bet · H301MJU14 · 2016-04-18 00:00:00 — Vattendirektivet är i grunden ett sunt åtgärdspaket, men det lägger en alldeles för stor ekonomisk börda på lantbruket, som kan tvingas ta avsevärda arealer ur produktion. Enligt kommittémotion 2015/16:2398 av m.fl. (C) yrkande 1 bör de mest kostnadseffektiva åtgärderna för att uppnå vattendirektivets mål prioriteras. I yrkande 2 anförs att de åtgärder där finansiering är tillgänglig för att uppnå vattendirektivets mål bör prioriteras. Vidare framhålls i yrkande 3 att åtgärderna för vattendirektivet bör förenas med jobb i hela landet, ett konkurrenskraftigt jordbruk och med andra miljömål. Slutligen anförs i yrkande 4 att samhällsekonomiska kostnader förknippade med åtgärdsprogrammet för vattendirektivet bör analyseras. behandling och kompletterande uppgifter Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) att genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten (direktiv /60/EG) och EU:s havsmiljödirektiv (direktiv /56/EG) är centralt för möjligheten att nå de havs- och vattenrelaterade miljökvalitetsmålen. Vattendelegationerna vid de länsstyrelser som är vattenmyndigheter beslutar om uppdaterade åtgärdsprogram inom ramen för vattendirektivet, och Havs- och vattenmyndigheten beslutar om åtgärdsprogram inom ramen för havsmiljödirektivet. Förslagen till åtgärdsprogram innehåller bl.a. åtgärder mot fysisk påverkan, övergödning och kemikalier. Regeringen anser att åtgärdsarbetet har stor betydelse för att nå de vattenrelaterade miljökvalitetsmålen och att det i genomförandet av åtgärdsprogrammen behövs ett brett och starkt engagemang från berörda myndigheter, länsstyrelser och kommuner. Vattenmyndigheterna har tagit fram utkast till åtgärdsprogram och förvaltningsplan –2021. Åtgärdsprogrammen –2021 ska prövas av regeringen. Enligt uppgift från Miljö- och är målsättningen att regeringen ska fatta sitt beslut . Av budgetpropositionen framgår vidare att den fortsatta hanteringen av vattenkraften tillsammans med andra former av fysisk påverkan på sjöar och vattendrag enligt regeringen är av stor vikt för möjligheter att leva upp till EU:s ramdirektiv för vatten (direktiv /60/EG). (M 2012:01) har sett över dagens regler om vattenverksamheter, och utredningens förslag har remitterats. Förslagen bereds inom . Regeringen avser att återkomma till i frågan. Enligt klimat- och miljöminister (svar på fr. 2015/16:411) fördes även en kontinuerlig dialog om vattenkraften mellan branschföreträdare och olika intresseorganisationer. Dialogen fördes under ledning av Havs- och vattenmyndigheten och och hade som mål att nå en samsyn kring vilka åtgärder som behövs inom området. I en interpellationsdebatt anförde vidare klimat- och miljöminister (ip. 2014/15:575) att regeringens ambition och arbete är starkt inriktade på att ge förutsättningar för ökad livsmedelsproduktion i . Det behövs av flera skäl. Det handlar om ett levande lantbruk som levererar mycket bra miljötjänster med öppna landskap, levande landsändar och levande byar. Men det handlar också om att i ett internationellt perspektiv ha ett ansvar, ett åtagande, att använda de jordbruksmarker som finns i till att producera livsmedel. Den typen av jordbruk kommer att vara svårare att bedriva i andra delar, inte minst i södra , med tanke på klimatförändringarna. De gör att det blir ett oerhört mycket svårare jordbruksklimat. Ett levande lantbruk och en stark livsmedelsförsörjning bygger på att ta väl vara på våra resurser, och därför menar klimat- och miljöministern att det är onödigt att måla upp bilden av att en god vattenkvalitet skulle stå i kontrast till att värna om en bra livsmedelsproduktion och en levande landsbygd. En god vattenkvalitet är grunden för företagen i de gröna näringarna, och det tror ministern att de flesta i de gröna näringarna ser. Utskottet konstaterar att vattenmyndigheterna inom ramen för vattendirektivet har tagit fram utkast till åtgärdsprogram och förvaltningsplan –2021. Åtgärdsprogrammen för vattendirektivet är ambitiösa och behöver vara det i och med att vi inte bedöms nå målen för vattendirektivet . Åtgärdsprogrammen –2021 ska prövas av regeringen, och målsättningen är att regeringen ska fatta sitt beslut . Vidare noterar utskottet att (M 2012:01) har sett över dagens regler om vattenverksamheter, att utredningens förslag har remitterats och att förslagen bereds inom . Utskottet anser även, i likhet med regeringen, att en god vattenmiljö inte står i kontrast till ett hållbart, konkurrenskraftigt jord- och skogsbruk. Utskottet anser emellertid att de samhällsekonomiska kostnaderna för genomförandet av åtgärderna bör analyseras, och därefter bör de mest kostnadseffektiva åtgärderna prioriteras. Vattenmyndigheterna bör lämna förslag på hur deras förslag ska finansieras, och kostnaderna som dessa medför bör vara tydliga. Vidare bör vattenmyndigheterna göra konsekvensanalyser av påverkan på jordbruk och vattenverksamheter samt möjligheten till jobb i hela landet i kombination med att miljömålen ska nås. Regeringen bör även presentera förslag på hur tillståndspliktiga vattenverksamheter kan få tillstånd på ett modernt och samhällsekonomiskt effektivt sätt i överensstämmelse med de miljökrav som ställs i och . Tillståndsprövningens och åtgärdernas eventuella ekonomiska konsekvenser, särskilt för mindre verksamheter, behöver också beaktas. Ett hållbart finansieringssystem där hela vattenkraftsbranschen kan bidra till kostnadsdelning för de åtgärder som är mest angelägna ur miljösynpunkt behöver utvecklas, med utgångspunkt i de förslag som branschen själv presenterat. bör ställa sig bakom det anförda och tillkännage det för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet kommittémotion 2015/16:2398 (C) yrkandena 1, 3 och 4. Motionerna 2015/16:2078 (SD) yrkande 28 och 2015/16:2398 (C) yrkande 2 kan därmed lämnas utan vidare åtgärd. Rening av avlopp m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att sjukhus och andra vårdinrättningar bör införa effektiva steg för säker avloppsrening som tar bort rester av antibiotika och andra mediciner, att arbetet med att förbättra metoderna vid landets reningsverk bör fortsätta, vikten av fortsatt forskning för förbättrad avloppsrening, behovet av att aktivt arbeta för att underlätta för båtägare att följa den nya toatömningslagen, att ta fram förslag för att förhindra att toalettavfall dumpas i vattnet, att regeringen bör säkerställa att svart- och gråvatten från fartyg tas om hand på ett miljöriktigt sätt, att regeringen skyndsamt bör verka för ett förbud mot kryssningsfartygens avloppsutsläpp i och att regeringen bör ta fram förslag för att uppmuntra bottentvätt. Jämför reservationerna 10 (M) och 11 (M). Enligt motion 2015/16:884 av (KD) bör sjukhus och andra vårdinrättningar införa effektiva steg för säker avloppsrening som tar bort rester av antibiotika och andra mediciner. Det finns teknik , t.ex. filter för att rena urin från antibiotika så att utsläpp av antibiotika från skulle kunna elimineras. Motionären anser det vara oerhört viktigt att avloppsreningsverken på sjukhus och andra vårdinrättningar inför steg som tar bort antibiotika och andra medicinrester ur avloppsvattnet. I kommittémotion 2015/16:2602 av m.fl. (M) yrkande 5 anförs att arbetet med att förbättra metoderna vid landets reningsverk bör fortsätta. I yrkande 6 framhålls vikten av fortsatt forskning för förbättrad avloppsrening. Dagens reningsverk tar emot höga halter av läkemedelsrester och andra kemikalier, liksom näringsämnen. Däribland finns ofta föroreningar som reningsverken inte är kapabla att ta hand om. Det innebär att många kemikalier och läkemedelsrester går rakt ut i våra vattendrag där de orsakar stora problem. Därför behöver reningsverken utrustas med metoder som reducerar läkemedelsrester och andra föroreningar. Motionärerna ser ett stort behov av att påskynda utvecklingen av avancerad avloppsrening. Detta är en stor utmaning för svenska reningsverk, och mer forskning på området behövs. Det pågår också forskning på en rad ställen runt om i med syfte att undersöka hur reningsgraden av kväve och fosfor kan öka. Bland annat tittar forskare på algbaserad avloppsrening. Sådana forskningsprojekt bör fortsatt stödjas och uppmuntras. Behovet av att aktivt arbeta för att underlätta för båtägare att följa den nya toatömningslagen betonas i motion 2015/16:501 av (M). trädde den nya toatömningslagen i kraft. För att lagen inte ska bli tandlös och tömningen rent praktiskt ska fungera är det viktigt att infrastrukturen med tömningsanläggningar etableras på ett tillräckligt sätt. I motion 2015/16:3127 av (SD) yrkande 2 förordas att regeringen tar fram förslag för att förhindra att toalettavfall dumpas i vattnet. Vattnet används alltför ofta som toalett, vilket bidrar kraftigt till övergödning som påverkar de andra aktiviteterna i skärgården. En enkel lösning för att åtgärda detta problem är om kommunen anlägger en station eller två där båtägare kan tömma sitt toalettavfall. Regeringen bör ta fram förslag för att möjliggöra för fler båtägare att inte slänga toalettavfall direkt i vattnet. Enligt kommittémotion 2015/16:2602 av m.fl. (M) yrkande 7 bör regeringen säkerställa att svart- och gråvatten från fartyg tas om hand på ett miljöriktigt sätt. Bara 1 av 33 kryssningsoperatörer som trafikerar garanterar att de tar hand om sitt avloppsvatten på ett tillfredsställande sätt, och cirka hälften av färjelinjerna tar ansvar för sitt avloppsvatten. har goda möjligheter att påverka och uppmuntra rederierna att tömma sitt avloppsvatten i hamn. Regeringen bör vidare lyfta frågan med andra och inom EU-samarbetet. Det är bl.a. centralt att regeringen driver på för att beslutet, som är taget i Internationella sjöfartsorganisationens (, IMO) miljöskyddskommitté, om förbud mot utsläpp av orenat avloppsvatten från passagerarfartyg och kryssningsfartyg i , verkställs. arbetar med att ta fram en ny avgiftsmodell för konkurrenskraft och miljö. Det är viktigt att regeringen säkerställer att t.ex. farledsavgifter utformas så att de får en bra miljöstyrande effekt. I motion 2015/16:2699 av Skånberg (KD) anförs att regeringen skyndsamt bör verka för ett förbud mot kryssningsfartygens avloppsutsläpp i . Sex av tio kryssningsfartyg dumpar avloppsvattnet i , trots att mottagningsanläggningar finns i flertalet hamnar. Ett förbud som skulle stoppa utsläppen ser nu ut att skjutas fram . Det är inte acceptabelt att kryssarnas toavatten får dumpas . är det tillåtet att dumpa allt avloppsvatten () utanför kustlinjen. Det rör sig inte heller om små mängder som dumpas i havet. Ett fartyg med 3 000 passagerare beräknas släppa ut avloppsvatten per dag. Länderna i Österjösamarbetet Helcom () är överens om att införa ett förbud mot att passagerarfartyg dumpar avloppsvatten i . FN:s maritima organisation har också accepterat särreglerna för det känsliga innanhavet. Avloppsvatten är inte bara en smittorisk. Det späder också på med kväve och fosfor som bidrar till övergödningen. Förbudet mot att dumpa avloppet i havet inträder när samtliga nio Östersjöstater ratificerar avtalet. Det är angeläget att regeringen kraftfullt verkar för ett snabbt förbud. Enligt motion 2015/16:3127 av (SD) yrkande 1 bör regeringen ta fram förslag för att uppmuntra bottentvätt. giftig bottenfärg används av svenska båtägare månad för att hindra beväxning på båtarnas skrov. Det finns dock ett miljövänligt alternativ för båtägare, nämligen bottentvätt. Med stöd från bl.a. i och är detta något som kan växa kraftigt i landet. medfinansieras projekt genom statsstöd eftersom det klassas som lokala vattenvårdprojekt. bör ge regeringen i uppdrag att ta fram förslag för att förhindra användandet av bottenfärg till förmån för bottentvätt. behandling och kompletterande uppgifter I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) redogörs för att LOVA-projekt har en hög efterfrågan, och fattade länsstyrelserna många beslut om nya bidrag; antalet beviljade projekt 2014 var ca 270 stycken. Större andelen beviljade medel avser va-projekt, vilket innefattar va-planer, va-åtgärder, rådgivning m.m. Vidare framhålls i budgetpropositionen att klimat- och miljöutmaningar kan utgöra en drivkraft för innovation och utveckling av t.ex. ny teknik. Det satsas på samverkan kring miljö- och klimatteknik . Enligt förslag budgetproposition (prop. 2013/14:1 utg.omr. 20, bet. 2013/14:MJU1, rskr. 2013/14:122) beslutades om en satsning på fördelat på en fyraårsperiod till avancerad teknik för rening av läkemedelssubstanser och andra svårnedbrytbara kemikalier i avloppsvatten. Det anfördes att en ökad kemikalieproduktion världen över bidrar till en ökad och diffus spridning av kemikalier i vattenmiljön, bl.a. via avloppssystemet. Vidare anfördes att kunskapen och metodiken för att bedöma riskerna med t.ex. hormonstörande ämnen i läkemedel är bristfälliga och i behov av utveckling. Ambitionen var att avancerad teknik i full skala för rening av läkemedelsrester och andra svårbehandlade ämnen ska vara testad och utvärderad . Utskottet har tidigare redovisat (bet. 2014/15:MJU4) att det enligt uppgift från pågått ett omfattande forskningsprogram, Mistra Pharma. Projektet avsåg nedbrytningen och miljöeffekterna av läkemedel och slutfördes . Havs- och vattenmyndigheten beviljade medel till sex projekt för forskning om avancerad rening av avloppsvatten samt försök med rening av läkemedelsrester och andra svårnedbrytbara föroreningar. Det totala bidraget uppgick till . De projekt som har beviljats medel innebär att olika behandlingstekniker med t.ex. ozon och aktivt kol kommer att utvärderas. Även frågan huruvida källsorterande lösningar kan bidra till minskade utsläpp kommer att belysas. har inledande försök påbörjats och utrustning införskaffats och upphandlats. Resultaten är därför begränsade eftersom de flesta projekten planerats och de flesta undersökningar i huvudsak utförs . Bedömningen är att de sex projekten tillsammans medför att olika behandlingstekniker, främst ozon men även aktivt kol, kommer att utvärderas och utvecklas för svenska förhållanden. Såväl mindre som större reningsverk omfattas av projektet. Enligt regleringsbrev fick Havs- och vattenmyndigheten använda ytterligare för avancerad rening av avloppsvatten, och enligt regleringsbrev får myndigheten använda för detta syfte. Inom Helcom har stater runt kommit överens om att införa utsläppsförbud för toalettavfall från fritidsbåtar. I trädde dessa bestämmelser i kraft . Förbudet gäller alla fritidsbåtar förutom de som är K-märkta. Reglerna säger att mottagningsanordningar för avfall ska finnas i fritidsbåtshamnar för att tillgodose behovet av avfallslämning från de fritidsbåtar som normalt anlöper hamnen (2 kap. 1 § föreskrifter om mottagning av avfall från fritidsbåtar, SJÖFS 2001:13). Det innebär enligt Transportstyrelsen att alla fritidsbåtshamnar med antingen hemmahörande eller gästande båtar som har toalett och som behöver kunna tömma toaletten i den hamnen måste kunna ta emot avfallet på ett ändamålsenligt sätt. Det kan dock ske på olika sätt, antingen genom anläggandet av en egen tömningsstation eller genom samordning med en närliggande hamns mottagningsanordning. Drygt 250 av hamnarna har anordningar för mottagning av toalettavfall från fritidsbåtar. Behovet av att lämna avfall ska styra omfattningen och utformningen av mottagningsanordningarna. Den som ägnar sig åt fritidsbåtsaktiviteter ska på ett enkelt sätt kunna lämna ifrån sig sitt avfall. Båtägarna har möjlighet att rapportera till Transportstyrelsen om det saknas möjligheter i en hamn att lämna toalettavfallet. När en sådan rapport kommer in kan Transportstyrelsen starta ett tillsynsärende och begära in hamnens avfallsplan. Syftet är att se till att det finns tillräckligt med mottagningsanordningar där de behövs. De hamnar som vid tillsynen inte har de mottagningsanordningar som krävs kommer att få betala en avgift. Innan ett fartyg avgår från en svensk hamn ska det enligt 3 kap. 12 § förordningen (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg till en mottagningsanordning avlämna allt sådant avfall som härrör från eller i övrigt står i samband med fartygets drift och som det är förbjudet att släppa ut. Enligt 11 kap. 4 § Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om åtgärder mot förorening från fartyg (TSFS 2010:96) är det förbjudet för all yrkestrafik att släppa ut toalettavfall inom svenskt sjöterritorium och den svenska ekonomiska zonen. För svenska fartyg gäller förbudet oavsett var de befinner sig, dock inte om fartyget befinner sig i farvatten under en annan stats jurisdiktion och den staten tillåter utsläppet. Trots förbudet i 11 kap. 4 § får vidare enligt 11 kap. 7 § passagerarfartyg utanför specialområden och andra fartyg än passagerarfartyg i alla områden släppa ut toalettavfall under följande förhållanden: Toalettavfall som är finfördelat eller desinficerat med hjälp av en anläggning godkänd av Transportstyrelsen i enlighet med 11 kap. 9 § får släppas ut på ett avstånd av mer än från närmaste land. Toalettavfall som inte är finfördelat eller desinficerat men som har magasinerats i uppsamlingstank för toalettavfall, och toalettavfall som härrör från utrymmen med levande djur, får släppas ut på ett avstånd av mer än från närmaste land. Toalettavfallet får dock inte släppas ut momentant, utan det måste göras med måttligt flöde när fartyget är under gång med en fart av minst fyra knop. Toalettavfall från fartyg som har en godkänd reningsanläggning i drift, för vilken Transportstyrelsen har utfärdat ett certifikat om uppfyllelse av de driftskrav som det hänvisas till i 11 kap. 9 §, får släppas ut, under förutsättning att utsläppen inte ger upphov till synliga, flytande fasta partiklar eller missfärgar det omgivande vattnet. Toalettavfall från passagerarfartyg får även, trots det generella utsläppsförbudet i 4 §, enligt 11 kap. 6 § släppas ut inom ett specialområde (bl.a. ) under förutsättning att fartyget har en godkänd reningsanläggning i drift, för vilken Transportstyrelsen har utfärdat ett certifikat om uppfyllelse av de driftskrav som det hänvisas till i 11 kap. 9 a §, och utsläppen inte ger upphov till synliga, flytande fasta partiklar eller missfärgar det omgivande vattnet. Detta gäller för nya passagerarfartyg fr.o.m. , och för existerande passagerarfartyg fr.o.m. . utsågs av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) som ett specialområde under bilaga IV till Marpol, där strängare krav på utsläpp av avloppsvatten kommer att gälla. Det innebär att antingen installerar fartygen en reningsanläggning som klarar att rena utsläppen från kväve och fosfor ned till vissa bestämda halter eller så lämnar fartygen i land allt sitt avfall till en mottagningsanordning. För att förbudet mot utsläpp av avloppsvatten från passagerarfartyg ska träda i kraft måste dock länderna runt ha tillräcklig kapacitet att ta emot avfall. Att så är fallet måste notifieras till IMO. Enligt IMO-resolutionen skulle förbudet träda i kraft för nya passagerarfartyg och för befintliga passagerarfartyg. Dessa datum har dock skjutits fram, och de datum som diskuteras är enligt uppgifter på Helcoms webbplats respektive . Enligt uppgift från har varit det drivande landet i arbetet inom Helcom med införandet av ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från passagerarfartyg i . , förutom , inkom med ett förslag till för skydd av den miljön (, MEPC) med inriktningen att förbudet skulle träda i kraft för nya passagerarfartyg och för befintliga passagerarfartyg. konstaterade att tillräcklig notifiering lämnats i fråga om mottagningsanläggningar. Inför det kommande miljökommittémötet har EU-staterna lämnat förslag som ska göra förbudet effektivt, dvs. sätta ovannämnda regler i kraft. Förhandlingsläget inom IMO är emellertid komplicerat, och det finns ett flertal stater som arbetar aktivt mot införandet av ett förbud. har varit mycket aktivt i arbetet med införandet av ett förbud, och inriktningen är att även fortsättningsvis kommer att verka aktivt för införandet av ett förbud, särskilt inför och på det kommande . Utöver beslutet om ett förbud har dessutom () tagit initiativ till ett fortsatt arbete inom Helcom i syfte att säkerställa genomförandet av ett förbud, bl.a. inriktat mot att säkerställa väl fungerande mottagningsanläggningar i hamnarna runt och etablera erfarenhetsutbyten. Enligt den maritima strategi som regeringen beslutade kan ett utvecklat samarbete mellan teknikföretag och forskning bidra till att minska sjöfartens miljöpåverkan. Ekonomiska styrmedel, exempelvis farledsavgiften, bör användas på ett sådant sätt att incitamenten för miljöförbättrande åtgärder är tydliga och föregångare premieras. LOVA-bidragets syfte är att minska övergödningen i och , vilket kan åstadkommas genom olika typer av åtgärder. Ett annat syfte med bidraget är att vid hantering av fritidsbåtsbottnar minska spridningen av miljögifter till vattenmiljön. För åtgärder som syftar till en minskad spridning av miljögifter till vattenmiljön vid hantering av fritidsbåtsbottnar kan stöd ges till planering och genomförande av åtgärder. Bidrag till rena investeringar för denna typ av åtgärder kan enligt om statligt stöd till lokala vattenvårdsprojekt ges om projektet har en välbeskriven och utarbetad plan med syftet att den sökande ska sluta måla fritidsbåtsbottnarna med biocidfärger; investeringen ingår då som en integrerad del i projektet. När projektet innefattar en investering som syftar till att rengöra båtbotten, exempelvis skrapa eller spola, ska det ingå en plan för hur avspolat eller avskrapat material på lämpligt sätt kommer att omhändertas eller renas för att förhindra läckage av föroreningar till vattenmiljön. Anläggningar för tvätt av bottnar på fritidsbåtar kan få bidrag. Dit räknas såväl borsttvättar som spolplattor. Det är angeläget att ta vara på och sprida de kunskaper och erfarenheter som kommer fram i de olika projekten. Därför är uppföljning och utvärdering viktigt och kan finansieras som en stödberättigad kostnad inom projektet. Havs- och vattenmyndigheten tog fram reviderade riktlinjer för båtbottentvätt för att stödja kommunerna i tillsynsmyndigheternas arbete vid småbåtshamnar. Riktlinjerna är vägledande, och en bedömning ska alltid göras i det enskilda fallet. Syftet har varit att få en bred förankring av riktlinjerna och därigenom få hjälp med att sprida budskapet om miljövänliga båttvättmetoder till kommuner, verksamhetsutövare och fritidsbåtfolket. Riktlinjerna ska ses som ett stöd till kommuner och verksamhetsutövare i deras arbete med att minska miljöpåverkan från båttvättanläggningar på land och i vattnet. Transportstyrelsen i samverkan med Havs- och vattenmyndigheten, , Kemikalieinspektionen och länsstyrelserna ska enligt gemensamma åtgärdslista 2016 ta fram riktlinjer, rekommendationer eller eventuellt föreskrifter om användandet av båtbottenfärger för fritidsbåtar, samt hur man kommer till rätta med problemet med miljöfarliga färgrester som finns på båtskrov och båtuppläggningsplatser. En arbetsgrupp ska tas ut för att arbeta med genomförandet som ska ske 2016–2018. Utskottet konstaterar att det satsas på samverkan kring miljö- och klimatteknik . Antalet beviljade LOVA-projekt 2014 var ca 270 stycken, och större andelen beviljade medel avser va-projekt, vilket innefattar va-planer, va-åtgärder, rådgivning m.m. Det har även pågått ett omfattande forskningsprogram, Mistra Pharma, som avsåg nedbrytningen och miljöeffekterna av läkemedel. Enligt förslag budgetproposition (prop. 2013/14:1 utg.omr. 20, bet. 2013/14:MJU1, rskr. 2013/14:122) beslutades om en satsning på fördelat på en fyraårsperiod till avancerad teknik för rening av läkemedelssubstanser och andra svårnedbrytbara kemikalier i avloppsvatten. Härtill kommer att Havs- och vattenmyndigheten beviljade medel till sex projekt för forskning om avancerad rening av avloppsvatten och försök med rening av läkemedelsrester och andra svårnedbrytbara föroreningar.