bet · H301MJU16 · 2016-04-14 00:00:00 — Det kan gälla anläggningar för offentlig förevisning av djur eller tillstånd för t.ex. ridskolor, uthyrning av stallplatser, hunddagis, hund- och kattavel, zoobutiker och andra typer av djurhållning. Polisen utreder misstankar om brott mot djurskyddslagen eller och polismyndigheten är tillsynsmyndighet för lagen (2007:1150) om tillsyn över hund och katt. När har beslutat om ett omhändertagande av djur är det polisen som utför själva omhändertagandet. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (kommittédir. 2014:59) för att utreda och lämna förslag till förändringar av polisens uppgifter i syfte att renodla verksamheten, så att polisen i ökad utsträckning kan koncentrera sig på huvuduppgifterna att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt bekämpa brott. Genom beslut om tilläggsdirektiv (kommittédir. 2015:3) begränsades uppdraget till att enbart gälla polisens arbetsuppgifter rörande djur. Uppdraget slutredovisades i betänkandet Med fokus på kärnuppgifterna – En angelägen anpassning av uppgifter på djurområdet (SOU 2015:3) till regeringen . Utredningen har i sitt arbete utgått från att arbetsuppgifter på djurområdet ska kännetecknas av att det antingen ska krävas en polismans särskilda yrkesutbildning och befogenheter att använda våld eller tvång för att utföra dem eller att det ur ett brett förvaltningsperspektiv är mest effektivt och ändamålsenligt att uppgiften utförs av . Med den utgångspunkten menar utredningen att uppgifter med inriktning på djur bör begränsas till följande tre huvudområden: ingripa i akuta situationer för att t.ex. upprätthålla den allmänna ordningen och säkerheten, avvärja fara och förhindra att djur lider hjälpa i de fall där åtgärderna inte kan utföras utan en polismans särskilda vålds- och tvångsbefogenheter underrätta om man vid utförandet av sina kärnuppgifter får kännedom om något som motiverar att agerar mot t.ex. brister i djurhållningen eller andra förhållanden som står under tillsyn. Utredningen menar att däremot inte bör ha till uppgift att exempelvis transportera, förvara, sälja, skänka bort eller låta avliva och omhänderta djur. bör inte heller följa upp brister i djurhållningen, utfärda förelägganden eller handlägga förvaltningsärenden som rör djur. Ambitionen med att renodla arbetsuppgifter på djurområdet är att ge myndigheten bättre förutsättningar för sin kärnverksamhet, som vissa uppgifter kan utföras lika väl eller bättre av en annan huvudman. Förslagen från utredningen bereds inom (prop. 2015/16:1 utg.omr. I betänkande 2014/15:JuU1 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet redovisas att i startade en ny satsning mot djurplågeri och djurskyddsbrott: djurskyddspolisen. Målet var bl.a. att utveckla det förebyggande arbetet, öka lagföringen och skapa en mer rättssäker hantering av djurskyddsbrott. har bl.a. även i län satsat på en djurgrupp vars syfte är att det ökande antalet djurärenden hos polisen ska hanteras mer effektivt och av personer som kan den ofta komplicerade lagstiftningen. Av budgetpropositionen utgiftsområde 23 framgår att det bedrivs ett aktivt arbete för att förbättra djurskyddskontrollen. har bl.a. initierat ett tvåårigt forskningsprojekt om bemötande och kommunikation vid djurskyddskontrollen då detta har stor betydelse för både genomförandet av kontrollen och för efterlevnaden av regelverket. Länsstyrelserna har även tagit fram nya och mer avancerade kompetensutvecklingsplaner för respektive myndighet. Djurförbud och omhändertagande av djur Bestämmelser om djurförbud finns i 29 § djurskyddslagen. Bestämmelser om omhändertagande av djur finns i 31 och 32 §§ djurskyddslagen. När beslutar om omhändertagande av djur ska fastställa om djuret ska säljas, överlåtas på annat sätt eller avlivas enligt 34 § djurskyddslagen. beslut om omhändertagande av djur enligt 31 eller 32 § djurskyddslagen kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt den allmänna instansordningen i är förvaltningsrätten en allmän förvaltningsdomstol och handlägger mål som främst rör tvister mellan enskilda personer och myndigheter. Därav följer att beslut kan överklagas till en allmän förvaltningsdomstol. De allmänna domstolarna handlägger bl.a. brottmål och tvistemål mellan enskilda individer, och tingsrätten är den första domstol man kommer i kontakt med i dessa ärenden. Enligt 74 § djurskyddsförordningen gäller beslut om omhändertagande av djur i allmänhet om inte den beslutade myndigheten bestämmer något annat. Enligt förarbetena till djurskyddslagen (prop. 1987/88:93) är avsikten bl.a. att åstadkomma en snabbare och enklare handläggning av ärenden om förfarandet efter omhändertagande av djur. Detta ansågs motiverat både från djurskyddssynpunkt och med hänsyn till de kostnader som uppkommer för staten. har i sitt betänkande Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) sett över möjligheterna att förtydliga utformningen av bestämmelserna om djurförbud och omhändertagande och deras inbördes relation. Utredningen anser att reglerna om djurförbud är mycket viktiga för att efterlevnaden av djurskyddsbestämmelserna ska vara effektiv. Det är viktigt att det ingripande som görs står i proportion till förseelsen och risken för att djuren far illa. Utredaren föreslår därför att den som har dömts för brott mot djurskyddslagen eller inte rättar sig efter upprepade förelägganden eller beslut av kontrollmyndigheten ska kunna meddelas djurförbud om det är befogat från djurskyddssynpunkt. Beslutet ska inte enbart grundas på antalet förelägganden, förbud eller domar mot djurskyddslagen. Kontrollmyndigheterna bör göra en nyanserad bedömning av vilka omständigheter som har föranlett djurförbudet och en noggrann bedömning av riskerna för att det upprepas. När det gäller omhändertagande enligt 31 § djurskyddslagen anser att det bör vara möjligt för en djurhållare som har meddelats djurförbud att få tillfälle att själv avveckla sitt djurinnehav på ett lämpligt sätt om djuren inte är utsatta för lidande. Det bör dessutom även bedömas om djurhållaren har förutsättningar att själv avveckla djurinnehavet. När det gäller bestämmelserna om omhändertagande av djur anser utredaren att de fyller ett angeläget syfte, är ändamålsenliga och bör flyttas över till den nya lagen. När fattar beslut om omhändertagande ska det enligt 34 § djurskyddslagen fastställas om djuret ska säljas, överlåtas på annat sätt eller avlivas. Utredaren anser att utgångspunkten även fortsättningsvis bör vara att det ska vara en fråga om snabbt förfarande. Detta motiveras både av djurskyddsskäl och av kostnadsskäl såväl för det allmänna som för den enskilde. En konsekvens av detta är dock att det kan uppstå problem om en högre rättslig instans vid en prövning bedömer att beslutet var felaktigt. Utredaren gör dock bedömningen att det inte finns skäl att föreslå någon utvidgning av det allmännas skadeståndsansvar i samband med omhändertagande av djur då detta skulle kunna leda till en lägre djurskyddsnivå då kontrollmyndigheter kan dra sig för omhändertagande för att undvika skadeståndsansvar alternativt att senare omständigheter kan ha tillkommit som inte längre motiverar ett omhändertagande. betänkande (SOU 2011:75) är under beredning i . Regeringen har aviserat att de kommer lämna en proposition om en ny djurskyddslag till . I budgetpropositionen utgiftsområde 23 framgår att regeringen såväl som myndigheterna har, sedan ansvaret för djurskyddskontrollen förstatligades , arbetat kontinuerligt och på olika sätt för att stärka och förbättra kontrollen. Myndigheterna har bl.a. fortsatt det pågående arbetet med att skapa en gemensam målbild, med underliggande delmål, för djurskyddskontrollen. I Rådet för djurskyddskontroll, ett samverkansråd som regeringen har inrättat mellan och länsstyrelserna, följs de olika delmålen upp och revideras för att ytterligare föra utvecklingen av kontrollen framåt. Den riskklassificeringsmodell för djurskyddsobjekt som i samarbete med länsstyrelserna har tagit fram, och som syftar till att göra det möjligt att rikta kontroller dit de behövs som bäst, togs i drift . Vidare har myndigheterna på uppdrag av regeringen analyserat resursanvändningen för djurskyddskontrollen och om det finns möjligheter till effektiviseringar. Av analysen framgår att myndigheterna prioriterar djurskyddsarbetet högt och att mer resurser används för djurskyddsarbetet än de som tillförts länsstyrelserna med anledning av att djurskyddskontrollen förstatligades . I budgetpropositionen konstaterar regeringen vidare att även om antalet genomförda kontroller har ökat något och kvaliteten, effektiviteten och rättssäkerheten i kontrollen bedöms ha förbättrats kontinuerligt, utförs det fortfarande alltför få kontroller. Även Statskontoret bedömde i sin rapport utveckling (2011:23) att kontrollverksamheten har utvecklats avsevärt efter att den flyttats från kommunerna till länsstyrelserna och att objektiviteten, rättssäkerheten och likvärdigheten ökat. Statskontoret tittade dock inte på huruvida djurskyddet har blivit bättre. konstaterar i betänkande 2015/16:JuU1 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet att de uttalat sig om motionsyrkanden om kompetens och bemötande vid rättsväsendets myndigheter. Utskottet instämde i att det är viktigt att anställda inom rättsväsendets olika myndigheter har hög kompetens inom olika områden. Utskottet konstaterade också att det inom rättsväsendets myndigheter kontinuerligt vidtas åtgärder för att öka kompetensen inom många olika områden. Utskottet understryker att frågor om kompetens och bemötande är av central betydelse för att rättsväsendets myndigheter ska kunna fullgöra den viktiga uppgiften att värna den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Regeringen och berörda myndigheter har ända sedan ansvaret för djurskyddskontrollen förstatligades arbetat för att på olika sätt stärka och förbättra djurskyddskontrollen. Utskottet konstaterar att både och arbetar med att förbättra djurskyddskontrollerna på slakterier genom att förtydliga rutiner och ta fram vägledningar och utbildningar. Detta är åtgärder som ska bidra till att öka likriktningen av kontrollen och bidra till att förbättra djurskyddet på lång sikt, vilket är positivt. Utskottet noterar även att det kontinuerligt vidtas kompetenshöjande åtgärder för både djurskyddsinspektörer och personal på rättsväsendets myndigheter. Kompetens är av central betydelse för att värna den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Regeringen har bedömt att djurskyddskontrollens kvalitet, effektivitet och rättssäkerhet kontinuerligt förbättras men att det fortfarande utförs för få kontroller, en bedömning som utskottet delar. Utskottet noterar att utredningen om renodling av verksamhet lämnade sitt betänkande . I betänkandet föreslås att många av arbetsuppgifter på djurområdet flyttas till en annan huvudman som kan utföra dessa arbetsuppgifter på likvärdigt eller bättre sätt så att kan fokusera på sina kärnuppgifter. Utskottet noterar att betänkandet är under beredning inom och anser att utfallet av denna process bör avvaktas. har i sitt betänkande Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) sett över bestämmelserna om djurförbud och omhändertagande av djur och sett vissa behov av förtydliganden. Som nämnts tidigare är betänkandet under beredning inom , och en proposition om en ny djurskyddslag är aviserad . Utan att föregripa regeringens beredning av utredningens förslag om djurförbud och omhändertagande av djur vill utskottet betona vikten av att det ingripande som görs står i proportion till förseelsen och risken för att djuren far illa. Utskottet delar bedömning att djurförbudsbeslut inte enbart ska grundas på antal förelägganden etc. utan att nyanserade bedömningar ska göras från fall till fall. I det initiala skedet kan det vara minst lika viktigt med vägledning. Utskottet föreslår med det anförda att motionerna 2015/16:431 (M), 2015/16:1274 (M), 2015/16:2751 (SD) yrkande 1 och 2015/16:3013 (C) lämnas utan vidare åtgärd. Djurhållning i lantbruket m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om krav på enbart frigående höns inom värphönshållningen, grisars rätt till utevistelse och en ny lag om tjänstedjur och djurplågeri. Jämför reservationerna 3 (V) och 4 (V). Enligt kommittémotion 2015/16:21 av m.fl. (V) yrkande 4 bör regeringen ta fram ett förslag på regelverk med krav på enbart frigående höns inom värphönshållningen. Av de ca 7 miljoner höns som ingår i den industriella äggproduktionen i hålls ca 1 miljon i bur. Det begränsade utrymme dessa burhöns har innebär begränsade möjligheter till naturligt beteende jämfört med de frigående hönsen. Studier har även visat skillnader i naturligt beteende hos höns som är i bur och de som är frigående. I motion 2015/16:429 av (M) framhålls att grisar ska ha rätt till utevistelse. Motionären lyfter fram att grisar inte har samma rätt att vistas utomhus som bl.a. kor har enligt 10 och 11 §§ djurskyddsförordningen. Grisars behov av utevistelse och en möjlighet att bete sig naturligt är minst lika stort som för kor. I motion 2015/16:2034 av (SD) framhålls att tjänstedjur bör skyddas av en ny lag om djurplågeri av tjänstedjur. Polisens hundar räknas som egendom, vilket motionären anser är felaktigt. Om tjänstedjur utsätts för våld av något slag ska detta ses som ett extra allvarligt fall av djurplågeri och bör därför dömas hårdare än vanligt djurplågeri. behandling och kompletterande uppgifter Krav på frigående höns Frågan om frigående höns har tidigare behandlats av utskottet (bet. 2011/12:MJU21). I betänkandet anför utskottet följande: När det gäller hönor konstaterar utskottet att enligt svensk djurskyddslagstiftning och hönsdirektivet (rådets direktiv /74/EG om att fastställa minimivillkor för skyddet av värphöns) är minimikravet för god hönsvälfärd tillgång till rede, sittpinne och ströbad. Både inredda burar och system för frigående höns uppfyller lagstiftningens krav på att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. I betänkandet Ny djurskyddslag anförs att de olika inhysningssystemen har olika för- och nackdelar. lämnade i uppdrag åt Efsa att avge ett vetenskapligt yttrande (Efsa 2005) om olika inhysningssystem för värphöns. Efsa konstaterade 2005 att det inte fanns någon accepterad metod att väga ihop olika välfärdsindikatorer och redovisade därför för- och nackdelar med olika inhysningssystem för värphöns. Efsa tog således inte ställning till om det ena inhysningssystemet är bättre eller sämre än det andra. I betänkandet framhålls vidare att det under den svenska omställningsperioden bedrevs en mycket omfattande forskning och att den samlade kunskap som finns om djurvälfärd och inhysning av värphöns i är unik i ett EU-perspektiv. Utskottet noterar att utveckling av välfärden för värphöns är ett fortsatt aktuellt forskningsområde i som berör såväl inredda burar som system för frigående höns. I betänkandet dras slutsatsen att både inredda burar och frigående system för höns uppfyller de funktionskrav som forskare har ställt upp om att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Utredaren anser att det i stor utsträckning är en värderingsfråga vilket inhysningssystem som totalt sett är bäst för hönan. Enligt för ägg har antalet hönsplatser i inredd bur minskat medan antalet hönsplatser i frigående system ute och inne och i ekologisk produktion har ökat . Miljontal värphöns per produktionsmetod Källa: Svenska Ägg. I marknadsrapporten framgår att produktionen av ägg steg –2013 för att minska med 2014. De två främsta orsakerna till produktionsminskningen är den minskade efterfrågan på ägg från inredd bur och den ökade efterfrågan på ekologiska ägg. En del stallar med inredd bur står antingen tomma eller byggs om till frigående system, som stallar byggs eller anpassas till ekologisk produktion. Enligt har det inte förprövats några burar till värphöns efter 2010, vilket innebär att det sker en naturlig utfasning i ganska hög takt (bl.a. på grund av trycket från konsumenter och detaljhandel). Burar kan vara att föredra av hygienskäl (djuren hålls skilda från sin avföring, vilket minskar risken för parasiter och dylikt) medan lösgående ger större möjlighet till naturligt beteende (men då vistas de i onaturligt stora flockar och kan bli illa åtgångna av flockfränder). Det finns för- och nackdelar med båda systemen. Enligt departementet går mot bara lösgående hönor genom en naturlig utveckling. Krav på utevistelse för grisar Frågan om krav på utevistelse för grisar har behandlats av utskottet tidigare (bl.a. i bet. 2011/12:MJU21). Man har då uppmärksammat bl.a. att avelsarbete för grisar har inriktats mot att få så snabbväxande djur som möjligt. är dock ett av få länder som även har tagit med djurhälsoaspekter i avelsmålen för grisar, t.ex. motstånd mot stresskänslighet, hälsobefrämjande kroppsbyggnad och motståndskraft mot sjukdomar. Ändå behövs enligt betänkandet en anpassning av djurmaterialet i ekologisk produktionsmiljö för att undvika bl.a. ledskador. Forskning vid bl.a. pekar mot att en gris som föds upp i ett konventionellt uppfödningssystem inte klarar av att röra sig så mycket utomhus som den ekologiska grisen får göra. Utskottet noterar i betänkandet att en ensidig avelsinriktning har medfört att vissa konventionella grisraser får djurskyddsproblem i en i övrigt önskvärd utomhusmiljö. I betänkande 2013/14:MJU10 Ändringar i djurskyddslagen redovisas bl.a. att det genom djurskyddslagstiftning infördes i förordningen att avelssvin, om det är möjligt, ska ges tillfälle att vistas ute (12 §), att svin ska hållas lösgående (14 §), att fixeringsanordningar inte får användas annat än tillfälligtvis (15 §) och att boxar för svin ska vara försedda med halm eller annat jämförbart material (16 §). har tittat på detta och redovisar i sitt betänkande Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) att dessa bestämmelser på förordningsnivå har lett till många olika tolkningar. Även om möjlighet till utevistelse för avelssvin främst har blivit verklighet i den ekologiska grisuppfödningen så har djurskyddslagstiftningen lett till att uppfödningssystemen i i många hänseenden har utvecklats åt ett annat håll än i övriga EU. Den har t.ex. stimulerat till byggnadslösningar där utevistelse kan ingå i systemen för hållande av exempelvis sinsuggor. föreslår även i sitt betänkande att begreppet naturligt beteende ska klargöras i den nya lagen genom att det anges att djur ska hållas och skötas på ett sådant sätt att de ges möjlighet att utföra sådana naturliga beteenden som djuren är starkt motiverade för och som ger djuren en funktionell återkoppling, dvs. minskar djurets motivation att utföra beteendet i fråga. Dessa beteenden begränsas dock till beteenden som rör djurens behov av rörelse, vila, komfort, sysselsättning, födosök och socialt umgänge. Utredaren anser inte att det i lagen ska regleras exakt vilka beteenden som avses med naturligt beteende eftersom det skulle ge lagen en mycket hög detaljeringsgrad, utan detta bör i stället regleras i föreskrifter och uppdateras i takt med ny kunskap på området. Det finns både för- och nackdelar med ett krav på utevistelse för grisar. Grisarna kan utföra sitt naturliga beteende och få motion som det finns en eventuell hälsoproblematik och eventuellt stora investerings-kostnader. Det har gjorts försök som har jämfört effekter på grisars ledhälsa av inne- och utevistelse (Effects of free-range and confined housing on joint health in a heard of fattening pigs, Etterlin et al. 2014, 10:208). Resultatet indikerar att utegrisar har mer ledlidande än innegrisar. Försöket sammanfattas med att det behövs mer forskning om varför utegrisar har sämre ledhälsa och om särskilda utegrisar behöver avlas fram. Som tidigare redovisats har regeringen aviserat en proposition om en ny djurskyddslag . Alla djur kan vara egendom i civilrättslig mening, dvs. de är saker som man kan äga, sälja, köpa, hyra etc. och som har ett visst ekonomiskt värde. Att djur är en sak som kan vara någons egendom innebär också att de kan bli föremål för olika egendomsbrott, t.ex. stöld och skadegörelse (brottet riktar sig då mot ägaren som är målsägande i straffprocessen). Det finns dock också bestämmelser som syftar till att skydda djuren som sådana (också mot ägaren), t.ex. djurplågeribestämmelsen i 16 kap. 13 § och hela djurskyddslagen (som också har straffbestämmelser för den som överträder vissa av bestämmelserna i lagen eller i föreskrifter meddelade med stöd av lagen). I djurskyddslagen finns t.ex. förbud mot att utsätta djur för onödigt lidande och mot att aga dem. Tillämpningen av djurplågeribestämmelsen förutsätter att man kan visa att djuret utsatts för lidande. Om det är den som håller djuret som har utsatt det för våld kan det annars i andra hand bli aktuellt att pröva om denne har gjort sig skyldig till brott mot djurskyddslagen (t.ex. förbudet mot aga). Om det är någon utomstående som har angripit djuret är det snarare ansvar för skadegörelse som kommer i fråga eftersom djurskyddslagens bestämmelser riktar sig till den som håller djuret. Alla dessa regler är tillämpliga även på tjänstedjur precis som på andra djur som hålls i fångenskap. Djuren kan dock aldrig vara part i en process eller få skadestånd etc. Enligt pågår inget arbete inom om tjänstedjurs rättsstatus. Utskottet anser att det oavsett inhysningssystem är viktigt med en utveckling mot minskad täthet och ökade möjligheter för naturligt beteende för värphöns. bör därför när möjlighet ges fortsätta att arbeta för höjda minimikrav inom EU. Utskottet välkomnar att det håller på att ske en naturlig utfasning av värphöns i burar. Statistiken visar på en minskad efterfrågan på ägg från inredda burar och ökad efterfrågan på ekologiska ägg och ägg från frigående värphöns ute och inne. har i betänkandet Ny djurskyddslag föreslagit att begreppet naturligt beteende ska klargöras i den nya djurskyddslagen men att exakt vilka beteenden som avses ska regleras i föreskrifter. Betänkandet är som tidigare nämnts under beredning inom . Som utskottet redovisat ovan har olika försök har gjorts på inne- och utegrisar i syfte att se hur grisar klarar sig i utemiljö. Resultaten pekar på att det kan finnas en viss hälsoproblematik med grisars utevistelse då utegrisar har mer ledlidande än innegrisar. Enligt utskottets mening kan det finnas skäl att undersöka sambandet mellan sämre ledhälsa och utevistelse närmare så att i grunden positiva faktorer som ökad möjlighet till rörelse och naturligt beteende främjas. Utskottet föreslår att motionerna 2015/16:21 (V) yrkande 4 och 2015/16:429 (M) med det anförda lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller en lag om tjänstedjur och djurplågeri konstaterar utskottet att det finns bestämmelser som skyddar tjänstedjur, precis som andra djur som hålls i fångenskap. Det faktum att djur kan vara egendom i civilrättslig mening innebär att de kan utsättas för stöld och skadegörelse. finns djurplågeribestämmelsen i som syftar till att skydda djuret som sådant. Detta skulle kunna ses som att djuren har ett dubbelt skydd. Mot bakgrund av redovisningen ovan är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2015/16:2034 (SD). Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, SD, MP, C, V, L) om djurskydd som rör förslag som har behandlats tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V) och 5 (L). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat i betänkandena /15:MJU10 Djurskydd, 2014/15:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel och 2014/15:MJU3 Livsmedelspolitik. följde utskottets förslag och avslog motionsyrkandena. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen. Djurskyddsarbetet inom EU, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:21 av m.fl. (V) yrkande 7 och