bet · H301FiU22 · 2016-04-08 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utjämna risktagandet i företagande så att det blir oberoende av var i landet företaget är beläget och den därför skiftande kreditvärderingen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2991 av och (båda C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över den svenska kreditupplysningsverksamhetens hantering av registrerade ansökningar och betalningsförsummelser gentemot näringsidkare och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3049 av m.fl. (C): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta byte av bank genom att införa nummerportabilitet och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3080 av (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att finansiella institutioner som erbjuder krediter till konsumenter ska stå under tillsyn och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda införandet av ett integritetssäkert heltäckande kreditregister med samtliga medborgares skulder och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3130 av Per Åsling och (båda C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öppna möjligheten för sparbanker att ta in externt kapital och att i övrigt det svenska regelverket för banker måste ha en proportionalitet och rimlighet i användningen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3210 av m.fl. (C): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta för fler att äga sin bostad genom att erbjuda möjlighet att reducera kravet på kontantinsats, förutsatt att man i motsvarande mån ökar amorteringsgraden på sitt bolån, och tillkännager detta för regeringen. [1] Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner – Delrapport 2 års betaltjänstutredning (Fi 2015:02), s. 10 f. [2] Finansmarknadsminister svar på fråga 2014/15:352 av (S) Bankernas kontanthantering. [3] Finansmarknadsminister svar på fråga 2015/16:470 av (S) Kontanthantering. [4] En första delrapport publicerades och avser lagförslag för att genomföra EU:s förordning om förmedlingsavgifter vid kortbetalningar (KOM(2013) 550). Den andra delrapporten publicerades och avser betalkontodirektivet. [5] Delrapport 2 års betaltjänstutredning (Fi 2015:02). [6] Finansmarknadsminister svar på fråga 2014/15:626 av (V) om kortbedrägerier. [7] En första delrapport publicerades och avser lagförslag för att genomföra EU:s förordning om förmedlingsavgifter vid kortbetalningar (KOM(2013) 550). Den återstående delen i utredningen avser betaltjänstdirektivet (KOM(2013) 547). [8] Finansmarknadsminister svar på frågorna 2014/15:465 och 2014/15:470 av (V) om rätt att få öppna bankkonto. [9] Närings- och innovationsminister svar på interpellation 2014/15:204 av (SD) – ägardirektiv för att stötta gles- och landsbygd. [10] Närings- och innovationsminister svar på fråga 2014/15:134 av (V) verksamhet utanför de större orterna. [11] Närings- och innovationsminister svar på fråga 2015/16:319 av Boriana (M) Svenska utlåningsverksamhet. [12] Närings- och innovationsminister svar på fråga 2015/16:645 av (M) Regelförenkling för ökad svensk konkurrenskraft. [13] Landsbygdsminister svar på fråga 2015/16:768 av (M) Lika konkurrensvillkor för alla företag. [14] Direktiv (EU) nr 65/2014 (Markets in Directive, Mifid II) och förordning (EU) nr 600/2014 (Markets in Regulation, Mifir). Kommissionen har föreslagit en senareläggning av ikraftträdandedatum för Mifid II (KOM(2016) 56) och Mifir (KOM(2016) 57). Anledningen är omfattande tekniska problem med genomförandet som den europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () har uppmärksammat kommissionen på. Rättsakterna föreslås träda i kraft . [15] Det finns också verksamheter och företeelser som undantas från tillämpning, t.ex. egen handel med råvaruderivat om det är ett komplement till företagets huvudsakliga handel. Jag yrkar bifall till reservation 5. Jag tänkte även säga några ord om motionen som den berör. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Vi har nog alla sett programmet Lyxfällan. Här möter vi människor som lever över sina resurser, ofta unga vuxna med bristfällig förståelse för sin privatekonomi. De är ofta så skuldsatta att de ser det som sin sista utväg att medverka i ett nationellt tv-program för att få ekonomisk rådgivning och hjälp. Inte sällan har konsumtionskrediter, så kallade snabblån och sms-lån, försatt dem i denna desperata situation. Dramaturgin i programmet är alltid densamma. Mot slutet av varje avsnitt lyckas deltagarna med nöd och näppe få ihop sin budget. Men det är långt ifrån representativt för hur det ser ut i verkligheten. inkom 56 641 snabblåneärenden till kronofogden. Det var en ökning med nästan 7 500 ärenden. Det motsvarar en ökning på . Siffrorna talar sitt tydliga språk, och vi måste agera. Motionen jag föredrar har identifierat ett par problem, och med rätt åtgärder skulle vi kunna stävja denna destruktiva utveckling. registrerar namnen på företag som önskar erbjuda krediter. Man gör också vissa kontroller av lämplighet, men det krävs enbart tillstånd för företag som kombinerar utlåningsverksamhet av krediter med inlåningsverksamhet. Det finns dock två typer av företag som myndigheten inte har samma tillsyn över. Det handlar om verksamheter som bedriver inlåning från allmänheten och företag som bedriver kreditgivning till konsumenter. lämnade 2011 en rapport till dåvarande regering med huvudförslaget att allt tillsynsansvar för snabblån borde ligga på . Detta skedde i samband med antagandet av den nya konsumentkreditlagen, och det är tydligt, inte minst med tanke på ökningen av obetalda snabblån, att det är en bra idé. Många kreditföretag följer uppenbarligen inte konsumentkreditlagen. Regeringen bör återkomma med ett förslag om att alla finansiella institutioner som erbjuder krediter till konsumenter ska stå under tillsyn. De företag som inte sköter sig ska således också kunna förlora sitt tillstånd. har kreditgivaren ett tydligt ansvar för att lämna information om den effektiva räntan. Kreditgivaren ska även göra en kreditprövning innan utbetalning ska ske. Enligt , som granskat förfarandet, visar det sig att flera av bolagen som erbjuder snabblån brister i den mycket viktiga prövningen. Av den anledningen är det nödvändigt att regeringen utreder införandet av ett heltäckande kreditregister med samtliga medborgares skulder för att förbättra företagens möjligheter till kreditprövning och minska risken för överskuldsättning. måste givetvis vara uppbyggt så att varje enskild persons integritet skyddas och att företag inte kan använda sig av registret för fel ändamål. Kreditgivare som på ett eller annat sätt brustit i sin kreditprövning bör rimligtvis heller inte kunna vända sig till för att driva in sin fordran. Största ansvaret för en god etik i såväl marknadsföring som beviljande av kreditlån ligger självfallet hos kreditgivaren. Det är dock viktigt att det finns välfungerande konsumentvägledning för personer som behöver det. Det innebär att det alltid ska vara möjligt för en kredittagare att få stöd genom goda kontaktmöjligheter. I detta anförande instämde Per Klarberg och (båda SD). kom ett brev till bostadsrättsföreningen i från den statliga banken som man var kund hos. I brevet stod det: Vårt uppdrag och vårt ansvar är att ge kunderna bästa service och uppfylla ägarnas lönsamhetskrav. Vidare skrev man: Vi ska framför allt inrikta vår kreditgivning på expansiva regioner runt våra kontor i , och samt större tillväxt- och högskoleorter. Lite längre ned i brevet skrev man: Vi kommer därför inte framöver att ha samma möjlighet att erbjuda samma villkor som tidigare och inte samma servicegrad. Avslutningsvis skrev : Ni kommer framgent inte att erbjudas bundna lån med längre löptid än . är en statlig bank. Det betyder att vi alla tillsammans äger banken. Det gör att de som bor i bostadsrättsföreningen i inte bara är kunder utan också ägare i . Då borde det vara rimligt att banken inte själv kan bestämma vilka man ska ge service till utan att man ska ge service till alla ägare, oavsett var i landet de bor. Too big to fail, för stor för att falla, är ett uttryck som användes för att rädda banker vid den senaste finanskrisen . Det handlar alltså om att privata banker har blivit så stora att de har blivit samhällsviktiga. Det gör att vi tillsammans måste rädda dem för att det ekonomiska systemet inte ska haverera - trots att det inte är våra sparkonton som har sett till att de har hamnat i kris utan deras investmentverksamhet, alltså deras spekulationsverksamhet. I det amerikanska presidentvalet är frågan om bankdelning het. Det amerikanska folket fick rädda många Wall Street-banker som 5 miljoner amerikaner tvingades lämna hus och hem. I har förslagen om bankdelning funnits, men de har snabbt gömts undan och tystats ned. Låt oss ta Nordea som exempel. Deras verksamhet i och omfattar tillsammans av bnp. Ansvaret för Nordeas risker kan vi tyvärr inte sprida på våra grannar i andra länder, utan hela ansvaret vilar på oss i . Det är inte socialism bara för att man föreslår att småspararnas sparkonton och börshajarnas aktieportföljer inte ska vara i samma bankbolag. Det är sund ekonomi att vi som skattebetalare inte ska behöva rädda de banker som gör enorma vinster på att ta enorma risker med oss andra som säkerhet och garanti i bakgrunden. Alla borde ha rätt att öppna ett bankkonto. är så inte fallet. Men kommer en EU-lagstiftning att implementeras i , och då kommer det att bli så. Det betyder dock inte att man kommer att ha rätt till internetbank. kommer personer med skuldsättning att kunna nekas rätt till internetbank eller andra smidiga betalfunktioner av sin bank. I stället hamnar de i ett beroende med dyra betallösningar som enda alternativ för att kunna betala sina räkningar. En del människor har långa avstånd till att kunna ta ut kontanter. För dem som bor i , och är avståndet till närmaste bankomat mer än . I finns en statlig gruva men ingen bankomat; den ligger . kallas för raketbyn eftersom Försvarsmaktens anläggning för att testa raketer och drönare ligger där. Men någon bankomat har inte byborna . Sammantaget har 117 000 personer mer än till att ta ut kontanter. Av dessa är 36 000 . Någonstans mellan 1 miljon och 1 ½ miljon människor berörs av problem med betaltjänster och skulle ha nytta av att det blev lättare att få tag i grundläggande betaltjänster för kontanter. De som enligt länsstyrelserna upplever mest problem med betaltjänster är föreningar, funktionsnedsatta, äldre, nyanlända och företagare på landsbygden och skärgården. Enligt görs av alla betalningar fortfarande med kontanter. av alla svenskar använder kontanter , och av oss använder inte internetbank. Kontanter har alltså fortfarande stor betydelse. Det är inte konstigt att det är svårt att nå grundläggande betaltjänster i verkligheten. Antalet uttagsautomater har minskat med närmare 500 stycken . Bankkontor som hanterar kontanter har minskat kraftigt , från 1 415 stycken till 694 stycken . Det är alltså en halvering. Utöver det har 154 bankkontor stängts. var länge en av få banker som valde att behålla kontanthanteringen. Men meddelade att de skulle sluta med kontanter vid 95 kontor runt om i landet. Det innebar att det sista uttagstället för kontanter upphörde på 13 orter. Utöver det har ytterligare 16 orter blivit av med tillgången till kontanter då kontor från andra banker slutade hantera kontanter . Remisstiden för förslag gick ut. Flera instanser anser att lagstiftning är nödvändig för att man ska komma till rätta med dagens problem. Tyngst är nog besked. Riksbankschefen skrev på : "Ett förslag som borde övervägas är att införa ett lagkrav på bankerna att upprätthålla rimlig kontantservice. Det skulle innebära att bankerna får ett tydligt krav på sig att göra det som förväntas av dem, nämligen att de tar sitt samhällsansvar och ger kunderna den service de förväntar sig." Många andra remissinstanser har instämt i ställningstagande, särskilt bland de ideella organisationerna. Regeringen ska lämna sin proposition till . Det bästa vore att de föreslår lagstiftning för att skydda konsumenternas tillgång till kontanter. Det näst bästa vore att de föreslår tuffare regler så att det inte ska vara bankerna, framför allt inte storbankerna, som bestämmer om vi ska betala med kort eller kontanter. Bankerna gör nämligen miljardvinster. De fyra storbankerna tjänade tillsammans och delade ut nära till sina aktieägare. Det är uppenbart att marknaden inte löser landsbygdens utmaningar. Att se till att det finns tillräckligt god geografisk spridning av grundläggande betaltjänster bör därför fortsätta vara ett statligt ansvar. Till skillnad från skulle en reglering av bankernas ansvar för betaltjänster innebära att det ytterst är staten som avgör när marknaden kan och bör tillgodose kundernas behov eller när det i stället ska vara en statlig uppgift. Det är naturligtvis ingen lätt uppgift. Men länsstyrelserna gör bedömningar av när staten ska gå in med stöd till olika åtgärder. Det viktiga är att det är politiken som styr utvecklingen och att det inte är storbankerna som bestämmer om vi ska betala med kort eller kontanter i vår affär. har fyra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 1. Jag vill först yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. I betänkandet behandlas 47 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. De berör olika frågor kring bank och försäkring samt kreditupplysning. Utskottet gör två tillkännagivanden till regeringen, dels ett om säkrare kortbetalningar, dels ett om att kreditupplysning för företag inte ska omfatta skulder som inte har fastställts av eller i domstol. I övrigt föreslås avslag på samtliga motionsyrkanden. Generellt kan sägas att när det gäller de allra flesta yrkanden som framställts i betänkandet pågår statliga utredningar eller processer i EU. Utskottet vill i dessa fall invänta betänkanden från utredningarna. Den fråga som har väckt mest debatt är ansvaret för kontanthantering. Jag kommer att ta upp detta sist i anförandet. Det finns bland företagare en oro för att hamna i betalningsregister för felaktigt påstådda skulder som inte fastställts av kronofogde eller i domstol. Sådana kan försvåra för framtida affärer. Frågan har aktualiserats i samband med frågan om fakturabedrägerier. Utskottet vill stilla oron hos dessa företagare och föreslår därför ett tillkännagivande till regeringen. Fyra motioner berör frågan om bankkonto och betaltjänster. Samtliga har avstyrkts med motiveringen att kommer att lägga fram sitt slutbetänkande . Att lämna ett tillkännagivande skulle inte på något sätt snabba på ett eventuellt lagförslag utan omhändertas i beredningen av förslaget från nämnda utredning. När det gäller finns det två yrkanden, dels ett om utförsäljning av , dels en motion där man menar att det i ägardirektivet ska föreskrivas att ska finnas i hela landet. avstyrks förslaget om utförsäljning av . På samma sätt som näringsutskottet hanterat motioner med liknande innehåll vid behandlingen av regeringens skrivelse om statligt ägande avstyrker utskottet motionerna med hänvisning till det pågående utvecklingsarbetet vid förvaltningen av statliga företag. När det sedan gäller förslaget om att ändra ägardirektivet så att uppdras att finnas i hela landet ska det först framhållas att inte har något samhällsuppdrag. Några statliga företag har det, till exempel Systembolaget, med flera. De som inte har ett samhällsuppdrag ska agera på samma sätt som andra företag på en konkurrensutsatt marknad. Att ställa krav på ett bredare kontorsnät skulle vara att gå ifrån principen om att agera på en konkurrensutsatt marknad. Med all sannolikhet skulle kräva att staten ersätter bolaget för dessa merkostnader. Ett exempel på det är att staten får betala en viss ersättning till Postnord för brev- och paketutlämning i glesbygd. Vi bör i sammanhanget notera den minskning av antalet bankkontor som skett . Jag är ganska säker på att det inte har skett på grund av att bankerna vill vara elaka mot dem som drabbas både i städer och på landsbygden. Skälet är såvitt jag erfarit dålig lönsamhet för kontoren. Fyra motioner tar upp problemet med hushållens överskuldsättning. Utskottet delar denna oro. Problemet vid överskuldsättning är att det kan drabba det enskilda hushållet, men det innebär också risker för makroekonomisk instabilitet. Flera åtgärder har dock vidtagits , varav amorteringskravet som träder i kraft är det främsta. Det pågår också flera diskussioner, bland annat om skuldkvotstak. Det finns säkert andra förslag som såväl myndigheter som riksdag och regering för samtal om, men det har inte har inneburit några skarpa förslag . Jag tror inte att det är alltför djärvt att påstå att ytterligare förslag på detta område sannolikt kommer att presenteras. När och av vem vill jag inte spekulera i. Det bör också noteras att det antagna krishanteringsdirektivet på ett mer systematiskt sätt kräver att bankerna gör riskbedömningar. Detta omfattar självklart också överskuldsättningen i hushållen. En motion har väckts i vilken man kräver att i princip alla finansinstitut som erbjuder krediter till konsumenter ska stå under tillsyn. Lagen om kreditgivning till konsumenter ändrades från så att dessa institut måste ha tillstånd för att bedriva utlåning av konsumentkrediter. Därmed står de också under tillsyn. När det gäller frågan om regelverk vid utlåning av konsumentkrediter blev regelverket också betydligt mer detaljerat och tydligt vid justeringen. Det kan med fog sägas att denna motion är väl tillgodosedd i och med de nya lagändringarna. I ett motionsyrkande tas frågan om att skilja affärsbanker från investmentbanker upp. Det pågår ett arbete i EU om den så kallade strukturreformen. Förslaget innebär i korthet ett förbud för kreditinstitut att bedriva handel för egen räkning över ett visst tröskelvärde. Enligt utskottet finns det inga skäl att föregripa detta arbete. Det vore direkt dumdristigt. Om man lägger fram ett sådant förslag måste det sannolikt ändras kort därefter eftersom det då har kommit ett nytt regelverk från EU. Jag delar inte heller uppfattning att det här skulle stå stilla, att det inte händer särskilt mycket. Jag skulle vilja påstå att det händer väldigt mycket. Både parlamentet och kommissionen arbetar ganska aktivt för att ett sådant förslag ska läggas fram. I tre motioner behandlas lokal närvaro av mindre banker och sparbanker. Utskottet vill understryka den viktiga roll sparbankerna har för konkurrensen på bankmarknaden. Frågan om externt kapital har behandlats av utskottet ett flertal gånger. Det bör i detta sammanhang påpekas att det pågår en behandling av bankstrukturreformen, som jag har nämnt tidigare. Regeringen har vidare tillsatt en utredning för att se över sparbankernas villkor. Det finns därför skäl att invänta såväl bankstrukturreformen som utredningen innan slutlig ställning tas. I fem motioner tar man upp frågan om finansmarknadens regler och tillsyn. Det handlar om att följa penningtvättslagens regler, om , om att utveckla en policy för att motverka särbehandling av företagare utifrån kön i finanssektorn, om regelförenkling på finansmarknadsområdet samt om en översyn av kreditgivning för företagare. När det gäller penningtvättslagen har ett betänkande överlämnats till regeringen om implementering av det fjärde penningtvättsdirektivet. Utskottet noterar dock att det finns regler om hur man hanterar finansinstitut som inte följer penningtvättslagen. När det gäller ser regeringen just nu över regelverket för finansiering av sjöfartssektorn. Något skäl att föregripa denna översyn har inte utskottet ansett finnas. När det gäller regelförenkling delar utskottet motionärens oro över detta. Arbetet med regelförenkling inom finanssektorn har inte varit lika aktivt som det har varit på andra områden. Jag skulle vilja säga att regelbördan till och med har ökat rejält i finanssektorn. Vissa områden har med råge kunnat minska sin regelbörda med av det mål som såväl den tidigare som den nuvarande regeringen har. Men man kan konstatera att det är precis tvärtom när det gäller regelbördan inom finanssektorn. Skälen till detta är självklart nya regelverk från EU. Men man har också konstaterat att det finns problem med penningtvättslagstiftning, banker som går i konkurs och så vidare. Det finns dock några få undantag. presenterade kommissionen ett förslag om att prospektdirektivet ska förändras så att det blir enklare för mindre företag inom finanssektorn att kunna hantera detta. När det gäller kreditvärdering av företag på landsbygd vill utskottet hänvisa till den pågående landsbygdskommittén. Utskottet har gjort ett tillkännagivande till regeringen om säkrare kortbetalningar. Det rör bland annat krav på legitimation vid köp med kort. Jag ska nu ta upp kontantfrågan. Det finns ett antal motioner där tillgången på kontanter i samhället behandlas. I motionerna finns lite olika förslag, till exempel att bankerna ska vara skyldiga att hantera in- och utbetalningar med kontanter. Det finns också förslag om att samhället på olika sätt ska ta ett sådant ansvar. Slutligen finns en motion som tar upp en fråga i det arbete som just nu pågår om offentlig och service på landsbygden. Ska detta omfatta också tillgång till betalning och/eller uttag med kort och kontanthantering? När det gäller den sistnämnda motionen hänvisar utskottet till landsbygdskommittén. Utskottet har erfarit att frågan behandlas av nämnda kommitté. Huvudnumret när det gäller frågan om kontanter är att bankerna ska få ett tydligt ansvar för att hantera kontanter i sina kontorsnät. Frågan har behandlats i två statliga utredningar. avgav sitt betänkande 2014. I detta föreslås inte att det är banker som ska sköta kontanthanteringen. Inte heller föreslog detta särskilt utan konstaterade att det inte kan åläggas banker att utföra detta. I sammanhanget ska också nämnas den roll som har för att tillse att det finns betaltjänster över hela landet, där också i har fått regeringens uppdrag att kartlägga situationen i olika delar av landet, främst på landsbygd och i glesbygd. Regeringen har som ambition att hitta en lösning för hantering av kontanter. Skillnaden mellan främst oss och är att vi anser att man måste pröva alla vägar. Det är oklart vad man menar med banker. Det måste understrykas att när man talar om bank menar man alla banker. Annars uppstår en situation där lagstiftningen inte är konkurrensneutral. Om man menar de fyra storbankerna finns det risk att det tolkas som samhällsuppdrag, och då måste staten sannolikt betala för detta. Det måste till smartare lösningar än den fixering vid bankernas skyldigheter som hävdar. Vi utesluter dock inte att det i slutändan blir bankerna som får detta ansvar. Det finns också anledning att påpeka att om man inför en skyldighet, som motionärerna vill, finns en risk att fler bankkontor läggs ned, och det är inte omöjligt att detta blir i just glesbygd och på landsbygd. En annan aspekt som det finns anledning att nämna är att detta genom innovation och utveckling av nya tekniska lösningar måste ses som en del av denna prövning. Jag vill dock understryka behovet av att hanteringen av kontanter får en lösning på landsbygden, för städerna, för företagarna, för civilsamhället och för personer som inte kan hantera den teknik som automatuttag och betalning via internet kräver. Det är främst äldre personer men också personer med någon form av kognitiv funktionsnedsättning. Jag vill slutligen nämna, herr talman, att i betänkandet behandlas även ett antal frågor om inkassoverksamhet, hållbart finansiellt system och islamisk finansiering. På dessa områden finns inga reservationer varför jag inte särskilt har berört dem. Jag ska försöka beröra både och kontanthanteringen i replikskiftet. Vi börjar med . uppfattar mig som att jag vill ha ett bredare kontorsnät. har ett av kanske smalaste kontorsnät med kontor i , , och .