upp till kraven i familjeåterföreningsdirektivet föreslår regeringen att uppehållstillstånd ska få beviljas flyktingens make, sambo, ogifta barn samt ogifta barn till flyktingens make eller sambo under förutsättning att flyktingen bedöms ha välgrundade utsikter att beviljas permanent uppehållstillstånd. Att en utlänning som är förälder till ett ensamkommande barn som är flykting som huvudregel har rätt till uppehållstillstånd följer enligt regeringen av 5 kap. 3 § första stycket 4 UtlL. Detta kommer enligt regeringen att gälla även när det ensamkommande barnet har beviljats ett uppehållstillstånd som tidsbegränsats enligt den tidsbegränsade lagen. Giltighetstiden för uppehållstillståndet ska gälla som föreslås gälla för anknytningspersonens uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd för anknytningspersonens make eller sambo och för ett ogift barn till anknytningspersonens make eller sambo får enligt 5 kap. 17 a § andra stycket 3 UtlL vägras om någon av makarna eller samborna är . Enligt familjeåterföreningsdirektivet får medlemsstater uppställa krav på att parterna ska ha uppnått en viss lägsta ålder, högst . Som ett led i anpassningen av de svenska reglerna bör åldersgränsen enligt regeringen höjas till maximala . Familjeåterföreningsdirektivet uppställer inte något krav på att det ska finnas en möjlighet att få uppehållstillstånd för s.k. nyetablerade förhållanden som regleras i 5 kap. 3 a § UtlL. I syfte att anpassa de svenska reglerna till miniminivån enligt och internationella konventioner bör enligt regeringen uppehållstillstånd inte kunna beviljas för en nyetablerad relation till en flykting med tidsbegränsat uppehållstillstånd. När det gäller alternativt skyddsbehövande anges i propositionen att familjeåterföreningsdirektivet inte är tillämpligt. För att tillfälligt anpassa de svenska reglerna till miniminivån enligt och internationella konventioner bör enligt regeringen uppehållstillstånd på grund av anknytning enligt 5 kap. 3 § första stycket 1–4 eller 3 a § UtlL inte kunna beviljas om den person som utlänningen åberopar anknytning till är en alternativt skyddsbehövande som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt den tidsbegränsade lagen. För alternativt skyddsbehövande som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd bör dock enligt regeringen samma rätt till familjeåterförening som för flyktingar gälla, om ansökan om uppehållstillstånd registrerats hos med registreringsdatum . Uppehållstillstånd på grund av anknytning till den alternativt skyddsbehövande bör i dessa fall kunna beviljas en make, en sambo eller ett omyndigt barn under samma förutsättningar som föreslås gälla om anknytningspersonen är en flykting som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt den tidsbegränsade lagen. Det är även rimligt att ett barn som har kommit till utan sin familj och som har fått sin ansökan om uppehållstillstånd registrerad får möjlighet att återförenas med sin familj enligt 5 kap. 3 § första stycket 4 UtlL även om han eller hon beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande med stöd av den tidsbegränsade lagen. Rätten till familjeåterförening i familjeåterföreningsdirektivet ska tolkas i ljuset av europeiska konventionen av om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. I propositionen anges att den tidsbegränsade lagen med begränsningar av rätten till familjeåterförening endast ska gälla . Med hänsyn till de stora påfrestningar som det svenska asylsystemet och andra centrala samhällsfunktioner har utsatts för till följd av det stora antalet asylsökande anser regeringen att det är förenligt med att låta familjeåterförening anstå . Regeringens förslag innebär att rätten till familjeåterförening begränsas i större utsträckning för alternativt skyddsbehövande än för flyktingar. Flyktingar har i allmänhet skyddsskäl som varar än alternativt skyddsbehövande, eftersom de har individuella skyddsskäl, och regeringen anser därför att förslaget inte kan anses diskriminerande. Enligt regeringen kan det inte uteslutas att det i undantagsfall kan finnas sådana omständigheter att en fördröjning av rätten till familjeåterförening skulle kunna anses strida mot svenska konventionsåtaganden. Därför föreslår regeringen att det införs en bestämmelse som gör det möjligt att bevilja uppehållstillstånd på grund av anknytning i sådana undantagsfall. Bestämmelsen innebär att en individuell prövning av rätten till familjeåterförening ska göras i varje enskilt fall. De svenska reglerna om försörjningskrav är i flera avseenden mer förmånliga än vad kräver. Vad gäller försörjningskrav föreslår regeringen därför att huvudregeln ska vara att anknytningspersonen kan försörja sig själv och den anhörige samt ha en bostad av tillräcklig standard och storlek. Om den person som utlänningen åberopar anknytning till har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skyddsbehövande eller förklarats vara flykting eller alternativt skyddsbehövande gäller emellertid försörjningskravet endast om ansökan om uppehållstillstånd görs senare än efter att den person som utlänningen åberopar anknytning till har beviljats uppehållstillstånd, eller om familjeåterförening är möjlig i ett land utanför EU som familjen har en särskild anknytning till, eller om utlänningen och den person som utlänningen åberopar anknytning till inte har sammanbott utomlands och det inte heller på annat sätt står klart att förhållandet är väl etablerat. Enligt regeringen kan barn av naturliga skäl inte jämställas med vuxna när det gäller krav på försörjning. Även i den tidsbegränsade lagen bör därför ett undantag från försörjningskravet gälla om anknytningspersonen är ett barn. Undantag från huvudregeln ska vidare kunna göras i fall då detta framstår som olämpligt eller då ett försörjningskrav står i strid med eller internationella konventioner. och (båda C) begär i motion 2015/16:3415 yrkande 4 ett tillkännagivande om att försörjningskravet vid anhöriginvandring ska utformas i enlighet med den migrationspolitiska uppgörelsen . Bara svenska medborgare, medborgare i en annan EES-stat eller samt personer som varit bosatta i bör omfattas av det utökade försörjningskravet. Utökningen av försörjningskravet bör vidare bara gälla nyetablerade relationer. I kommittémotion 2015/16:3416 av m.fl. (L) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att framför allt barnfamiljer ska ha fortsatt rätt till familjeåterförening även vid tidsbegränsade uppehållstillstånd och oavsett på vilken grund uppehållstillståndet har beviljats. I kommittémotion 2015/16:3417 av m.fl. (KD) yrkande 7 begärs att ska avslå förslaget om att inskränka rätten till uppehållstillstånd på grund av anknytning till en flykting eller alternativt skyddsbehövande med tidsbegränsat uppehållstillstånd. Enligt motionärerna ska familjer fortsatt kunna återförenas. I yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att försörjningskravet i enlighet med migrationsöverenskommelsen endast bör utvidgas för kategorierna svenska medborgare, medborgare i annan EES-stat eller samt de som bott i . Utvidgningen av försörjningskravet bör vidare enligt motionärerna bara gälla nyetablerade relationer.