bet · H301FiU34 · 2016-05-23 00:00:00 — Den kostnaden är dock temporär och kostnaden av att resolution inte går att genomföra, eventuellt med konsekvenser för den finansiella stabiliteten, är hög. Om taket inte höjs och bidraget från insättningsgarantin i resolution begränsas av taket så är det inte reglerat hur underskottet ska hanteras. Om institutet får bära dessa kostnader skulle det medföra att insättarna skyddas på andra borgenärers bekostnad. Om det inte finns några återstående nedskrivningsbara skulder skulle det dessutom innebära att kapitalbristen i företaget inte kommer att kunna lösas. Den rimliga tolkningen är i stället att finansieringen måste komma från en extern källa. Resolutionsreserven får tas i anspråk om villkoren för att få använda det finansieringsarrangemanget för förlusttäckning är uppfyllda. Om villkoren däremot inte är uppfyllda, måste finansieringen komma från ett annat håll för att resolution ska kunna genomföras utan skada för insättarna. Eftersom krishanteringsdirektivet inte anger hur detta ska gå till kan sannolikt enbart statliga stödåtgärder komma ifråga. Dessa måste i vanlig ordning prövas mot . Konsekvenser för berörda institut Förslagen kommer att påverka sådana institut som tar emot insättningar som omfattas av insättningsgarantin och således inte samtliga institut som är anslutna till insättningsgarantin. Enligt uppgifter från omfattade insättningsgarantin 135 institut i , varav 39 bankaktiebolag, 37 kreditmarknadsbolag, 48 sparbanker, 2 medlemsbanker, 5 utländska bankfilialer och 4 värdepappersbolag. Av de insatta medlen återfinns på konton i de fyra storbankerna. Övriga bankaktiebolag och fristående sparbanker har av kundernas insatta medel, resterande av insättningarna återfinns därmed inom kategorierna medlemsbanker, utländska bankfilialer och värdepappersbolag. Administrativa och övriga kostnader Enligt förslagen införs en skyldighet för medlemsstaterna att utöver det befintliga högsta ersättningsbeloppet om också säkerställa att garantin täcker ett belopp utöver den högsta ersättningsnivån om insättningarna är hänförliga till vissa transaktioner, ett s.k. tilläggsbelopp. I likhet med det befintliga högsta ersättningsbeloppet kommer även tilläggsbeloppet att finansieras via institutens avgifter till insättningsgarantin och det innebär att kostnaden (dvs. avgiften) för institutens garanti kan förväntas stiga. Även de administrativa kostnaderna relaterade till beräkningen av avgifternas storlek kan komma att öka något. Det är enligt regeringen svårt att göra en exakt bedömning av de ökade administrativa kostnaderna eftersom omfattningen av dessa är direkt avhängiga av befintliga it-system och rutiner som redan finns hos instituten. Förändringarna av insättningsgarantin bedöms enligt regeringen inte vara så stora att de kan förväntas medföra omfattande kostnader för instituten. Förslaget om ersättningsbelopp för svenska instituts filialer i EES bedöms inte heller ha några negativa effekter för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Bestämmelsen bidrar dock till ökad konkurrensneutralitet på den inre europeiska marknaden, vilket därmed även bidrar till en bättre överensstämmelse med insättningsgarantidirektivets syfte. Vidare skapas ökad harmonisering mellan det skydd den svenska insättningsgarantin erbjuder och skyddet i de värdländer där verkar genom filial. Förslaget om insättningsgarantins tak för bidrag i resolution bedöms inte heller ha några negativa effekter för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Förändringarna bedöms inte heller i övrigt ge några internationella konkurrensnackdelar för de . Förslaget bör enligt regeringens bedömning inte innebära vare sig positiva eller negativa effekter på konkurrensförhållandena mellan svenska aktörer eller mellan svenska och europeiska aktörer. Någon särskild hänsyn har inte tagits till mindre företag i det omarbetade insättningsgarantidirektivet. De mindre företag som omfattas av direktivet och förslaget kan dock anses ha en konkurrensfördel gentemot mindre företag som inte omfattas av insättningsgarantin genom att de kan använda det förhållandet i sin marknadsföring. Konsekvenser för myndigheter och domstolar Förslaget i propositionen innebär att garantimyndigheten () bl.a. ska betala ut ersättning till insättare snabbare än tidigare, beräkna och ta ut riskbaserade avgifter och i övrigt möta de nya krav som ställs vad gäller information till insättare samt stresstester. Regeringen bedömer att det arbetet kan rymmas inom befintliga anslag. ansvar ökar också något genom förslagen bl.a. vad gäller möjligheten och behovet av att ta ut extra avgifter. Regeringen bedömer att uppgifterna kan rymmas inom befintligt anslag. Enligt regeringens mening bör förslagen inte innebära någon nämnvärd ökning av antalet mål i domstolarna. De budgetära konsekvenserna bedöms därmed kunna hanteras inom befintliga budgetramar. Sammantaget anser regeringen att förslagen inte kommer att medföra några kostnadskonsekvenser för vare sig myndigheter eller domstolar. Det har inte väckts någon motion som går emot regeringens lagförslag. Utskottet bedömer att förslagen i propositionen innebär att svensk lagstiftning på ett ändamålsenligt sätt anpassas till det aktuella direktivet. Utskottet anser därför att bör anta lagförslagen. har i en skrivelse till utskottet anfört att omfattningen av den svenska insättningsgarantin bör vidgas så att den även ska kunna omfatta insättningar på konton i filialer till inom EES. Detta bör enligt bankföreningen gälla under förutsättning att en sådan insättning skulle ha omfattats av garantin i det landet om insättningen funnits på ett konto i ett inhemskt institut. Utskottet har varit i kontakt med som uppger att den frågan bereds inom . Utskottet övergår nu till att behandla den följdmotion som innehåller två yrkanden om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om beräkning av avgiftsuttag och storlek på tilläggsbelopp Jämför reservation (V). I kommittémotion 2015/16:3376 av m.fl. (V) anförs att ska ge regeringen till känna dels att begränsningen av det sammanlagda avgiftsuttaget bör tas bort och ersättas med ett golv för varje bank och systemet som helhet under vilket avgiftsuttaget inte får sjunka, dels att det högre ersättningsbeloppet bör sättas till . Till stöd för sina yrkanden anför motionärerna att välkomnar stora delar av innehållet i propositionen och länge har drivit frågan om att de avgifter som instituten betalar in ska vara riskdifferentierade. Förslaget i propositionen innebär att den årliga avgiften ska baseras på institutens insättningar vid utgången av närmast föregående år, till den del insättningarna omfattas av garantin, och risknivå. Det årliga sammanlagda avgiftsuttaget ska enligt förslaget begränsas till av de garanterade insättningarna. Motionärerna håller med och som i sina remissvar pekar på att denna begränsning innebär att avgiften endast tar hänsyn till den relativa risknivån mellan de enskilda instituten utan att beakta hur risker i systemet som helhet kan förändras. Även har invändningar. Begränsningen avseende det sammanlagda avgiftsuttaget bör enligt tas bort och ersättas med ett golv för varje bank och system som helhet under vilka avgiftsuttaget inte får sjunka. Direktivet möjliggör att medlemsstaterna får garantera ett högre ersättningsbelopp för vissa insättningar . Insättningarna ska ha sin grund i försäljning av privatbostad eller vissa andra särskilt angivna livshändelser. Regeringen föreslår i propositionen att detta tilläggsbelopp sätts till . menar att beloppet är för högt och att det i stället bör sättas till . Motionärerna anför att skälen för att ha ett system med insättningsgarantier är dels att skydda vanliga människors lönekonton och besparingar vid en banks konkurs, dels att skapa stabilitet i det finansiella systemet. Banker är känsliga för risken för uttagsanstormningar. Insättningsgarantier kan dock också verka i destabiliserande riktning för det finansiella systemet. Om det inte fanns någon insättningsgaranti skulle kunder förmodligen vara mer restriktiva med att placera sina pengar i banker och finansiella instrument med hög risk. En insättningsgaranti kan därmed bidra till ett ökat risktagande i den finansiella sektorn. Vid utformningen av ett insättningsgarantisystem får man därför väga fördelarna mot nackdelarna. Utskottet har ställt sig bakom regeringens lagförslag. Enligt utskottet saknas det skäl för sådana tillkännagivanden som begärs i motionen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Avgiftsuttag och tilläggsbelopp, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3376 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2. välkomnar stora delar av innehållet i propositionen och har länge drivit frågan om att de avgifter som instituten betalar in ska vara riskdifferentierade. Förslaget i propositionen innebär att den årliga avgiften ska baseras på institutens insättningar vid utgången av närmast föregående år, om insättningarna omfattas av garantin, och risknivå. Det årliga sammanlagda avgiftsuttaget ska enligt förslaget begränsas till av de garanterade insättningarna. Jag anser, precis som och gör i sina remissvar, att denna begränsning innebär att avgiften endast tar hänsyn till den relativa risknivån mellan de enskilda instituten utan att beakta hur risker i systemet som helhet kan förändras. Även har liknande invändningar. Begränsningen av det sammanlagda avgiftsuttaget bör enligt tas bort och ersättas med ett golv för varje bank och för systemet som helhet under vilka avgiftsuttaget inte får sjunka. Direktivet gör det möjligt för medlemsstaterna att garantera ett högre ersättningsbelopp för vissa insättningar . Insättningarna ska ha sin grund i försäljning av privatbostad eller vissa andra särskilt angivna livshändelser. Regeringen föreslår i propositionen att detta tilläggsbelopp sätts till . menar att beloppet är för högt och att det i stället bör sättas till . Skälen för att ha ett system med insättningsgarantier är dels att skydda vanliga människors lönekonton och besparingar vid en banks konkurs, dels att skapa stabilitet i det finansiella systemet. Banker är känsliga för risken för uttagsanstormningar. Insättningsgarantier kan dock också verka i destabiliserande riktning för det finansiella systemet. Om det inte fanns någon insättningsgaranti skulle kunderna förmodligen vara mer restriktiva med att placera sina pengar i banker och finansiella instrument med hög risk. En insättningsgaranti kan därmed bidra till ett ökat risktagande i den finansiella sektorn. Vid utformningen av ett insättningsgarantisystem får man därför väga fördelarna mot nackdelarna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:106 Förstärkt insättningsgaranti: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2015:1016) om resolution. 2015/16:3376 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att begränsningen av det sammanlagda avgiftsuttaget bör tas bort och ersättas med ett golv för varje bank och systemet som helhet under vilket avgiftsuttaget inte får sjunka och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det högre ersättningsbeloppet bör sättas till och tillkännager detta för regeringen. [1] och rådets direktiv /49/EU av om insättningsgarantisystem (omarbetning). [2] Prop. 2008/09:49 Utvidgning av insättningsgarantin, bet. 2008/09:FiU14, rskr. 2008/09:16. [3] och rådets direktiv /14/EG av om ändring av direktiv /19/EG om system för garanti av insättningar, vad gäller täckningsnivån och utbetalningsfristen. [4] Prop. 2010/11:23 Ändring av insättningsgarantins täckningsbelopp, bet. 2010/11:FiU18, rskr. 2010/11:57. [5] Prop. 2010/11:109 Ändringar av insättningsgarantin, bet. 2010/11:FiU41, rskr. 2010/11:296. [6] och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012. [7] Prop. 2015/16:5 Genomförande av krishanteringsdirektivet (SFS 2015:1026). Vi ska nu debattera den insättningsgaranti som finns för att människor ska känna sig säkra och trygga när de sätter in sina pengar på en bank i stället för att gömma dem i madrassen. Anledningen till att jag ville ha debatt är att jag tycker att utskottets majoritet inte svarar på de invändningar som vi i har mot det förslag som ligger på bordet. De frågorna hoppas jag få svar på i dagens debatt. Det finns i grunden två skäl till att ha system med insättningsgaranti. Det första skälet är att skydda vanliga människors lönekonton och besparingar i händelse av att en bank skulle gå i konkurs. Det andra skälet är att skapa stabilitet i det finansiella systemet. Ingen bank, vare sig om den har en stark finansiell ställning eller befinner sig i trångmål, har tillräckligt mycket pengar att betala ut om alla kunder skulle vilja ta ut sina insättningar. Så ser inte vårt banksystem ut, och därför är bankerna känsliga för risken för uttagsanstormningar om insättarna inte tror att deras pengar är säkra och försöker ta ut alla sina insättningar . Detta är en stor systemrisk för hela det finansiella systemet som allvarligt kan påverka hela vår ekonomi. För att minska denna risk har länder infört insättningsgarantier som garanterar insättarna pengar upp till en viss nivå om banken skulle stängas eller gå i konkurs. kan man tänka sig att insättningsgarantier också har en aspekt som kan verka i destabiliserande riktning i det finansiella systemet. Om det inte fanns någon insättningsgaranti skulle förmodligen kunderna tänka efter både en och två gånger och vara mer försiktiga med att placera sina pengar i banker med hög risk. En insättningsgaranti kan således bidra till ökat risktagande i den finansiella sektorn. Vid utformningen av ett insättningsgarantisystem måste man således väga fördelar mot nackdelar med garantin. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Förstärkt insättnings-garanti Insättningsgaranti är i grunden något mycket bra. Den skyddar den som sparar sina slantar om banken skulle gå i konkurs. har vi sett hur insättningsgarantin har förändrats ganska mycket. Från att det var max som skyddades höjdes beloppet till , och i och med dagens beslut blir det en EU-standard som i innebär att skyddas. är det också en garanti att bankerna får en säkerhet - en garanti om att staten går in och täcker upp om allt går åt helvete för banken. Det gör att banken kan ta större risker när de vet att staten står med . är i grunden positivt till förslagen i propositionen men lyfter fram några invändningar. Risken med förslaget är att den avgift som bankerna ska betala endast tar hänsyn till den relativa risknivån mellan olika banker utan att beakta risker i systemet som helhet och att de kan förändras . Det har gjort att såväl som Riksgälden och har haft invändningar mot förslaget, men dem har varken regeringen eller riksdagsmajoriteten lyssnat på. Utöver det möjliggör EU-direktivet att får garantera ett högre ersättningsbelopp, alltså mer än , för vissa insättningar som har sin grund till exempel i försäljning av privatbostad eller vissa andra särskilt angivna livshändelser. Regeringen föreslår i propositionen att detta tilläggsbelopp sätts till , alltså lite drygt fem gånger högre än för övriga insättningar. menar att det föreslagna högre ersättningsbeloppet på är för högt och att det i stället bör sättas till 3 ½ . Jag yrkar bifall till reservation under punkt 2, och under punkt 1 yrkar jag bifall till förslaget i propositionen. Jag vill inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Detta betänkande är ett av de förslag som har och kommer att ha att behandla vad gäller EU:s bankunion och anpassning av svenska regler till EU:s dito. har detta inneburit en betydande skärpning av regelverket för banker och finansinstitut. Ett bra exempel på detta är krishanteringsdirektivet, som implementerades i svensk lag i början av detta år. Det kan med fog sägas att detta var ett av de mer omfattande regelverk som det beslutats om under detta och kanske till och med . Den förstärkta insättningsgarantin är ytterligare en komponent för att få en mer robust och trovärdig finansmarknad i hela EU. I EU:s bankunion ingår samtliga euroländer. För länder utanför eurozonen är det möjligt att ansluta sig nu eller . Den svenska ståndpunkten är att vi inte kommer att bli medlemmar men att vi kan bli medlemmar om vi upplever att detta skulle gynna oss och vårt finansiella system. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Förstärkt insättnings-garanti Vissa åtgärder är viktiga för hela EU:s finansmarknad. Två av dem är krishanteringsdirektivet och insättningsgarantin. Det finns några till. Insättningsgarantin har funnits i i och tillkom för att förhindra finansiell instabilitet. När en bank har visat sig ha stora ekonomiska problem och till och med varit på väg in i konkurs har det lett till att bankkunder ibland i panik tagit ut sina sparpengar, vilket har skapat ekonomisk instabilitet och ibland även inneburit att konkurs har varit den enda lösningen. Egentligen är detta rent lagstiftningsmässigt relativt enkelt och består av två delar. För det första handlar det om vilka regler som ska gälla för banker och andra finansinstitut när det gäller att finansiera insättningsgarantin. För det andra handlar det om hur mycket den enskilda bankkunden maximalt kan erhålla från garantin. Insättningsgarantin finns som sagt i , och har den varit max . Det nya systemet skulle innebära att garantin i normalfallet blir max och i särskilda fall max . Det senare kan ske om det föreligger särskilda omständigheter, till exempel avyttring av privatbostad, arbetslöshet, sjukdom och utbetalning av försäkringsersättning för skadestånd vid brott. Det handlar alltså om extraordinära situationer i livet och är ingen huvudregel. Varje finansinstitut ska inbetala en årlig avgift till garantimyndigheten. Avgiften ska baseras på insättningen vid utgången av föregående år och den av insättningarna som omfattas av insättningsgarantin. De här avgifterna ska ta hänsyn till risknivån i respektive finansinstitut, och institutens sammanlagda avgift ska uppgå till av insättningarna. Det här kan låta lite krångligt, och det är det väl i och för sig också. Det finns ett tak på det här för alla finansinstitut, men det finns alltså inget golv när det gäller det enskilda institutet, och det finns vidare vissa regler som kan tillämpas till exempel om avgifterna inte är tillräckliga för att kunna utbetala garantin. I detta betänkande finns en reservation som anför att man inte ska tillämpa reglerna om avgifter enligt det som propositionen föreslår. Man vill i stället ha ett golv som fastställs för varje institut. Vidare vill man i reservationen inte ha 5 miljoner i den högre nivån, utan man vill minska detta till 3 ½ . När det gäller avgifterna har regeringen valt denna form och menar att detta ger en transparens och tydlighet. När det gäller förslaget om det förhöjda beloppet är reservationens motiv oerhört tunna. Det är obegripligt att den som har blivit sjuk, arbetslös, sålt en bostad eller fått ut ett belopp från till exempel en försäkring inte ska betraktas som en vanlig löntagare. Det tycker vi är en väldigt konstig uppfattning. Vi menar tvärtom att det är viktigt att man ska kunna skyddas även om man har hamnat i en sådan situation. Man kanske har planerat någonting för de här pengarna, till exempel att betala av på skulder som man har. Det kanske är därför man har valt att sälja sin bostad. Man kanske väntar på pengarna för att kunna betala av någonting som man annars inte skulle ha betalat av. Det är en fullständigt obegriplig ståndpunkt, och vi tar bestämt avstånd från denna reservation. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Förstärkt insättnings-garanti Jag ska också svara på frågan om det här med instabiliteten. Det är väldigt svårt att förstå att bankgarantin i sig skulle kunna öka den finansiella instabiliteten. Jag förstår ärligt talat inte det argumentet, och det är väldigt svårt att svara på frågor som man egentligen inte förstår. När det gäller nivån på avgiften är det varken Riksgälden eller som bestämmer eller vägleder eller när det gäller hur man ska sätta reglerna på finansmarknaden. tar till brösttoner kring beloppet. Jag tycker egentligen att man måste vända på det, för det är det som vi försöker påpeka i vår reservation: Det finns balanser som vi måste väga av. Det finns risker för den enskilda insättaren att sätta in pengarna på banken, och där går staten in och skyddar för att öka stabiliteten i det finansiella systemet. Men det finns också en risk för staten att bankerna inte sköter sig, vilket kan göra att människor blir oroliga och att alla tar ut sina pengar . Om alla 9 miljoner invånare tar ut sina på kontot - vilket i och för sig inte alla har, men om de tar ut maxbeloppet - blir det en stor risk och påfrestning. Särskilt om några skulle ha möjligheten att ta ut så pass mycket som blir påfrestningarna på en enskild bank väldigt stora. Staten tar stora risker, för det handlar om stora belopp. Därför måste man väga av det här. Jag tycker inte att det finns någon självklarhet i att 5 miljoner eller 3 ½ miljoner är rätt, men vi måste faktiskt väga av statens risker någonstans, . Det tycker jag inte man behöver ta till sådana brösttoner för. Det vi pekar på är att det finns risker i systemet som helhet. Över tid kan bankernas situation förändras, och då finns det ingen vetenskap i att av den totala insättningsgarantin är det som gör att man kommer att kunna vara perfekt i sin ansats när det gäller hur mycket pengar bankerna ska betala in i systemet. Detta gör att vi behöver kunna behandla banker lite olika beroende på vilka risker de tar. Problemet är att regeringen inte ser bankerna som risker. Man ser inte vilka miljardvinster bankerna gör i sådan utsträckning att man vågar beskatta dem riktigt, riktigt hårt, utan har fått trycka igenom en bankskatt genom förhandlingar med regeringen. Man vill inte ens att bankerna ska delas så att investmentverksamheten och den risktagande verksamheten skiljs från spararnas konton. Det gör mig orolig, och det är därför jag tycker att den här reservationen är bra. Det kanske är så att inte var här när vi hade åtminstone två, om inte tre, debatter om just riskerna i olika typer av finansinstitut. Det diskuterades ganska ordentligt. Då diskuterade vi verkligen hur man skulle hantera just banker och hela finansmarknaden, nämligen i krishanteringsdirektivet. var inte med i den debatten, utan det var från och jag som satt här och debatterade detta. Jag kan säga så här: Det där är ett jättebra argument, . Man samarbetar om budget, och då måste man säga att det här var vårt förslag och det där var inte ert förslag - bla bla. Jag tycker ärligt talat att det är bjäbb och en massa tjafsande från i det avseendet. Är vi överens så är vi överens! kan man ta åt sig äran av att ha gjort någonting men inte varje gång. Det är inte så att man har fått "trycka igenom" någon bankskatt, utan detta var man ganska överens om. Den där korkade argumentationen är därför ganska ineffektiv.