bet · H401JuU1 · 2016-12-07 00:00:00 — Vidare ska redovisningen innehålla en beskrivning av hur myndigheten avser att fortsätta utveckla arbetet för att bekämpa hatbrott. Redovisningen ska lämnas . I strategi för arbete med trafikövervakning (PM 46/2016) anges att visionen för polisens trafiksäkerhetsarbete är att ingen ska dö eller allvarligt skadas i vägtrafikmiljön. Polisens arbete i vägtrafikmiljön ska i så stor utsträckning som möjligt grunda sig på forskning och evidensbaserade arbetsmetoder. Målen för arbetet är att polisen bl.a. ska bidra till att minska antalet döda och allvarligt skadade i vägtrafikmiljön och genom arbetet i vägtrafikmiljön uppdaga även annan brottslighet än den som är trafikrelaterad. Polisens strategiska huvudinriktning är att aktivt arbeta för att bidra till att sänka medelhastigheten och att öka andelen nyktra förare i trafiken. I strategin nämns också att grundkompetensen inom området säkerställs under polisutbildningen. Både trafiksäkerhetsarbetet, det trygghetsskapande arbetet och arbetet mot brott på vägar bedrivs till stor del inom ramen för den yttre verksamheten i lokalpolisområdena och med regionala operativa resurser. I de fall särskild kompetens krävs ska denna säkerställas genom vidareutbildning. Arbetet kring den yrkesmässiga trafiken kräver specialistkompetens som säkerställs genom en mer omfattande vidareutbildning av poliser och bilinspektörer. Kravet på besiktningskompetens ska företrädesvis säkerställas genom bilinspektörer. Inrikesministern uppgav bl.a. följande i en interpellationsdebatt om nykterhetskontroller (ip. 2015/16:566): Möjligheten till effektiv kontrollverksamhet har tidigare begränsats av att befogenheter, ansvar och prioriteringar varit underställda beslut i respektive polismyndighet. Den begränsningen finns inte , då den nya inledde sin verksamhet. har möjlighet att fatta de beslut som krävs för att skapa en likriktad kontrollverksamhet, tydligare prioriteringar av arbetsuppgifter och en effektiv resursfördelning över hela landet. En ökad trygghet på våra vägar är dock inte enbart en polisiär fråga. För att samhällets resurser ska utnyttjas mer effektivt har en försöksverksamhet med automatiska nykterhetskontroller i hamnar genomförts, s.k. alkobommar. Regeringen har också gett i uppdrag att förbereda införandet av alkobommar i tre till fem hamnar som bedöms lämpliga för detta. En delredovisning av uppdraget ska lämnas . Det är ansvar att bedöma hur många trafikpoliser och bilinspektörer som behövs för att utföra de uppgifter som har på trafikområdet och hur den samlade resursen ska användas. Detta gäller även ansvaret att säkerställa att kompetensförsörjningen är väl avvägd i förhållande till verksamhetens behov. Av polisens webbplats framgår bl.a. följande. Det finns ett antal särskilt utbildade poliser som utreder miljöbrott. Dessa samarbetar med en särskild enhet inom , Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål. En åklagare leder alltid förundersökningar av miljöbrott. Globaliseringen inverkar även på miljöbrott, vilket gör att dessa blir alltmer gränsöverskridande. Därför deltar polisen i miljöbrottsbekämpning. Polisen och i hanterar ungefär 4 000 miljöbrott . Tillsynsmyndigheterna är skyldiga att göra en polisanmälan så fort de misstänker att ett miljöbrott har begåtts. Miljöbrottsutredningar bygger oftast på ett nära samarbete med tillsynsmyndigheter, t.ex. kommunernas miljökontor och . Av webbplats framgår bl.a. följande. Polisens uppgift är att bidra till att tillgången till narkotika i samhället minskar. Polisens arbete bedrivs på flera olika nivåer. På lokal nivå görs riktade insatser mot miljöer där narkotika förekommer. Polisen har då ett nära samarbete med sociala aktörer. Målet är att minska exponeringen för droger och nyrekryteringen till drogmissbruk. På nationell och internationell nivå är arbetet mot den grova narkotikabrottsligheten numera en integrerad del av polisens bekämpning av den grova organiserade brottsligheten. För att identifiera och kartlägga kriminella aktörer och deras nätverk, bl.a. inom narkotikabrottslighet, samlar polisen systematiskt in information som struktureras och analyseras. En betydande del av polisens operativa arbete på regional, nationell och internationell nivå baseras på insamling, strukturering och analys av information om kriminell verksamhet, s.k. kriminalunderrättelsetjänst. Polisen bedriver också ett internationellt samarbete mot den gränsöverskridande narkotikabrottsligheten. En viktig del av det internationella samarbetet sker via de narkotikarelaterade Empactprojekten inom ramen för EU:s policycykel. Polisen samverkar med andra myndigheter för att snabbt identifiera och se till att nya farliga droger kommer under kontroll och kriminaliseras. Arbetet bedrivs i nationella expertgrupper som noga följer utvecklingen på narkotikamarknaden. Spåra och förverka brottsvinster I proposition 2015/16:155 Utökade möjligheter till förverkande föreslogs bl.a. utökade möjligheter att förverka utbyte av brottslig verksamhet vid brott som har samband med organiserad brottslighet. Lagändringarna trädde i kraft (bet. 2015/16:JuU28, rskr. 2015/16:239). har i ett tillkännagivande, efter förslag från justitieutskottet, ansett att regeringen bör tillsätta en parlamentarisk kommitté för att granska varför så få våldtäktsanmälningar leder till åtal och fällande dom (bet. 2013/14:JuU37, rskr. 2013/14:162). Regeringen tillsatte därefter en utredning med en parlamentarisk referensgrupp som skulle göra en bred översyn av våldtäktsbrottet (dir. 2014:123). Regeringen beslutade att utredningen (Ju 2014:21) skulle ombildas till en parlamentariskt sammansatt kommitté. Kommittén lämnade betänkandet Ett starkare skydd för den sexuella integriteten (SOU 2016:60). I betänkandet föreslår kommittén bl.a. att sexualbrottslagstiftningen ska ändras så att gränsen mellan straffri och straffbar gärning dras vid om deltagandet i en sexuell handling har varit frivilligt eller inte samt att brottsbeteckningen våldtäkt tas bort och ersätts med sexuellt övergrepp. Vidare föreslår kommittén att det ska klargöras i lagtexten att sexualbrott som begås på distans, t.ex. via internet, kan rubriceras på samma sätt som när personerna befinner sig på samma fysiska plats. I det ovannämnda betänkandet anges bl.a. följande (s. 35): domstolar har en tillräckligt väl fungerande organisation för hantering av ärenden rörande sexualbrott. Det långvariga arbete som har genomförts med bemötandefrågor inom domstolar har medfört flera förbättringar för den som ska uppträda som part eller vittne i bl.a. mål som rör sexualbrott. Förhandlingsklimatet i rättegångarna har förbättrats, vilket innebär bättre förutsättningar för förhörspersoner att lämna sina uppgifter. Det leder i sin tur till att domstolarna får ett bättre beslutsunderlag. Det finns ingen särskild specialisering för domare, vilket innebär att alla domare på allmän domstol som regel hanterar alla förekommande mål och ärenden. Den enskilde domaren erbjuds dock ett utbildningsprogram via (som är en del av ) och har även i övrigt möjlighet att delta i utbildningar som erbjuds av externa företag. utbildningsprogram innehåller såväl utbildning som explicit handlar om sexualbrott som sådan utbildning som mer har betydelse för att stärka den enskilde domaren i sin roll som ordförande. I proposition 2013/14:169 Nämndemannauppdraget – stärkt förtroende och högre krav gör regeringen bedömningen att det bör vara obligatoriskt för en nyvald nämndeman att genomgå introduktionsutbildning innan tjänstgöringen påbörjas. Det bör även vara obligatoriskt för en omvald nämndeman att genomgå repetitionsutbildning efter tillträdet. Regeringen anger i propositionen att varje domstol i samråd med bör ansvara för att det anordnas sådana utbildningar för nämndemän. Regeringen gav i ett beslut i uppdrag att ta fram en introduktionsutbildning och en repetitionsutbildning att användas vid obligatorisk utbildning av nämndemän (Ju2014/5297/DOM). Utbildningarna ska syfta till att höja kompetensen hos nämndemän för uppdraget som lekmannadomare. I beslutet anförde regeringen att avsikten var att införa krav på obligatorisk utbildning för nämndemän som valdes och som började tjänstgöra . Utbildningsmaterialet skulle därför finnas tillgängligt för domstolarna så att utbildning kunde anordnas före detta datum. Samtliga nämndemän som valdes , dvs. även omvalda nämndemän, skulle genomgå introduktionsutbildning innan tjänstgöringen påbörjades. ska vid fullgörande av uppdraget samråda med domstolarna och . Uppdraget redovisades till . Åtgärder för att skydda vittnen har i ett tillkännagivande, efter förslag från justitieutskottet, uppmanat regeringen att vidta åtgärder för att säkerställa att polis, åklagare och domstolar informerar om möjligheterna till vittnesstöd, särskilda väntrum och annat som kan öka tryggheten och underlätta i en situation som kan kännas svår (bet. 2015/16:JuU1, rskr. 2015/16:106). har tillsammans med regeringens uppdrag att gemensamt verka för att vittnesstödsverksamhet bedrivs vid samtliga tingsrätter och hovrätter (Ju2006/5404/). Detta framgår av regleringsbrev . fick tillsammans med regeringens uppdrag att lämna förslag till en långsiktigt hållbar organisation för och finansiering av vittnesstödsverksamheten (Ju2014/3767/). De ovannämnda myndigheterna redovisade uppdraget i rapporten – Förslag till en långsiktigt hållbar organisation för och finansiering av verksamheten. I rapporten föreslås att och domstolarna ska ta ett större ansvar för att utveckla och sprida den centrala informationen om bl.a. möjligheterna att få tillgång till vittnesstöd. Vidare föreslås att och gemensamt ska se över och kvalitetssäkra befintligt informationsmaterial som rör vittnesstödsverksamheten. Vidare föreslås att och , i samråd med Brottsofferjouren , ska vidta informationsinsatser om vittnesstödsverksamheten. Syftet ska vara att på ett mer effektivt sätt sprida information om möjligheterna att verka som vittnesstöd samt att öka allmänhetens medvetenhet om det stöd som finns att tillgå i samband med en domstolsförhandling. I rapporten föreslås även att domstolarna ska överväga att införa rutiner som innebär att målsägande och vittnen uppmanas att anmäla sig i receptionen vid sin ankomst till domstolen och att det då ska finnas personal tillgänglig som har möjlighet att informera om rättsprocessen samt vilka trygghetsskapande åtgärder som domstolen och vittnesstöden kan erbjuda. Redovisningen och förslagen bereds vidare inom . bedriver särskilt personsäkerhetsarbete i fråga om vittnen och andra hotade personer (2 a § polislagen [1984:387]). Detta innebär att personer som har betydelse för utfallet i en rättslig process kan få skydd genom polisens särskilda personsäkerhetsprogram. Ytterligare bestämmelser om polisens personsäkerhetsarbete finns i förordningen (2006:519) om särskilt personsäkerhetsarbete m.m. Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår att Kriminalvården har riktlinjer för likabehandling som bl.a. används som diskussionsunderlag vid arbetsplatsträffar. påbörjades en revidering av de regionala likabehandlingsplanerna . Kriminalvården har en rikstäckande hbtq-förening, och ett arbete har inletts med att ta fram en hbtq-strategi för myndigheten (s. 60). Utskottet har uttalat sig om motionsyrkanden om kompetens och bemötande, senast i förra årets budgetbetänkande (bet. 2015/16:JuU1 s. 76 f.). betonade många motionärer vikten av att anställda inom rättsväsendets olika myndigheter har en hög kompetens inom olika områden. Utskottet instämde i detta. Utskottet konstaterade också att det inom rättsväsendets myndigheter kontinuerligt vidtas åtgärder för att öka kompetensen inom många olika områden. Utskottet ansåg att det var självklart att de personer som kommer i kontakt med myndigheterna får ett professionellt bemötande av myndighetsföreträdare. Utskottet vidhåller, , denna inställning och understryker att frågor om kompetens och bemötande är av central betydelse för att rättsväsendets myndigheter ska kunna fullgöra den viktiga uppgiften att värna den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Som Brå konstaterar i rapporten i – Kartläggning och åtgärdsförslag (Rapport 2016:9) finns det när det gäller bedrägeribrott en obalans mellan brottsvolymen och de tillgängliga utredningsresurserna. Polisens förmåga står med andra ord inte i paritet med antalet brott som begås. Resultatet blir långa handläggningstider, vilket riskerar att leda till en press att snabbt lägga ned ärenden. Inrättandet av Nationellt Bedrägericenter har haft till syfte att göra arbetet mot bedrägeribrotten mer effektivt och strukturerat. Brå pekar även på att det skett förbättringar i rättsväsendets arbete mot bedrägerier. Antalet bedrägeribrott som leder till åtal har exempelvis ökat. Det är viktigt att den utvecklingen fortsätter och att polisen har de resurser man behöver för en effektiv brottsbekämpning. Vidare måste hanteringen av stora utredningar effektiviseras i synnerhet när det gäller fakturabedrägerier och assistansbedrägerier. Brå pekar i sin ovannämnda rapport på att äldre personer är en särskilt sårbar grupp för vissa typer av bedrägerier. Detta gäller i första hand faktura- och kortbedrägerier. Kriminella individer riktar på detta sätt in sig mot en svag grupp i samhället. De utnyttjar människor – som på grund av ålder eller av andra skäl – har svårigheter att röra sig eller som har andra funktionsnedsättningar som ger sämre förutsättningar att kunna försvara sig mot den här typen av kriminalitet. I takt med att får ett ökande antal äldre är det viktigt att polisen stärker sin förmåga att skydda äldre från att utsättas för brott. Bedrägerier mot äldre utgör fortfarande en förhållandevis liten andel av den totala bedrägeribrottsligheten, men det är av stor vikt att stävja detta. Brå påtalar även att det finns en uppfattning om att vissa viktiga kompetenser saknas inom polisens bedrägeriutredningsverksamhet. Det kan t.ex. handla om personer med specialkompetens avseende välfärdsbedrägerier eller om kompetenser som behövs vid analyser av olika typer av bevisningsunderlag, bl.a. revisorer. Polisen behöver alltså stärka och bredda sin kompetens på flera områden i syfte att säkerställa en mer effektiv brottsutredningskapacitet och även lägga större fokus på att förebygga och beivra bedrägeribrott mot äldre personer. I Brås kartläggning av bedrägeribrottsligheten i framkommer att det både i andra kartläggningar och i samband med Brås intervjuer betonats att det är viktigt med en förbättrad samsyn på myndighetsnivå för att på ett tidigt stadium kunna förebygga identitetsmissbruk. Det betonas också att det är av vikt för myndigheterna att tänka utifrån ett helhetsperspektiv och att de ska sträva efter ett effektivare sätt att utbyta information, om det finns en misstanke om att en identitet missbrukats. Det är viktigt att bl.a. skapa en enhetlig tolkning av vilka uppgifter som får delas mellan myndigheter. Detta är något som saknas . Vi anser att det därför behövs en utredning om ökad samordning och information mellan myndigheter i arbetet mot id-intrång för att underlätta det förebyggande arbetet. Utskottet föreslår mot bakgrund av det som anförts ovan att ställer sig bakom det som utskottet anför om att polisen ska stärka och bredda sin kompetens på flera områden i syfte att säkerställa en mer effektiv brottsutredningskapacitet när det gäller bedrägeribrott, inte minst mot äldre personer. En utredning bör även tillsättas för att nå en ökad samordning och information mellan myndigheter i arbetet mot id-intrång. Det är viktigt att myndigheterna arbetar utifrån ett helhetsperspektiv. Därmed bifaller utskottet motion 2016/17:3235 (M, C, L, KD) yrkandena 1 och 3. Utskottet konstaterar i likhet med regeringen att rättsväsendets förutsättningar för att hantera och klara upp de anmälda brotten i stor utsträckning beror dels på vilken typ av brott som anmäls, dels på den kunskap man har om de anmälda brottens karaktär och sammansättning. Som framgår ovan har förekomsten av it-inslag i de brott som anmäls tydligt ökat . Regeringen har, efter tillkännagivanden från utskottet om att vidta åtgärder för att stärka rättsväsendets kompetens i arbetet mot brottsligheten på internet (bet. 2014/15:JuU1, rskr. 2014/15:77), gett Brå i uppdrag att kartlägga utvecklingen av it-relaterade inslag i de anmälda brotten och analysera kompetens och kapacitet vad gäller it-relaterad brottslighet och forensiska it-undersökningar i den brottsutredande verksamheten. Av rapporten i brottsligheten och rättsväsendets förmåga att hantera dem (Rapport 2016:17) framgår att kompetensen om it-relaterade brott inom den brottsutredande verksamheten är bristande och att det sammantaget finns ett stort behov av utbildning inom och . Av rapporten framgår emellertid, vilket är positivt, att expertfunktioner inrättats vid de båda myndigheterna som ska bistå med kompetens och vägledning när det gäller att hantera brott med it-inslag. Inom finns även Nationellt forensiskt centrum (NFC) som bistår regionerna med kompetens i ärenden med tekniskt svåra eller komplexa frågor. I rapporten pekar Brå på ett antal brister och ger förslag på hur man kan komma till rätta med dessa. Rapporten bereds inom . har i sin rapport brottslighet – polis och åklagare kan bli effektivare (RiR 2015:21) granskat om och har beredskap för att ändamålsenligt och effektivt handlägga och utreda it-relaterade brott. Även denna rapport visar på brister i ovannämnda myndigheters förmåga att hantera it-relaterad brottslighet. lämnar också en rekommendation om hur verksamheten behöver utvecklas. Utskottet har vid sin beredning av regeringens skrivelse 2015/16:164 – där regeringen redovisat sin bedömning av den aktuella rapporten från – uttryckt att man ser positivt på att regeringen har inlett en dialog med och om rekommendationerna (bet. 2015/16:JuU27). Utskottet konstaterar att frågor om polis och åklagares it-kompetens och om bristerna i de brottsbekämpande myndigheternas förmåga att bekämpa it-relaterad brottslighet är uppmärksammade och att arbete pågår för att komma till rätta med dessa brister. Utskottet ser därför inte skäl för att ställa sig bakom de tillkännagivanden som efterfrågas i motionerna 2016/17:897 (S), 2016/17:2857 (KD) yrkande 3, 2016/17:3388 (M) yrkande 42 och 2016/17:168 (V) yrkandena 4 och 5. Utskottet avstyrker yrkandena. Utskottet ser inte heller skäl att ställa sig bakom förslaget i motion 2016/17:3388 (M) yrkande 44 om att presentera en samlad strategi mot it-brott utan avstyrker även detta yrkande. Utskottets uppfattning är att man nu bör avvakta det arbete som pågår. Utskottet ser inte heller skäl för att ställa sig bakom det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2016/17:2857 (KD) yrkande 4 om att höja polisens och åklagarnas kunskaper om brott mot personuppgiftslagen. Utskottet har senast vid beredningen av förra årets budgetbetänkande (bet. 2015/16:JuU1 s. 79) avstyrkt motioner om att inrätta en nationell djurskyddspolis. Utskottet ser inte heller nu skäl att ställa sig bakom motionsyrkanden med samma innebörd. Utskottet avstyrker därför motionerna 2016/17:172 (SD), 2016/17:2452 (SD) yrkande 2 och 2016/17:3300 (SD) yrkande 5. Utskottet ser inte heller skäl för att ställa sig bakom motionsyrkanden om djurskyddspolisens arbete och avstyrker därmed även motionerna 2016/17:1018 (M), 2016/17:1344 (SD) yrkande 2 och 2016/17:2452 (SD) yrkande 3. Vid beredningen av förra årets budgetbetänkande konstaterade utskottet i samband med ett tillkännagivande till regeringen (s. 77) att det är viktigt att polisen när en anmälan om brott gjorts lämnar relevant och begriplig information till brottsoffret om bl.a. möjligheten att träffa en brottsofferstödjare och att polisen bör bli bättre på att lämna information om vad som händer med utredningen av brottet och vilka åtgärder som vidtagits med anledning av anmälan. Om polis och åklagare avstår från att utreda brottet bör brottsoffret få information om varför. Vidare uttalade utskottet (s. 77) att den som anmält ett brott bör bli kontaktad av polisen inom efter anmälan. Brottsoffret bör då få en återkoppling om vad som hänt med utredningen och återigen få information om möjligheten att träffa en brottsofferstödjare. Utskottet ställde sig då bakom ett antal motionsyrkanden och uppmanade regeringen att återkomma till med en redogörelse över vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra brottsutredningen, uppföljningen och återkopplingen till brottsoffer. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:106). Utskottet ser positivt på att regeringen, som ett led i arbetet med att genomföra EU:s brottsofferdirektiv, beslutade om vissa ändringar i förundersökningskungörelsen som bl.a. innebär en stärkt informationsskyldighet till målsäganden generellt under förundersökningen, t.ex. med information om den fortsatta handläggningen av ärendet (skr. 2015/16:75 s. 36). Vidare pågår beredningen av Brås rapport medverkan i rättsprocessen (Rapport 2016:8) inom . I nämnda rapport lämnas förslag på hur arbetet med att bl.a. bemöta brottsoffer kan förbättras. Utskottet ser med hänsyn till det ovan nämnda inte skäl för att göra något nytt tillkännagivande med anledning av de yrkanden som framförs i motionerna 2016/17:3230 (M) yrkande 8 och 2016/17:3231 (M) yrkande 12. Utskottet ser inte heller skäl att ställa sig bakom motionsyrkandena i motionerna 2016/17:2997 (M) yrkande 5 och 2016/17:3231 (M) yrkande 11 som också lyfter upp frågor om bemötande av brottsoffer och om svarstider. Utskottet avstyrker således även nämnda motioner. Utskottet anser inte heller att yrkandet i motion 2016/17:1538 (KD) yrkande 8, om att ett kunskapslyft ska göras när det gäller de professioner som kommer i kontakt med unga brottsoffer, bör föranleda något tillkännagivande från . Utskottet avstyrker även detta yrkande. Som framgår av polisens webbplats ska de poliser som utreder brott mot barn och förhör barn ha särskild utbildning för detta. Dessutom finns s.k. barnahus på flera orter. Det aktuella motionsyrkandet är således i vart fall delvis tillgodosett. Utskottet ser därför inte skäl att ställa sig bakom den begäran om tillkännagivande som framförs i motion 2016/17:3193 (L) yrkande 1. Utskottet avstyrker därmed yrkandet. Utskottet konstaterar också att lämnat betänkandet blir svensk lag (2016:19). Utredarnas bedömning är att en inkorporering skulle innebära att konventionens rättigheter får en stärkt ställning. Betänkandet bereds inom . Våld i samkönade relationer Utskottet avstyrker motion 2016/17:954 (S) yrkande 2 om att fler inom rättsväsendet ska få utbildning om våld i samkönade relationer. Utskottet konstaterar att dessa frågor är uppmärksammade genom strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck, där våld i samkönade relationer ingår i två fokusområden. Att förebygga och motverka våld mot kvinnor och barn är högt prioriterat av regeringen. Som framgår i årets budgetproposition (s. 47) omfattar detta även hbtq-personer. Utskottet anser inte att motionsyrkandet bör föranleda något tillkännagivande från och avstyrker därför motionsyrkandet. Som framgår ovan beslutade regeringen () om en nationell plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott Vidare har i sitt regleringsbrev i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits som ett resultat av uppdraget att utveckla arbetet för att bekämpa hatbrott. Utskottet konstaterar att frågan om behovet av kunskap om hatbrott är uppmärksammad och att arbete för närvarade pågår för att utveckla arbetet. Utskottet avstyrker därför motionerna 2016/17:3146 (M) yrkande 4 och 2016/17:3388 (M) yrkande 39. Utskottet konstaterar att det är ansvar att bedöma hur många trafikpoliser och bilinspektörer som behövs för att utföra de uppgifter som har på trafikområdet och hur den samlade resursen ska användas.