· H301UU13 · 2016-06-09 13:35:45 — Jag vill börja med att yrka bifall till reservation i betänkandet. Vi ska nu debattera ett betänkande som behandlar redogörelsen från delegation vid . Jag har varit en del av den svenska delegationen men har hoppat av då jag snart ska få barn, som ni säkert alla ser. har varit ett händelserikt år i . biföll församlingen resolution och rekommendationer till ministerrådet om resande stridande i och . I rekommendationerna uppmanas medlemsstaterna att upprätta instrument för att underlätta utvisning av dömda terrorister. Detta tillägg till rekommendationerna initierades av och fick stöd i den parlamentariska församlingen med stor majoritet. Även om utländska medborgare i skulle dömas för deltagande i terror och folkmord finns risk att gärningsmännen inte kan utvisas eftersom upprätthåller principen om non-refoulment, det vill säga att vi inte utvisar personer till länder där de kan utsättas för tortyr eller kränkande behandling. Detta ställer vi oss bakom, eftersom det är en sund princip fastslagen i . kan vi i inte tillåta att välfärdsstat utnyttjas av IS-terrorister som aktivt arbetar för att jämna den med marken. Det finns ett mål i gällande en person, . Där hävdade gärningsmannen att utvisningen till inte kunde verkställas eftersom han skulle utsättas för tortyr i hemlandets fängelse och att tortyr är vanligt förekommande där. Verkställighet accepterades ändå av eftersom utfärdade en diplomatisk garanti om human behandling av gärningsmannen. har avvisat sådana garantier eftersom de inte ansetts trovärdiga, men i det fall jag nämnde accepterades garantierna eftersom de var transparenta och detaljerade, hade utfärdats av högsta myndighet och det fanns mekanismer för kontroll och uppföljning av deras efterlevnad. Detta visar att det går att få verkställighet om man bara vill, om garantierna är trovärdiga. För att förtydliga handlar detta alltså inte om att vi avser att skicka tillbaka någon till ett land där personen riskerar att utsättas för tortyr eller dödsstraff, tvärtom. En diplomatisk garanti ska betyda att den mottagande staten måste utfärda garantier om att inte behandla personen illa. Detta måste efterföljas med noggranna kontroller och ge svensk beskickningspersonal möjlighet att besöka personen i häkte och kontrollera att den mottagande staten verkligen håller vad den lovar. Det finns också en annan fördel med detta. Om den mottagande staten måste bygga upp rutiner för att kontrollera att till exempel personal inom kriminalvården eller rättsväsendet inte begår övergrepp mot de intagna kanske det kan bli ett bättre tillstånd generellt i fängelser i andra länder. Vi anser därför att borde följa rekommendation och ta initiativ till bi- eller multilaterala avtal för utfärdande av sådana trovärdiga garantier om human och rättvis behandling i fängelser och rättegång så att vi kan utvisa dömda terrorister från . Jag tycker att det är märkligt att ledamöter från både Socialdemokraterna och har röstat för denna rekommendation i men sedan underlåter att stödja ett sådant initiativ på hemmaplan i . Frågan är inte enkel att lösa, men att inte ens vilja försöka tycker jag visar på brist på politisk vilja att ta ansvar för säkerheten i . biföll samma resolution om resande för stridande i och , där man också förklarade att terrorgruppen /Daishs terrorkampanj mot minoriteter i och skulle betraktas som folkmord. Man uppmanar medlemsstater att agera utifrån att det är ett folkmord som pågår. Liknande förklaringar har kommit från och den amerikanska senaten. Frågan har, vilket är väl känt, redan varit uppe i i ett tidigare betänkande, då det tyvärr bara var , som röstade för att erkänna IS/Daishs dåd som ett folkmord. Innan jag visste att frågan skulle lyftas i det betänkandet skrev jag yrkandet utifrån resolutionen från . Det är högst beklagligt och skamligt att varken i det förra betänkandet eller i detta vill erkänna IS systematiska förföljelse av etniska och religiösa minoriteter i och som ett folkmord. har kidnappat hundratals kristna assyrier och tvingat dem att leva under ett fruktansvärt förtryck i sitt egenhändigt utropade kalifat. Målet med deras terrorkampanj är att lämna bakom sig inte bara en mänsklig utan även en kulturell öken. Målet är att förinta de kristna och yazidiska minoriteternas historia, deras religiösa identitet och allt som dessa grupper har kvar av sitt nästan 2000-åriga kulturarv. Efter den förra debatten i ämnet kom det fram att egentligen ville erkänna detta som folkmord, men initiativet kom från fel personer - från motioner av och Liberalerna som stöddes av . Hur kan det vara viktigare att ta avstånd från avsändaren av en motion än att visa stöd för en befolkning som håller på att utrotas? Det övergår mitt förstånd. Samtliga i den svenska delegationen har röstat för resolutionen, där det står att vi ska agera utifrån att det är ett folkmord som pågår. Ändå vill man inte erkänna detta i riksdag, och jag frågar mig varför. I vår motion och i reservationen tar vi också upp problem med förföljelse av kristna även i . Detta har tagits upp i en resolution i . Situationen i och för kristna är såklart långt mycket bättre än på många andra håll i världen. Här står vi inte inför något folkmord. Men det är ändå oroande att det har skett ett stort antal attacker mot kyrkor och att det finns en ny trend med hatbrott mot kristna. Enligt undersökningar ökade sådana hatbrott . Det är en oroande utveckling, som man måste ta på allvar. Ett nytt problem, som är allvarligt och tragiskt, är att kristna asylsökande måste fly från asylboenden för att de blir utsatta för hot. Vi kunde läsa en artikel tidigare om en familj som måste fly från ett asylboende. Med anledning av resolutionen, där problemet tas upp och där man uppmanar medlemsstaterna att ta tag i det, vill vi att tillkännager för regeringen att ta problemet med de ökade hatbrotten mot kristna i på allvar. Vi diskuterar utrikesutskottets betänkande 13 . Där hanteras bland annat årsredogörelsen från delegationen till samt några motionsyrkanden. Jag kommer i huvudsak att uppehålla mig vid vad som återfinns i redogörelsen från delegationen men vill ändå säga att jag instämmer i de bedömningar utrikesutskottet gjort. Jag vill därmed yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. Självklart, herr talman, vill jag passa på att tacka delegationen och berömma den för väl utfört arbete. Även den eminenta personalen på internationella kansli förtjänar ett stort tack. Det skulle inte fungera utan deras entusiasm och professionella hjälp. Det är värt för kammaren att veta att den svenska delegationen är mycket aktiv i församlingens arbete. Vi ligger i topp beträffande deltagande i antalet omröstningar. Vi håller många anföranden, och flera av delegationens ledamöter har tagit på sig viktiga rapportörskap. Värt att nämna är uppdrag som medrapportör gällande granskningen av och uppdrag som rapportör gällande den humanitära krisen i . Det år som redogörelsen omfattar var på många vis ett sorgligt år för . Det grymma kriget i fortsatte. Till följd av det såg vi en stor flyktingström, vilket skapade en svår politisk situation i . I , med ett av annekterat och strider i de östra delarna av landet, var situationen fortsatt instabil och olöst. Här är det värt att påpeka att församlingen fortsatt har sanktioner på plats mot den ryska delegationen till följd av annekteringen av . I attackerades tidningen , en judisk skola och en judisk mataffär i grymma terrordåd. kom än en gång att drabbas på det grymmaste sätt man kan tänka sig när sex samordnade dåd utfördes på olika platser i staden. 130 människor dog för att de levde sina liv. De värderingar och den livsbejakande syn på människan som manifesteras av människorättskonventionen utmanas av händelser som dem jag nämnt. Men de utmanas också rent politiskt. Det är tydligt att den våg av nationalism och förnyat stöd till mer auktoritärt politiskt ledarskap som drar fram över bland annat har som effekt att individuella, odelbara och okränkbara rättigheter i allt större utsträckning ifrågasätts. I några medlemsstater har man infört eller diskuterar att införa en form av nationell överprövning av de domar som utfärdas av Strasbourgdomstolen. I andra stater ser vi hur regeringar öppet driver på för lagstiftning som står i strid med principerna om ett fritt rättsväsen. Vi ser hur den fria pressen jagas och ibland tystas. Med en sådan dyster utveckling i kan jag inte annat än bli glad när utrikesutskottet i sitt betänkande ändå konstaterar att det arbete som den svenska delegationen utför ligger i linje med kärnvärden och att det arbetet bör fortsätta. För att inte måla en helt igenom mörk bild av läget vill jag ändå passa på att lyfta fram några av de positiva steg framåt som tagits . För den svenska delegationens del är samarbetet och samspelet med de andra nordiska delegationerna fortsatt viktigt. De nordiska och baltiska delegationerna har försökt att fördjupa sitt samarbete och skapa större närhet till varandra. Det här görs utifrån att vi ser att alla dessa åtta stater har många gemensamma värderingar gällande demokrati och mänskliga rättigheter. Det sker också på grund av att det i frågor där vi har gemensamma intressen behövs bättre samordning och samarbete för att vi ska nå våra mål. Eftersom jag sitter i utskott för jämställdhet och icke-diskriminering samt har uppdraget som generalrapportör gällande hbt-frågor vill jag också lyfta fram rapporten om diskriminering av transpersoner i . Som dokument är rapporten unik då det är första gången något sådant antas inom en internationell samarbetsorganisation som . Den är också unik eftersom församlingen så starkt tar ställning för människors rätt till självidentifikation när det kommer till en persons könstillhörighet. Flera länder i , bland andra och , har tagit steg i sådan riktning. Jag hoppas att snart kan följa efter. Med det vill jag än en gång passa på att tacka delegationen för väl förrättat värv samt yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. Jag tog i anförandet upp rekommendationen till ministerrådet om att utfärda avtal med diplomatiska garantier för att personer ska kunna utvisas utan att utsättas för tortyr och dödsstraff. röstade för den rekommendationen i men vill ändå inte stödja ett tillkännagivande till regeringen att försöka utfärda sådana avtal här i . Jag vill fråga hur det kommer sig att ni stöder en sak i men sedan inte vill föra frågan vidare på hemmaplan. Jag skulle vilja förstå det lite bättre. Jag tycker att det blir tydligt i betänkandetexten att det här är problematiskt. Vi lär oss nya saker . Läser man vad som faktiskt står här och vad utskottet anför är det väl inte så konstigt att man vill fundera till. Jag förnekar inte att frågan är svår, men innan man får veta måste man ju försöka. Det står i rekommendationen, som är genomröstad och som Socialdemokraterna har röstat för, att den inbjuder medlemsstaterna att arbeta för att ta fram avtal med tredjeländer för att de mottagande staterna ska garantera att terrorister ska kunna utvisas utan att bli utsatta för tortyr eller dödsstraff. borde ha vetat redan då att det såklart inte är en enkel fråga, men det här handlar om att skicka ett tillkännagivande till regeringen att titta på frågan och utreda den för att se om det här är möjligt. Vi kommer inte ens dit . Det här stannar här i . Det blir inget tillkännagivande till regeringen att gå vidare med frågan. Nog sagt om det. Jag skulle vidare vilja fråga om erkännande av folkmord, som vi har debatterat tidigare här i . Socialdemokraterna har också röstat för en resolution som definierar IS-dåd som folkmord och uppmanar staterna att agera utifrån att det är som ett folkmord. Då vill jag fråga igen varför Socialdemokraterna vill stödja en sådan resolution i men inte erkänna det som ett folkmord här i riksdag. Parlamentarikerförsamlingen har en lite annorlunda uppgift än vad riksdag har. Parlamentarikerförsamlingen är inte en lagstiftande församling som är. Vår huvudsakliga uppgift här är att stifta lag. Parlamentarikerförsamlingen gör ett antal uttalanden. Bland annat fördömer man fruktansvärda dåd i IS-kontrollerade områden. Det är ett folkmord; det är självklart. Frågan är om det är uppgift att agera domare på det viset. Jag är tveksam till det. Jag tycker att det som utrikesutskottet skriver i sitt betänkande om det här är tydligt. Vi har också haft debatter om detta tidigare. Jag måste säga att jag blir lite förvånad när jag läser reservationen från . Man tar upp frågor som i mångt och mycket faktiskt inte rör själva verksamheten i . Man försöker ta billiga politiska poäng, och man rör till det i största allmänhet, tycker jag. I frågan om förföljelse av kristna väljer att plocka ut en enskild liten grupp av alla de asylsökande som kommer hit och försvara den när det i själva verket brukar vara själva som står för hets och hat mot andra människor. Det blir väldigt falskt och svårt för mig att förstå. (forts. § 14) Låt mig börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Betänkandet utgörs i stort av en redogörelse för förra årets verksamhet i . Där har den svenska delegationen uträttat mycket gott , vilket framgår av texten i betänkandet. Jag vill passa på att rikta ett tack till mina partikollegor och föregångare på posten som vice ordförande i delegationen under föregående år, följd av . Redogörelsen täcker in den period då de varit verksamma. Tack också till delegationens utmärkta och kompetenta tjänstemän här i . konstaterar att grundar sitt arbete på tre kärnområden: främjande av mänskliga rättigheter, rättsstatens principer och det demokratiska samhällsstyret. Dessa får sägas vara de centrala områdena, alltsedan grundades efter . var en av de ursprungliga medgrundarna och signatärmakterna av Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. har organisationen gått till att omfatta 47 medlemsstater och samlar de flesta , forna sovjetstater, Balkanstater och ett antal mikrostater. är , med sina institutioner, sin parlamentariska församling och sitt ministerråd och med Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, inrättat som en garant för medborgerliga fri- och rättigheter på vår kontinent. Det gäller de länder som undertecknat konventionen och de som önskar kandidatstatus till Europeiska unionen eller samarbete med organisationen. Det var historien så långt. Problemet är bara att om historien visat på betydelse för att skapa en plattform för demokrati, för skyddet av individernas rättigheter och för befrämjandet av rättsstatens principer, är framtiden för upprätthållandet av dessa värderingar och för organisationens integritet betydligt mer oviss . Det finns två skäl för detta som det finns anledning att uppehålla sig vid. Det ena hänger samman med att har en medlemskader som innehåller stater som befinner sig i olika stadier av demokratisk utveckling. Tyvärr ser vi i flera fall tecken på att arbetet med att upprätthålla kärnvärden stagnerat eller i vissa fall rent av börjat retirera. Stater som och utgör sådana exempel, där statliga ingrepp i mediernas verksamhet, trakasserier mot den politiska oppositionen eller mot frivilligorganisationer tydligt visar på en bristande respekt för kärnvärden. , den svenska och den måste självfallet arbeta för motverka denna utveckling, både inom och utom institutioner. olagliga annektering av och utvecklingen i östra har också lett till besluten att och temporärt dra in rösträtt. I är också utvecklingen på väg i en starkt negativ riktning som vid det här laget är globalt känd. På många punkter, i fråga om de kurdiska minoriteternas rättigheter, i fr zåga om journalisters möjligheter att fritt få arbeta - det sistnämnda ställde jag själv en skriftlig fråga om till dåvarande premiärminister under den andra sessionsveckan rörande stängningen av tidningen och efterlevnaden av artikel 10 i till skydd för yttrandefriheten - och i fråga om medborgarnas rättigheter att organisera sig politiskt eller i frivilligorganisationer och att få åtnjuta skydd för detta, ser vi en dramatisk inskränkning äga rum. På samtliga dessa punkter har president aktivt motverkat och motsatt sig upprätthållandet av de grundläggande principer som finns i stadga. starkt normerande funktion gör också att det finns starka skäl att anta att visade ointresse för att genomföra EU-acquis på norra delen av i förlängningen riskerar att omöjliggöra en återförening av ön om inte ändrar sin politik på det här området. Sammantaget är det med stor oro som vi följer hur de mänskliga rättigheterna gradvis urholkas i den turkiska staten. Den andra anledningen till olust rör utvecklingen i de stater som är medlemmar i unionen och därmed också signatärmakter till . Även här ser vi emellertid negativa tendenser - inte minst ifrågasättande av verksamhet, något som också formar en bakgrund till den pågående debatten om brexit och den stundande brittiska folkomröstningen om EUmedlemskapet. Till detta kommer den alltmer oroväckande utvecklingen i . Valresultatet i denna stat ledde till att partiet Lag och rättvisa nu har egen majoritet i parlamentets båda kamrar. Parlamentet har därefter fattat beslut om en ny lag rörande landets författningsdomstol som innebär förändringar av beslutsgången i domstolen. inom slår fast att sådana förändringar underminerar tre grundläggande principer för länderna i : demokrati, mänskliga rättigheter och rättssäkerhet. Det kan leda till en allvarlig nedgång i domstolens aktivitet och göra den ineffektiv som väktare av konstitutionen, heter det i . Vi har från svensk sida all anledning att bevaka utvecklingen i , som är ett viktigt och betydelsefullt land, en traditionell partner för och ett ledande land i vår union. som redogörelsen vi debatterar här i kammaren omfattar har också ett partnerskap mellan och ingåtts, vilket godkändes och antogs vid januarisessionen . Det förtjänar att påpekas att detta förpliktar. är ett land som har påtagliga problem avseende mänskliga rättigheter. såg vi hur den jordanska regeringen inskränkte yttrandefriheten då man förbjöd visningar av den senare Oscarsbelönade filmen med i en av huvudrollerna. Motiveringen var att filmen främjade homosexualitet och könsbyte. En bannlysning av filmer som går helt emot andan i det partnerskap som det jordanska parlamentet har ingått, och det finns ett starkt behov av att påminna vår partner om detta. Jag är tacksam för alla svenska representanter i den svenska delegationen till och andra medlemmar som undertecknade den skriftliga deklaration som överlämnades under den andra sessionsveckan . Inte minst alla de nordiska medlemmar som gjorde så visar på värdet av nordiskt samarbete i församlingen. Mina moderata kollegor har i utskotten för migration respektive jämställdhet gjort goda insatser för att värna svenska värderingar i fråga om solidaritet med migranter och flyktingar, behovet av en politik som leder till en jämnare ansvarsfördelning, stöd till närområdet och stöd till flyktingar samt i arbetet med att ha ett perspektiv på jämställdhetsfrågorna som grundar sig på principen om likabehandling mellan könen snarare än särbehandling. Avslutningsvis är det viktigt att slå fast starkt normerande roll. Den är betydelsefull, och arbetet i den parlamentariska församlingen är angeläget för att övervaka och följa upp situationen för mänskliga rättigheter i medlemsstater, kandidatländer och observatörsländer. Om församlingen och vill behålla denna ledande roll krävs det dock ett samfällt arbete för att säkerställa grundläggande värderingar och därigenom dess trovärdighet. Det räcker aldrig att en stat ingår en principiell överenskommelse om att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Man måste också aktivt leva upp till dessa i sina beslut och i sina gärningar. Jag skulle vilja ställa en liknande fråga till som till om resolutionen och rekommendationen gällande resande och stridande i fråga om och . De moderata representanterna i röstade för resolutionen och rekommendationen, där det finns en uppmaning till medlemsstaterna att försöka utfärda avtal med tredjeland med diplomatiska garantier för att kunna utvisa terrorister från . Jag undrar varför inte vill stödja det i och skicka ett tillkännagivande till regeringen om att i alla fall titta på och utreda den frågan. fråga om diplomatiska garantier ger mig anledning att sätta detta i ett historiskt perspektiv. Det är nu avslöjandet om utvisningen av de två egyptierna gjordes, en utvisning som beslutades av den dåvarande socialdemokratiska regeringen och ägde rum . Den utvisningen föregicks av diplomatiska garantier. Den grundades i en överenskommelse med den dåvarande egyptiska regeringen om att tortyr eller annan kränkande behandling inte skulle komma i fråga. Men som mot tortyr slog fast efteråt: Avvisningen av den klagande stred mot artikel 3 i . Utverkandet av diplomatiska försäkringar, i vilka det dessutom inte fanns några överenskommelser om efterlevnaden av försäkringarna, var inte tillräckligt för att ge skydd mot denna uppenbara risk för tortyr. Detta är i mina ögon tillräckligt för att vi bör vara mycket försiktiga med att se användandet av sådana garantier som en lösning på dilemmat - för ett sådant dilemma existerar - med att utländska personer på vårt territorium som begår brott inte kan avvisas till sina hemländer. Det är alltså ingen lösning. Om man inte anser att det är en lösning undrar jag varför stödde rekommendationen i . Just det här fallet tycker jag inte visar att man inte ska kunna försöka igen, utan det visar väl snarare att det inte var tillräckligt med uppföljning, tillräckligt med mekanismer för att godkänna det. Som jag sa: har avfärdat sådana här diplomatiska garantier därför att de inte har varit trovärdiga, därför att det inte har varit tillräckligt. Men det finns också ett fall där man har godkänt det. Det hänger på hur noggranna uppföljningsmekanismer och hur noggranna kontroller avtalen innebär. Jag vill gå vidare och ställa en fråga vad gäller erkännande av folkmord. Vi har haft den debatten i . Men jag vill återigen ha ett förtydligande från . När det finns en resolution även i som säger att vi ska utgå från att IS dåd i och är folkmord och man uppmanar medlemsstaterna att agera utifrån att det är ett folkmord som pågår, varför kan då inte här i riksdag ställa sig bakom att erkänna det folkmordet och skicka en uppmaning till regeringen att erkänna det fruktansvärda som pågår i och som ett folkmord? Jag upprepar gärna mitt tidigare svar om att diplomatiska garantier inte är en enkel lösning på ett svårt problem. Jag var som statsråd ansvarig för att städa upp i frågan om utvisningen av de två egyptierna, och jag har därför en mycket hälsosam respekt för de diplomatiska garantiernas inneboende svaghet. En gång är en gång för mycket i mina ögon. Man ska också komma ihåg att diplomatiska garantier inte ingås med länder som eller . De ingås alltid med stater där det redan från början föreligger en risk för att någonting ska hända. Det är detta som är problemet med de diplomatiska garantierna. När det gäller frågan om folkmord har mitt parti såväl i regeringsställning som i opposition varit negativt till att låta den svenska utvecklas till ett parlament som antar uttalanderesolutioner. Vi ska huvudsakligen fatta beslut om lagstiftning i denna kammare. För beslut om huruvida folkmord, som är en brottslig gärning som är straffbelagd i internationell rätt, har begåtts finns däremot den . I är det däremot möjligt, och helt korrekt, att anta resolutioner av den typ som vi nu diskuterar. Och där har röstat för att fördöma det armeniska folkmordet, som de facto har ägt rum. Detta betänkande gäller , det organ som tillkom efter utifrån de erfarenheter som drog av det som hade varit.