bet · H301KU20d3 · 2016-01-01 00:00:00 — Däremot har du, , sagt ett antal gånger att det har varit ett önskemål till , från dig och departementet, om en skyndsam hantering. I något fall tror jag att du har använt orden skyndsam beredning. Jag sitter och funderar här; ministerstyre är inte nödvändigtvis en order om en preciserad sak kopplat till just en utbetalning. Det kan vara att man lägger sig i myndigheter och deras agerande på något annat sätt. Tycker inte att det faller inom ramen för ministerstyre att säga åt ett verk att de ska ha en skyndsam hantering av något ärende? : Herr ordförande! Det är uppgift att ta ställning till det . Min uppfattning är att jag naturligtvis måste ha en dialog med eller andra verk, direkt eller via tjänstemän vid departementet, om hur uppdrag fortskrider och hur man fullgör sitt uppdrag. I det här fallet hade jag fått tydliga och starka signaler från flertalet flyg- platser som var väldigt bekymrade över sina situationer. Jag anser nog att jag agerade just precis emellan det där när man gör för mycket och när man gör för lite. Jag tog kontakt med min politiska stab, som i sin tur tog kontakt med de opolitiska tjänstemännen, som i sin tur tog kontakt med och påtalade att det fanns ett önskemål om en snabb hantering av detta ärende, dock inte krav på utbetalning. Vad slutsatsen av denna snabbhantering skulle bli hade alltså inte vare sig jag som minister eller tjänstemännen någon uppfattning om. Det kunde likaväl ha handlat om att i dialog med flygplatserna begära in sådana uppgifter som gjorde att stödet skulle kunna betalas ut, enligt gällande regelverk. Vi hade inte kunskap om ifall alla krav var uppfyllda. Därför hade det också varit helt felaktigt att kräva utbetalning. Den hanteringen står helt och hållet för. Men om det är så att anser att det är ministerstyre att ha kontakt med en myndighet och framföra önskemål om snabb hantering, då är det naturligtvis uppfattning. Och får konsti- tutionsutskottet stå för den. (L): Ja, det är det vi får göra här – en samlad bedömning av det hela. Jag har bara en kontrollfråga. Förekommer det i andra fall att eller hennes medarbetare på departementet hör av sig till myndig- heter och säger åt dem att snabba på hanteringen av saker och ting? : Herr ordförande! Jag kan inte påminna mig att det har varit behövligt vid något annat ärende. Men självklart har vi kontakter under hand med myndigheter, på så sätt att jag eller min statssekreterare träffar myndighetschefen men också genom att departementets tjänstemän har kontakter med de statliga verk som ligger inom vårt ansvarsområde och diskuterar hur olika frågor ska hanteras. Det ingår på något sätt i den delvis informella styrning som också måste ske av myndigheterna. Men att ett ärende har försinkats på ett sådant sätt att det har funnits anledning att påtala vikten av en skyndsam hantering har, vad jag kan påminna mig i alla fall, inte hänt i något annat ärende. (S): Det är väldigt positivt att åtgärder har vidtagits för att dokumentation och spårbarhet ska kunna ske vid kommande händelser. Men vikten av dokumentation och spårbarhet har uttalats tidigare från till tidigare regeringar. Det är klart att man då undrar vilka rutiner för dokumentation och spårbarhet som fanns vid departementet innan den här händelsen, eftersom inga spår kan hittas. : Herr ordförande! Ja, det finns naturligtvis rutiner för hur kontakten mellan myndigheten och departementets tjänstemän ska gå till. I det här fallet har det inte dokumenterats vad som uttrycktes vid det mötet – som är pudelns kärna så att säga – . Men jag vill igen påtala att fanns det indikationer på att var i begrepp att betala ut stöd till åtminstone en av de kvarvarande fyra. Möjligen är det så att den kontakt som togs och som dessutom ledde till att det fanns ett besked att lämna från , det kanske inte riktigt är den tidslinje som är den verkliga tidslinjen. Men eftersom det finns väldigt många oklarheter här när det gäller vem som sa vad, till vem och när och hur det uppfattades är behovet av att förtydliga rutiner kring dokumentation, som jag sa, uppenbart. (M): Som framgår av protokollet från när var hos KU kan man läsa att enhetschef för beställning och upphandling, , redogjorde för följande, jag citerar: jobbade vi med de här SKI-förordnandena, för att granska utbetalningarna som skulle göras. Den 21 får jag en kontakt av min chef, – och det här sker . Då säger han att han har varit i kontakt med en tjänsteman på departementet som meddelar att ministern önskar att vi ska betala ut samtliga driftsbidrag . Orsaken till det här är att hon ska gå ut med information om det här , slut citat. Minns statsrådet vad det var för slags information hon skulle gå ut med den eftermiddagen? : Herr ordförande! Det fanns inga planer från min sida på att gå ut med någon information den eftermiddagen. Det citat som just lästes upp här är väl själva essensen i skälet till att vi sitter här, nämligen att det har skett ett missförstånd. Det vi ville säkerställa den 21 var att vi hade information om handläggning av frågan, eftersom det hade kommit ett brev till , men också med kopia till departementet. Vi förutsåg att det skulle kunna komma frågor från inte minst media om handläggningen av ärendet. såg därför ett behov av att ha tillgänglig information om det, för att kunna svara på frågor. Men det fanns inga planer från departementets eller min sida på att själva gå ut med någon information aktivt. Utan vi ville ha en förberedelse för att kunna svara på frågor. Det citat som lästes upp här är väl möjligen ett bevis för att kommuni- kationen i det här ärendet har varit ganska trasslig. (M): Det må så vara. Men om man läser vidare – nu ska jag inte göra det eftersom protokollet finns, och jag antar att statsrådet har läst det – framgår det också att man kontrollringer till departementet, bara för att se att det verkligen är korrekt att man ska göra de här utbetalningarna. Och man får då jakande svar från departementet. Då fanns alltså missförståndet kanske också vid departementet. Vad vet jag? Det återstår väl att se. , statsrådet sa här att huruvida det är ministerstyre att tala om för en myndighet att man jobbar för långsamt i angelägna ärenden eller inte är upp till KU att bedöma. Och det är det ju; det är helt riktigt. Men den bedömning som generaldirektören gjorde på den raka frågan här om skulle agera på det sätt man gjorde nästa gång ringer, apropå att ringde till och gjorde det här påpekandet, önskan eller ordern – hur man nu vill tolka det – svarade hon: Nej! Det säger väl också någonting, tänker jag, om hur man uppfattade den här kontakten med departementet. Jag skulle gärna vilja få ytterligare någon liten kommentar från statsrådets sida om det. : Herr ordförande! Den telefonkontakt som var gällde, såvitt jag har förstått det, om och – det vill säga de båda flygplatserna som skulle notifieras – skulle hanteras på samma sätt. Och svaret på den frågan var jakande. Däremot har det, vad jag vet, inte förekommit någon fråga där man har säkerställt att man verkligen ska betala ut. Då hade svaret på den frågan kanske varit ett annat. Men det blir mycket spekulationer kring hur saker har uppfattats och vad som har uttryckts, för där finns det väldigt olika uppfattningar. Från de berörda tjänstemännen vid departementet finns det en väldigt tydlig uppfattning om att man inte har uttryckt sig på ett sätt som skulle kunna uppfattas som att man har gett en order. har i sin interna kommunikation uttalat att man har uppfattat det så. Därför behöver vi säkerställa att den typen av missförstånd inte före- kommer framöver. (SD): Vid utfrågningen med sa följande om ett telefonsamtal som skulle ha ägt rum: Han frågade, när ni ringde, om vi kunde få ett mejl eller ett skriftligt uppdrag. Då sa tjänstemannen att nej, det skulle vi inte få och att jag skulle kolla med hans chef i sin tur. Sedan utvecklar han detta vidare och säger: Sedan träffade jag hans chef, faktiskt mer av en slump, innan jag hade hunnit kontakta honom Han frågade om vi hade varit i kontakt med tjänstemännen och om vi jobbade med utbetalningarna. Då fick jag en bekräftelse av honom. Han nämnde inte ministern utan frågade bara om vi jobbade med utbetalningarna. Jag har egentligen två frågor. Jag vill naturligtvis ha en kommentar kring detta. Sedan vill jag också fråga vad som är skälet till att man i sådana fall inte kan skicka ett mejl eller någon form av skriftligt brev där man tydliggör vad det egentligen är man menar. På det sättet hade vi kanske inte suttit här . : Jag kan inte svara på varför man gjorde bedömningen att man inte skulle skicka ett brev i det läget. Men om det som efterfrågades var en tydlig order förstår jag att svaret på den frågan var nekande, därför att det hade varit oförenligt med de regler som gäller. Så om det är den frågan som har ställts är det alldeles riktigt att inte svara jakande på den begäran. Det finns olika uppfattningar om vad som har uttryckts från tjänstemännen på departementet. De har själva uppfattat det på ett sätt och ger väldigt tydligt uttryck för det. Och har i sin interna kommunikation uttalat att man har uppfattat det på ett annat sätt. Det är den typen av missförstånd som vi behöver säkerställa inte sker fortsättningsvis. (MP): Jag tycker egentligen att det mesta har framkommit . Normalt sett ställer man den obligatoriska frågan: Hur tänker ni framåt? Vad kan ni göra mer? Finns det någonting man kunde göra mer? Men här har egentligen infrastrukturministern redogjort för det framåtsyftande arbetet, och det har också gjort när hon har sagt att de har dragit igång ett arbete där expeditionschefen och chefsjuristen ska reda ut kontakterna med och departementet. Så jag är nöjd, herr ordförande. (C): Jag vill fortsätta där jag var tidigare och fråga ministern om hon med sin politiska stab har diskuterat det som ministern kallar ett missförstånd och hur det kan ha uppkommit. Har frågan varit uppe med den politiska staben sedan i efterhand för att klara ut det som uppges vara missförstånd? : Självklart har jag talat med min politiska stab om hur kommunikationen mellan staben och de opolitiska tjänstemännen var. Jag blev ju KU-anmäld till följd av den här kommunikationen. Så självklart har jag varit väldigt angelägen om att försöka reda ut vad det är som har hänt. De besked som jag har fått är att de politiskt anställda i min stab inte uppfattar att de har uttryckt sig på ett sådant sätt, att de opolitiska tjänstemännen i departementet inte uttrycker att de har fått en sådan order och inte heller att de i sin tur har uttryckt sig på ett sådant sätt i kontakterna med . Skånberg (KD): Statsrådet sa alldeles : Jag kan inte svara för hur det har uppfattats. Men frågan är om det inte är just det som statsrådet måste kunna göra, att statsrådet tar det fulla ansvaret för hur ett besked från henne uppfattas hela vägen. Hur tycker statsrådet att hon har brustit eller varit otillräcklig i hur ett besked från henne har uppfattats? : Jag kan inte spekulera i hur en mottagare av ett budskap uppfattar det. Däremot kan jag, som jag har uttryckt i tidigare svar, säkerställa att man utvecklar rutinerna för dokumentationen av och säkerställer att båda parter har samma uppfattning om vad som är sagt. Men jag kan inte i efterhand gå in och försöka tolka hur någon har uppfattat någonting. Det vore en väldigt märklig spekulation från min sida, och det tänker jag avstå från. Skånberg (KD): Så här mot slutet av utfrågningen ges alltid möjlighet att distansera sig från eller beklaga en händelseutveckling som inte blev den önskade. Det får KU i så fall väga in i bedömningen. Vi har tidigare hört att statsrådet lägger hela ansvaret på . Har statsrådet någonting att tillägga i denna fördelning av skulden för det uppkomna läget, eller vill statsrådet i någon utsträckning beklaga en egen roll i det här? : Jag sa redan i mitt inledningsanförande att jag beklagar att den här situationen har uppstått. Jag har inte lagt hela skulden för det inträffade på , utan jag har uttryckt att när det gäller de kontakter som är mellan departementet och behöver man säkerställa att de dokumenteras på ett bättre sätt och att man säkerställer att båda parter har samma uppfattning om vad som har sagts. Det är inte att lägga skulden på den ena parten, utan det är att säga att det har varit brister både i kommunikationen och i hur kommunikationen har dokumenterats. Den uppfattningen vidhåller jag. Jag vet dock väldigt säkert att jag inte har uttryckt mig på ett sätt som skulle kunna uppfattas som att jag har gett en order om utbetalning. I den delen kan jag därför inte beklaga mitt handlande. Däremot kan jag beklaga att den fortsatta hanteringen av ärendet har blivit olycklig. Det har jag också gjort på olika sätt i den här utfrågningen. Ordföranden: Jag har avslutningsvis ett par observationer eller iakttagelser som jag har gjort under utfrågningen. Jag gjorde ett konstaterande apropå frågor tidigare som handlade om myndighetsstyrning, vilka förutsättningar som regeringen hade gett att hantera dessa frågor på ett bra sätt. Då sa statsrådet att departementet fick inga signaler om att det var problem med handläggningen av flygplatstillstånden. Då skulle jag vilja läsa vad som står i KU:s granskningsbetänkande . Där hade vi ett annat ärende som handlade om och relationen med . Det handlade om att det hade varit vissa problem med hanteringen av järnvägsunderhåll. Detta hade då inte informerat dåvarande infrastrukturminister om. Då skriver KU följande i sitt betänkande: Det ansvariga statsrådet har inför utskottet framfört att det inte hade varit fel av myndigheten att informera henne om den uppkomna situationen, inte minst med tanke på den betydande summan saken gällde. Detta har även framförts till myndigheten. Sedan kommer KU:s synpunkter: Utifrån de aspekter som konstitutions- utskottet har att beakta i sin grundlagsfästa granskningsuppgift vill utskottet framhålla att regeringen och ansvariga statsråd har ett övergripande ansvar för att säkerställa att myndigheter informerar regeringen om den aktuella situationen inom sina respektive områden. KU har alltså sagt att regeringen har ett ansvar för att se till att man får information om det finns problem i myndigheterna. Då undrar jag om statsrådet anser att statsrådet har tagit det ansvaret, givet att statsrådet inte fick veta att hade problem med att hantera dessa ärenden. : Ja, med tanke på hur det blev är det uppenbart någonting som har gått fel i alla fall. Jag kan konstatera att det finns en utpekad tjänsteman på departementet som har kontaktansvar gentemot , och man har löpande dialog om aktuella frågor. Rimligen borde den här frågan ha aktualiserats i en sådan dialog. Jag kan också konstatera att och 2015 betalade ut driftsstöd till 15 av 21 flygplatser, vilket gav en tydlig indikation om att man inte hade några problem med handläggningen av dessa ärenden. Det fanns därför ingen anledning för regeringen att särskilt efterhöra om det fanns problem, utan det var först när vi fick den informationen som det blev uppenbart att det fanns ett sådant problem. Ordföranden: för att ytterligare summera något kan man konstatera att den här händelseutvecklingen fick ganska allvarliga följder. har uppgett här att man betalade ut medlen i vart fall en månad tidigare än man annars skulle ha gjort för att man då uppfattade detta tryck från departementet och därmed inte avslutade sin egen beredning. Den bedömde man då skulle ha tagit ungefär en månad till. Det är det ena perspektivet. Det andra perspektivet är att den utbetalning som skedde till två av flygplatserna skedde i strid med . beskrivning är ju att departementets påtryckningar, intervention, vad man nu vill kalla det för, ledde till inte enbart att man betalade ut detta en månad tidigare än man annars skulle ha gjort utan också att man gjorde så att bröt mot . Hur skulle statsrådet vilja beskriva resultatet av den här händelse- utvecklingen? Delar statsrådet min uppfattning att det här framstår som allvarliga effekter av det som har skett? : Ja, det är en fråga om huruvida det är effekter av hanteringen från departementets sida eller om det är just ett missförstånd som har gett upphov till det här. Men det är naturligtvis allvarligt om agerar på ett sätt som står i strid med . Det har aldrig funnits någon avsikt från vare sig min sida eller från departementets sida att så ska ske. Jag vill framhålla att har fullt ansvar för det som ligger inom deras myndighetsansvar. Om gör bedömningen att man inte kan betala ut medel med rätt lagstöd ska man inte heller göra en sådan utbetalning. Jag är väl medveten om var gränserna går för vilka kontakter som jag kan ha med och vilken typ av önskemål som jag kan ha på Jag skulle därför inte uttrycka mig på ett sätt som skulle innebära att jag ställer krav på ett visst utfall av en hantering av ett ärende. Däremot har jag uttryckt att det är ett bekymmersamt läge och att det behöver ske en skyndsam hantering. Jag påminner igen om att förordningsförändringen trädde i kraft . Och så sent som skickade ett brev till berörda flygplatser där man skyndsamt ville ha in kompletterande uppgifter. Så det fanns mellan februari och som rimligen borde ha gett gott utrymme att både inhämta de uppgifter som man behövde och säkerställa att man kunde hantera det här ärendet enligt gällande lagstiftning. Ordföranden: Jag har bara två korta frågor till. Vilket ansvar tycker ministern att hon har för den uppkomna situationen? Det har ställts frågor på liknande tema tidigare. Men jag frågar bara för att vi ska vara alldeles tydliga med den saken. : Som ansvarigt statsråd har jag ytterst ansvar för det som sker inom departementet. Kontentan av detta blir att vi behöver säkerställa att de kontakter som är mellan departementets tjänstemän, mellan departementet i övrigt och sker på ett sådant sätt att vi säkerställer att den här typen av missförstånd inte kan uppstå i fortsättningen. Däremot vidhåller jag att jag inte har uttryckt mig på ett sådant sätt att det skulle kunna uppfattas som en ordergivning. Men eftersom det ändå är så uttrycker sig behöver vi säkerställa att hela den kedjan av kommunikation fungerar på ett bättre sätt. Oavsett om jag personligen har uttryckt mig på ett sådant sätt eller inte har jag det fulla ansvaret för vad som sker inom ramen för mitt departement, och det ansvaret ska jag naturligtvis ta genom att säkerställa att dokumentation och kommunikation sker på ett bättre sätt. Ordföranden: : Statsrådet sa tidigare under utfrågningen här: Rimligen borde beredningen ha gått till på samma sätt för i vart fall 4 av de återstående flygplatserna som för de 15 första flygplatserna som man betalade ut pengar till . Jag uppfattar att statsrådet då inför KU har konkreta synpunkter på handläggning och hur man rimligen borde bereda olika ärenden. Är det en riktig uppfattning av vad statsrådet ville förmedla till utskottet, att statsrådet har detaljsynpunkter på hur myndigheten bereder dessa ärenden? : Nej, det var som ett uttryck för att vi inte hade någon anledning att tro att det skulle vara några problem med utbetalningen för kvarvarande 4, eftersom det redan hade betalats ut till de 15 och . Det fanns ingenting som vi kunde se i alla fall som gjorde att dessa 4 befann sig i ett annat läge relativt de 15 som redan hade fått sina pengar. Så det var en beskrivning av hur vi bedömde situationen och inte en bedömning av handläggning i det enskilda ärendet. Ordföranden: Då tror jag att vi får tacka infrastrukturministern för svaren och för att hon ville komma till oss och lämna den här informationen. Varmt tack för . : Tack så mycket! Ordföranden: ajournerar sammanträdet . Granskningsärende 34 Fråga om samråd med angående Frontex Ordföranden: återupptar sitt sammanträde. Vi ska nu ha en öppen utfrågning med inrikesminister i ett ärende som har rubriken samråd med angående Frontex, KU:s granskningsärende 34. Varmt välkommen hit, inrikesminister ! : Ärade ledamöter av ! Jag är glad över att få komma hit och besvara era frågor. Ärendet rör frågan om samråd med angående Frontex, särskilt när det gäller det informella ministermötet för rättsliga och inrikes frågor den 25–. Det handlar alltså om regeringens informations- och samrådsskyldighet i förhållande till och dess organ. Det är en självklarhet för mig och regeringen att denna skyldighet ska fullgöras. Det finns väl etablerade rutiner för detta, och regeringen och dess medarbetare tar denna skyldighet på största allvar. Jag har tjänstgjort som ledamot av regeringen och , varav två perioder som ordförande för två av de utskott som har absolut flest EU- frågor på sitt bord. Så jag har från båda sidor arbetat hårt med att involvera i EU-arbetet. Jag vill också uttrycka min uppskattning för det goda samarbete som jag upplever finns mellan regeringen och i dessa frågor. Som ni vet har satts under stort tryck på grund av den allvarliga migrationskrisen, vilket har lett till att allvarliga brister vid EU:s yttre gränser har uppenbarats. En långsiktig åtgärd är förslaget om en europeisk gräns och kustbevakning som presenterades , men frågan har, som bekant, varit aktuell . För egen del har jag varit i och bland annat diskuterat möjligheten till en delvis ny roll för Frontex. Dagen efter det att förslaget kom var statsministern i inför . Han framförde då bland annat att regeringens syn var att gränsfrågor i grunden ska vara ett nationellt mandat, men att vi har all önskan att samarbeta och att det ska finnas gemensamma möjligheter att upprätthålla våra gränser. lämnades sedan en faktapromemoria till . I regeringens preliminära ståndpunkter angavs bland annat att det är viktigt att överväga nya förslag och idéer om hur kontrollen av den yttre gränsen kan stärkas. Men det måste ske utan att medlemsstaterna lämnar över det grundläggande ansvaret för gränskontrollen till EU. Regeringen ansåg alltså att gränskontroll främst är en nationell fråga, men att den nya byrån för gräns- och kustbevakning kan utgöra ett viktigt stöd för medlemsstater som inte själva kan kontrollera sina gränser tillräckligt väl. När ministrarna träffades den 25–var det informellt. Syftet med sådana möten är att få till ett fritt tankeutbyte i mer övergripande och långsiktiga frågor. Eftersom det var ett informellt möte, där inga beslut skulle fattas, hölls inget samråd med innan mötet. I sedvanlig ordning och i enlighet med cirkulär som finns beträffande frågorna lämnades inbjudan och dagordning till mötet i . Även ett diskussionspapper om europeisk gräns och kustbevakning från ordförandeskapet överlämnades då. Vid mötet framhöll jag att gränskontroll primärt är ett nationellt ansvar, något som även andra medlemsstater, kommissionen och ordförandeskapet betonade. Syftet med diskussionen var enligt ordförandeskapet att få politisk vägledning för det kommande förhandlingsarbetet, vilket skulle inledas på expertnivå. Jag resonerade kring några aspekter som ur svenskt perspektiv kanske skulle aktualiseras i det kommande förhandlingsarbetet utifrån den fakta- promemoria som lämnades till , bland annat att det är viktigt att överväga alla möjligheter till hur förvaltningen av den yttre gränsen kan stärkas och att den nya byrån kan utgöra ett viktigt stöd för medlemsstater som inte själva kan kontrollera sina gränser tillräckligt väl. Jag vill betona att syftet med denna typ av informella möten framför allt är att ge ministrarna möjlighet att ställa frågor i en kontext på en övergripande nivå, inte att ange fasta ståndpunkter eller fatta beslut. Så var fallet även . Förslaget har därefter förhandlats bland annat i en rådsarbetsgrupp. Det har funnits ett brett stöd, och fick ordförandeskapet mandat att inleda förhandlingar med . Den kompromisstext som ligger till grund för dessa förhandlingar tillgodoser den ståndpunkt som har förankrats med .