bet · H301UbU14 · 2016-04-29 00:00:00 — Förskoleklassens syfte beskrivs i skollagen som att den ska stimulera elevers utveckling och lärande och förbereda dem för fortsatt utbildning. Utbildningen ska utgå från en helhetssyn på eleven och elevens behov. Förskoleklassen ska också främja allsidiga kontakter och social gemenskap (9 kap. 2 § skollagen). I propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165 s. 358) framgår att undervisningsbegreppet i den nya skollagen är definierat så att förskolans, förskoleklassens och skolans kultur och arbetssätt kan bilda en pedagogisk helhet. Det framgår även att i förskoleklassen ingår lek och skapande som väsentliga delar i det aktiva lärandet. Utgångspunkten är att utveckling och lärande sker ständigt, inte bara vid arrangerade inlärningssituationer. Det är kombinationen av förskolans och arbetssätt och metodik som ger förskoleklassen dess identitet. Skolplikt och rätt till utbildning Enligt skollagen har barn som är bosatta i landet skolplikt och en rätt till kostnadsfri grundläggande utbildning i den allmänna skolan (7 kap. 2 och 3 §§). Skolplikten inträder vid höstterminens start det kalenderår när barnet fyller . Om det finns särskilda skäl får barnet börja fullgöra sin skolplikt först det kalenderår när barnet fyller . Frågan om uppskjuten skolplikt prövas av hemkommunen efter begäran av barnets vårdnadshavare (7 kap. 10 §). Om barnets vårdnadshavare begär det hos hemkommunen ska barnet redan höstterminen det år när barnet fyller jämställas med skolpliktiga barn i fråga om rätten att börja skolan (7 kap. 11 §). beslutade om ett tillkännagivande till regeringen som innebär att regeringen ska återkomma med förslag om en tioårig grundskola (bet. 2014/15:UbU11, rskr. 2014/15:201). Utskottet uttalade bl.a. följande. Utskottet menar att skolstarten bör ske tidigare även i . Det skulle medföra att skolan skulle få möjlighet att fånga upp barnens behov tidigare än vad som görs och att barnen skulle få bättre förutsättningar att nå målen för skolan. Utskottet anser därför att skolstarten ska ske , i stället för som . Därmed förlängs skolplikten till , och förskoleklassen blir den nya årskurs 1 i . Detta innebär att förskoleklassen upphör att vara en egen skolform och att det nuvarande lågstadiet (årskurs 1–3) kompletteras med en årskurs och då kommer att omfatta årskurs 1–4 i den tioåriga . Vidare kommer mellanstadiet att omfatta årskurs 5–7 och högstadiet årskurs 8–10. De kunskapskrav som finns för lågstadiet ska vara oförändrade. Utskottet vill betona att med en allmän skolstart kommer utbildningsperspektivet att tydliggöras, men ska lärandet utgå från en pedagogik som är anpassad till elevernas ålder. I utskottets betänkande 2014/15:UbU1 (s. 53) framgår att det avsattes för att genomföra vidareutbildning av tillsvidareanställda förskollärare i förskoleklassen. Satsningen kunde ses som en förberedelse för Alliansens förslag om en tioårig grundskola. Det framgår även att förslaget kräver lagändringar och andra förberedelser som det av tidsmässiga skäl inte var möjligt att genomföra och som därmed får behandlas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. I Vårändringsbudget ansåg regeringen att medel inte borde avsättas för denna satsning (prop. 2014/15:99 s. 111, bet. 2014/15:FiU21, rskr. 2014/15:255). Utskottet ansåg i sitt yttrande till finansutskottet över vårändringsbudgeten att finansutskottet borde tillstyrka propositionen i den berörda delen (yttr. 2014/15:UbU6y). lämnade sitt slutbetänkande Mer tid för kunskap – förskoleklass, förlängd skolplikt och lovskola (SOU 2015:81) till regeringen . Utredningen ska enligt direktiven föreslå att förskoleklassen ska bli obligatorisk för alla sexåringar som ett av två alternativa förslag. Det andra alternativet innebär enligt direktiven att förskoleklassen för sexåringar blir en del av . För båda alternativen ska enligt direktiven förskoleklassens syfte, uppdrag och innehåll vara oförändrade (dir. 2014:159). Betänkandet har remitterats med remisstid till . Alternativ 1: Förskoleklassen blir obligatorisk Utredningen förordar att det första alternativet obligatorisk förskoleklass med skolplikt ska införas. Undervisningen ska som omfatta minst under ett läsår. Genom att sexåringarna får skolplikt får vårdnadshavarna ett nytt ansvar för att eleven fullgör sin skolplikt i förskoleklassen. Det betyder att eleven ska infinna sig och delta i undervisningen, om det inte finns giltiga skäl att utebli. För huvudmän, rektorer och lärare eller förskollärare som undervisar i förskoleklassen får inte det faktum att sexåringarna ska ha skolplikt några större pedagogiska konsekvenser i övrigt. Skälet är att enligt direktiven ska utredningen inte föreslå några förändringar i syfte, uppdrag, innehåll eller behörighetsbestämmelser för personal i förskoleklassen. Specialskolan och sameskolan ska kunna ha förskoleklasser som , där eleverna har skolplikt. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Alternativ 2: Sexårsklassen blir ett obligatoriskt första år för sexåringar i När det gäller det andra alternativet, som utredningen benämner sexårsklass, gör utredningen bedömningen att sexårsklassen skulle bli ett obligatoriskt första år för sexåringar i . Eleverna skulle få skolplikt. Syfte, uppdrag, innehåll och behörighetsbestämmelser för personal skulle kvarstå oförändrade liksom i förskoleklassen. Undervisningen skulle som bedrivas minst under ett läsår. Enligt detta alternativ skulle omfatta och förskoleklassen upphöra som egen skolform. Eftersom förskoleklassen skulle bli en del av är det naturligt att eleverna har skolplikt. Sexårsklassen skulle dock inte bli en ny årskurs 1 utan ett förberedande år i precis som förskoleklassen. Utredningen konstaterar att innehållet i verksamheten inte skiljer sig åt mellan de olika alternativen obligatorisk förskoleklass eller sexårsklass eftersom det av utredningens direktiv följer att timplanen för årskurs 1–9 i inte ska gälla för sexårsklassen, och inte heller kursplaner och kunskapskrav. Sexårsklassen kan således enligt detta alternativ inte i formell mening vara en årskurs i , vilket bl.a. beror på att årskurs 1–9 har en definierad tidsram i timplanen, där varje ämne har en minsta garanterad undervisningstid. Sett ur ett elevperspektiv får eleverna inte heller samma rättigheter som eleverna har i årskurs 1 . Det gäller bl.a. rätten till utbildning (se 7 kap. 3 § skollagen) och till särskilt stöd (se 3 kap. skollagen). Att föreslå förändringar på dessa områden har legat utanför utredningens direktiv. Enligt utredningens bedömning ska enskilda huvudmän som är godkända för förskoleklass och grundskola med årskurs 1 och uppåt få anordna en sexårsklass. Vidare införs sexårsklassen enligt bedömningen i sameskolan, men eftersom specialskolans nuvarande regelsystem är under utredning införs därför inte sexårsklassen i specialskolan. Vidare gör utredningen bedömningen att förskollärare liksom är behöriga att undervisa sexåringarna, till skillnad mot i årskurs 1 i , där läraren ska vara behörig och legitimerad för undervisning i årskurs 1. Detta alternativ föreslås starta . Utredningens samlade bedömning är att alternativ 2, sexårsklassen, inte bör införas. Alternativet till en obligatorisk förskoleklass skulle i stället vara en sänkning av skolpliktsåldern till för elever i årskurs 1 i . En sådan lösning innebär att eleverna skulle få samma rättigheter som eleverna i årskurs 1 har . Enligt direktiven ingår dock inte detta i utredningens uppdrag. Utredningen förordar därför att alternativ 1, obligatorisk förskoleklass med skolplikt, ska införas. Övergången mellan förskolan och förskoleklassen redovisade regeringens uppdrag om förtydligande av förskoleklassens och fritidshemmets uppdrag m.m. (dnr U2015/191/S och dnr 2015:201). Frågan bereds i . anser att avsnitten om övergång och samverkan i läroplanerna för de obligatoriska skolformerna (Lgr 11, Lspec 11, Lsam 11 och Lgrsär 11) och förskolans läroplan (Lpfö 98, reviderad 2011) behöver harmoniseras med varandra och förtydligas för att öka möjligheterna till ömsesidigt samarbete (se avsnitt 2.5 i respektive läroplan). har så långt det är möjligt tagit fram texter som motsvarar varandra i de aktuella läroplanerna. Läroplanstexterna föreslås förtydligas så att lärare i olika skolformer ska ha ett kontinuerligt samarbete och så att samarbetet handlar om utbyte av kunskaper, erfarenheter och information om varandras verksamheter och innehåll i syfte att skapa sammanhang, kontinuitet och progression i undervisningen. Här beskrivs även att det ska finnas samarbetsformer som syftar till att förbereda barnen och deras vårdnadshavare inför övergångar från förskolan till förskoleklassen, skolan och fritidshemmet. publicerade 2014 stödmaterialet Övergångar inom och mellan skolor och skolformer – Hur övergångar kan främja en kontinuitet i skolgången från förskolan till gymnasieskolan. Målsättningen med stödmaterialet är att ge stöd och idéer om hur förskolan och skolan kan arbeta för att ge barn och elever kontinuitet i deras skolgång oberoende av skolbyten. En ny reviderad upplaga planeras . beslutade att inom ramen för beredningen av motioner i detta betänkande att ge tillfälle att yttra sig över angivandet av tidsgränser i tillkännagivanden till regeringen i de fall tillkännagivandet har en hög detaljeringsgrad när det gäller inriktningen på det förslag som utskottet vill att regeringen ska återkomma med till . Gränsdragningen mellan och regeringen är av särskilt intresse då regeringen enligt regeringsformen styr riket och ansvarar för beredning av lagförslag inför riksdagsbeslut. Av yttrande (yttr. 2015/16:KU7y) framgår bl.a. följande. Under rubriken behandling av skrivelse 75 (s.13–14) anför bl.a. följande. Utgångspunkten bör, i enlighet med den konstitutionella praxis som vuxit fram, enligt utskottet vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål bör den underrätta om detta inom den tidsgräns – när sådan anges – som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör då redovisas (t.ex. bet. 2011/12:KU21). Utskottet har också understrukit vikten av att regeringen gör ansträngningar för att undvika onödig tidsutdräkt i behandlingen av tillkännagivanden. Utskottet har också framhållit vikten av att regeringen särskilt vid längre tidsutdräkter lämnar fullgod information om orsakerna till fördröjningen. Utskottet har vidare betonat dels att stor tidsåtgång skapar en osäkerhet som ofta leder till att ämnet för tillkännagivandet kommer upp på nytt i olika sammanhang i , dels att det är angeläget att en åtgärd som aviseras till en viss tidpunkt verkligen vidtas och inte gång på gång skjuts upp (t.ex. bet. 2003/04:KU21 och bet. 2011/12:KU21). föreslog i sin behandling av skrivelse 75 ett tillkännagivande till regeringen om vikten av att beredningsåtgärder med anledning av ett tillkännagivande från påbörjas . beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 2011/12:KU21 s. 34, rskr. 2011/12:269–271). Under rubriken ställningstagande (s. 17) anför bl.a. följande. vill inledningsvis framhålla att när det gäller regeringens behandling av tillkännagivanden bör utgångspunkten, i enlighet med den konstitutionella praxis som vuxit fram, vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål bör den underrätta om detta inom den tidsgräns – när en sådan anges – som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör då redovisas. vidhåller också i övrigt sina tidigare ställningstaganden. Utskottet har understrukit vikten av att regeringen gör ansträngningar för att undvika onödig tidsutdräkt i behandlingen av tillkännagivanden. I sammanhanget har utskottet också framhållit vikten av att regeringen särskilt vid längre tidsutdräkter lämnar fullgod information om orsakerna till fördröjningen. Utskottet har vidare betonat dels att stor tidsåtgång skapar en osäkerhet som ofta leder till att ämnet för tillkännagivandet kommer upp på nytt i olika sammanhang i , dels att det är angeläget att en åtgärd som aviseras till en viss tidpunkt verkligen vidtas och inte gång på gång skjuts upp. Utskottet har även uttalat sig om vissa generella tidsgränser för slutbehandling av tillkännagivanden. Inom ramen för utskottets beredning av regeringens skrivelse 75 gjordes inom utskottets kansli en genomgång av tillkännagivanden till regeringen . Mot bakgrund av de iakttagelser som gjordes i samband med beredningen av skrivelsen och uppföljnings- och utvärderingsarbetet anförde utskottet att det inte kan bortses ifrån att tillkännagivanden ibland kan vara av sådan karaktär att de kräver ett omfattande och långvarigt utredningsarbete, men att det ändå borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas (bet. 2005/06:KU34 s. 19; jfr bet. 2002/03:KU30 s. 28). Om det finns omständigheter som hindrar ett genomförande ska regeringen redovisa skälen för sin bedömning. Enligt utskottet gäller att handläggningstiden för slutbehandlingen av ett enskilt tillkännagivande är avhängig tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som förutsätts för en sådan slutbehandling. Det bör inte förekomma att tillkännagivanden inte är slutbehandlade utan att det redovisas en bedömning av när de kan bli slutbehandlade. Utskottet vill inledningsvis belysa skillnaden mellan de olika förslag som har lämnat. Enligt det första alternativet, som utredningen förordar ska införas, ska förskoleklassen bli obligatorisk för alla sexåringar. Förskoleklassen kvarstår således som en egen skolform men blir obligatorisk. Enligt det andra alternativet blir sexårsklassen ett första förberedande år för sexåringar i . Förskoleklassen tas således bort i alternativ 2. Sexårsklassen kan dock trots detta inte i formell mening vara en årskurs i eftersom det följer av utredningens direktiv att timplanen för årskurs 1–9 i inte ska gälla för sexårsklassen och inte heller kursplanerna och kunskapskraven. Det beror bl.a. på att årskurs 1–9 har en definierad tidsram i timplanen, där varje ämne har en minsta garanterad undervisningstid. Utredningen framhåller också att uppdraget har gett ett begränsat utrymme för förslag om förändringar av förskoleklassens syfte, uppdrag och innehåll så att det skulle motsvara det som gäller för . Utredningen konstaterar således att likheterna mellan förslagen är att syfte, uppdrag, innehåll och behörighetsbestämmelser för personalen skulle bli oförändrade oavsett vilket alternativ som väljs. Vidare ska lärare och förskollärare även i fortsättningen få undervisa såväl i den obligatoriska förskoleklassen som i sexårsklassen. Utskottet vill lyfta fram att utredningen även redogör för ett alternativ till en obligatorisk förskoleklass som skulle vara en sänkning av skolpliktsåldern till för elever i årskurs 1 i . En sådan lösning skulle enligt utredningen innebära att eleverna skulle få samma rättigheter som eleverna i årskurs 1 har . Utskottet noterar att utredningen betonar att detta inte ingår i uppdraget, och därför förordar utredningen att alternativ 1, obligatorisk förskoleklass med skolplikt, ska införas. Utskottet vill mot bakgrund av detta påminna om att alliansregeringen inledningsvis gav i uppdrag att föreslå hur en tioårig grundskola med obligatorisk skolstart lämpligast skulle kunna införas (dir. 2014:41). Utskottet kan konstatera att den nuvarande regeringens ändringar av omöjliggjort för utredningen att lämna ett förslag om en tioårig grundskola. Utskottet tillkännagav mot denna bakgrund för regeringen att den ska återkomma med förslag om en tioårig grundskola (se bet. 2014/15:UbU11 s. 24–27). Utskottet förutsätter därför att regeringens beredning, i enlighet med utskottets tidigare tillkännagivande, resulterar i ett förslag om tioårig grundskola samt fortbildning av befintliga förskollärare så att de kan bli behöriga att undervisa i den nya tioåriga . Utskottet föreslår att tillkännager för regeringen att den bör återkomma med ett förslag om en tioårig grundskola i enlighet med vad utskottet anför ovan. Som framgått ovan har på utbildningsutskottets begäran yttrat sig över ”angivandet av tidsgränser i tillkännagivanden till regeringen i de fall tillkännagivandet har en hög detaljeringsgrad när det gäller inriktningen på det förslag som utskottet vill att regeringen ska återkomma med till ”. anser i likhet med att när det gäller regeringens behandling av tillkännagivanden bör utgångspunkten, i enlighet med den konstitutionella praxis som vuxit fram, vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål bör den underrätta om detta inom den tidsgräns – när en sådan anges – som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör då redovisas. noterar i det sammanhanget att i sitt ställningstagande inte avråder från tidsgränser i tillkännagivanden utan bl.a. framhåller vikten av att regeringen gör ansträngningar för att undvika onödig tidsutdräkt i behandlingen av tillkännagivanden. Vidare betonar att regeringen särskilt vid längre tidsutdräkter lämnar fullgod information om orsakerna till fördröjningen. Utskottet tillstyrker med det anförda motionerna 2015/16:1285 (SD), 2015/16:1847 (SD) yrkande 11, 2015/16:2736 (M) yrkande 10 och 2015/16:3073 (M) yrkande 16. Motion 2015/16:279 (V) yrkande 3 avstyrks. När det gäller yrkandena om att det behövs en förbättrad överlämning mellan förskolan och förskoleklassen hänvisar utskottet inledningsvis till stödmaterial Övergångar inom och mellan skolor och skolformer. Enligt vad utskottet har erfarit är fortfarande redovisning av regeringens uppdrag om förtydligande av förskoleklassens och fritidshemmets uppdrag m.m. under beredning. Utskottet vill inte föregripa den pågående beredningen av ärendet och avstyrker med det anförda motionerna 2015/16:2774 (M) yrkande 7 och 2015/16:3073 (M) yrkande 5. Skolavslutningar och andra traditionella högtider Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att det ska införas ett undantag från 1 kap. 6 § skollagen (2010:800) med innebörden att konfessionella inslag ska få förekomma i offentliga skolor, i annan utbildning än undervisning, i samband med firandet av skolavslutningar och andra traditionella högtider och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om skolavslutningar. Jämför reservationerna 20 (S, MP, V) och 21 (SD) samt särskilt yttrande 1 (SD). I motion 2014/15:2839 av m.fl. (M, FP, C, KD) yrkande 44 och kommittémotion 2014/15:2999 av m.fl. (M, FP, C, KD) begär motionärerna att beslutar att 1 kap. 6 § skollagen (2010:800) ska ges följande lydelse med ikraftträdande : ”Utbildningen vid en skolenhet eller förskoleenhet med offentlig huvudman ska vara icke-konfessionell. Trots första stycket får det i annan utbildning än undervisning förekomma enstaka konfessionella inslag som syftar till att överföra och utveckla traditioner som är en del av samhällets kulturarv. Deltagandet i sådana delar av utbildningen som innehåller konfessionella inslag ska vara frivilligt.” I kommittémotion 2014/15:2744 av m.fl. (SD) yrkande 23 och motion 2015/16:1847 av m.fl. (SD) yrkande 32 föreslår motionärerna att landets skolor ska vara skyldiga att ordna traditionella avslutningar för de elever och föräldrar som så önskar. I kommittémotion 2015/16:2878 av m.fl. (KD) yrkande 39 anser motionärerna att det bör införas ett tillägg till 1 kap. 6 § skollagen med följande lydelse: ”Undantag från 6 § får i offentliga skolor förekomma under ett skolår i samband med firande av traditionella högtider. Deltagande vid sådana högtider ska vara frivilligt för eleverna.” I motion 2014/15:2385 av (KD) framhåller motionären att det bör utformas riktlinjer för skolavslutningar i kyrkan som inte strider mot grundlagen. Enligt motionären behöver en präst som talar vid en skolavslutning enligt regeringsformen inte uppge innehållet i sitt bidrag till avslutningen för rektorn, och prästen har enligt grundlagen frihet att i tal uttrycka upplysningar, tankar, åsikter och känslor. Bakgrund och gällande rätt Av 1 kap. 6 § skollagen (2010:800) framgår att utbildningen – dvs. den verksamhet inom vilken undervisningen sker utifrån bestämda mål – vid en skolenhet eller förskoleenhet med offentlig huvudman ska vara icke-konfessionell. Paragrafen saknade motsvarighet skollag, men i de då gällande läroplanerna för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet och för de frivilliga skolformerna framgick att undervisningen i skolan skulle vara icke-konfessionell. För att undervisning i t.ex. religionskunskap eller historia som innebär en fördjupning i en viss religions troslära ska anses som icke-konfessionell måste den, som all utbildning i skolväsendet, vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet och vara saklig och allsidig (prop. 2009/10:165 s. 227). Det anges också i propositionen att bestämmelsen innebär att huvudmannen har ett ansvar för att se till att eleven inte blir ensidigt påverkad i olika trosfrågor (s. 636). I 1 kap. 3 § skollagen definieras undervisning som sådana målstyrda processer som under ledning av lärare eller förskollärare syftar till utveckling och lärande genom inhämtande och utvecklande av kunskaper och värden, och utbildning definieras som den verksamhet inom vilken undervisning sker utifrån bestämda mål. Enskilda huvudmän har ett visst utrymme att bedriva en verksamhet med konfessionella inslag. Enligt 1 kap. 7 § skollagen ska undervisningen vid fristående skolor, fristående förskolor och fristående fritidshem vara icke-konfessionell. Utbildningen i övrigt vid fristående skolor, fristående förskolor och fristående fritidshem får ha en konfessionell inriktning. Deltagandet i konfessionella inslag ska vara frivilligt. I proposition 2009/10:165 (s. 226) anges att i en skola med konfessionell inriktning kan det enligt regeringens uppfattning finnas utrymme för att inom ramen för utbildningen anordna andakter, bönestunder eller annan form av religionsutövning, t.ex. fördjupning i den egna trosläran som konfirmationsläsning. Inget hindrar heller att det kan finnas inslag av religiösa symboler eller dylikt i inredningen. Om konfessionella inslag förekommer i utbildningen ska deltagandet vara frivilligt för barnet eller eleven. I juridiska vägledning Skol- och förskoleverksamhet i kyrkan eller annan religiös lokal (granskad ) framhåller att en skolavslutning är en del av utbildningen men inte en del i undervisningen. Det innebär enligt att skolavslutningar i de offentliga skolorna och i de fristående skolor som inte har en konfessionell inriktning ska vara icke-konfessionella, dvs. det får inte förekomma några religiösa inslag som böner, välsignelser, trosbekännelser, predikan eller andra former av förkunnelser under skolavslutningen. uttalar bl.a. i vägledningen att det är möjligt att sjunga Den blomstertid nu kommer som visserligen är en psalm men som är tydligt förknippad med traditionen med skolavslutning. I vägledningen behandlas också högtider med utgångspunkt i kristendomen eller andra religioner. Enligt vägledningen måste sådana inslag utformas med beaktande av skollagens bestämmelser om en icke-konfessionell utbildning. En skola kan således uppmärksamma advent t.ex. genom att tända ljus eller ha adventsljusstakar. Det är också möjligt att t.ex. ha en adventssamling för att uppmärksamma traditionen med advent. En sådan samling får dock inte rymma religiösa inslag som böner, välsignelser, trosbekännelser, predikan eller andra former av förkunnelser. Det är därför inte tillåtet att ha en adventssamling i kyrkan om prästen förmedlar religiösa budskap.