bet · H301UbU15 · 2016-04-21 00:00:00 — Förordningar som ansluter till högskolelagen ändrades till följd av lagändringarna och började gälla fr.o.m. samma tidpunkt som de nya bestämmelserna i högskolelagen. Anställning som lärare vid statliga universitet och högskolor regleras, utöver i allmänt tillämplig lagstiftning, i högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100), till vilken förordningen (1993:221) för och förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan hänvisar. I högskolelagen anges att för utbildning och forskning ska det finnas professorer och lektorer anställda vid högskolorna. Professor är den främsta anställningen som lärare enligt högskolelagen. Vidare framgår det av lagen att en professor ska anställas tills vidare. En professor får dock anställas för bestämd tid i några angivna fall. Det gäller professorer inom konstnärlig verksamhet, adjungerade professorer och gästprofessorer. Utöver lärarkategorierna professor och lektor är det respektive högskola som bestämmer vilka lärarkategorier som ska finnas och hur karriärstrukturen för lärare och forskare ska se ut vid högskolan. Särskilda bestämmelser om tidsbegränsade anställningar som avviker från lagen (1982:80) om anställningsskydd (anställningsskyddslagen) har meddelats i fråga om anställningar för lärare i högskolelagen, högskoleförordningen och förordningen för Försvarshögskolan. Vidare har arbetsmarknadens parter avtalat om vissa tidsbegränsade anställningar för lärare vid universitet och högskolor genom kollektivavtal, t.ex. adjungerad universitetslektor och adjungerad universitetsadjunkt. I övrigt gäller anställningsskyddslagen. I fråga om meritering för fortsatt karriär inom högskolan finns det enligt gällande kollektivavtal möjlighet för högskolorna att anställa lärare som postdoktorer av . Vidare kan högskolorna enligt 4 kap. 12 a och b §§ högskoleförordningen anställa lärare för meritering . Syftet med en sådan anställning är att läraren ska ges möjlighet att utveckla sin självständighet som forskare och att meritera sig för en fortsatt forskarkarriär. Anställningen är inte avsedd att följas av ytterligare tidsbegränsade anställningar, och därför finns en begränsning i bestämmelserna som innebär att en meriteringsanställning inte kan följas av en tidsbegränsad anställning enligt anställningsskyddslagen från det att anställningen upphörde. Behörighetskraven för lärare syftar ytterst till att garantera att vissa minimikrav ställs på lärarnas kompetens så att de arbetsuppgifter som följer med anställningen kan fullgöras med god kvalitet. Behörighetskraven utgör utgångspunkten för varje jämförelse mellan sökande för en anställning och fungerar således som ett första urvalsinstrument i anställningsproceduren. Bedömningsgrunderna är det slutliga urvalsinstrumentet och används för att fälla avgörandet mellan behöriga sökande. Tillämpningen av bedömningsgrunderna innebär att den enskildes skicklighet och förmåga jämförs med andra sökandes. Vid varje anställning ska högskolan besluta i vilken grad olika bedömningsgrunder ska tillmätas vikt och vilken avvägning som ska göras mellan dem. Av högskolelagen framgår att regeringen meddelar föreskrifter om de behörighetskrav och bedömningsgrunder som ska gälla vid anställning av professorer och lektorer (3 kap. 2 §). Av 4 kap. högskoleförordningen (1993:100) framgår krav för behörighet vid anställning av professorer (3 §) och lektorer (4 §) och vid anställning för meritering (12 a §). Som bedömningsgrund vid anställning av professorer och lektorer gäller graden av sådan skicklighet som är ett krav för behörighet för anställning. Varje högskola bestämmer i övrigt själv vilka bedömningsgrunder som ska tillämpas vid dessa anställningar (3 § och 4 §). Universiteten och högskolorna får besluta att inrätta egna lärarkategorier, med undantag för professor, lektor och anställning för meritering. Lärosätena får då även besluta om de behörighetskrav som bör gälla för dessa lärarkategorier. Behörighetskraven bör anges i universitetens och högskolornas anställningsordningar. Lärosätena får själva bestämma de bedömningsgrunder som bör gälla vid urvalet av behöriga sökande. När det gäller i vilken grad olika bedömningsgrunder ska tillmätas vikt framgår av 11 kap. 9 § andra stycket regeringsformen att avseende ska fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Samma princip kommer till uttryck i 4 § lagen (1994:260) om offentlig anställning där det också anges att skicklighet ska sättas främst, om det inte finns särskilda skäl för något annat. För att säkra återväxten av framstående unga forskare i tillsatte regeringen en utredning med uppgift att se över hur bl.a. den meriteringsanställning som regleras i högskoleförordningen kan förändras för att skapa förutsättningar för attraktiva forskarkarriärer. Därutöver skulle utredningen se över hur bl.a. mobiliteten kan öka i fråga om kvinnor och män som är doktorander samt kvinnor och män som tillhör den undervisande och forskande personalen vid universitet och högskolor (dir. 2015:74). Den s.k. överlämnade sitt betänkande (SOU 2016:29) till regeringen , och betänkandet ska remitteras enligt uppgift från (). I betänkandet redovisas en enkätundersökning om utresande internationell rörlighet inom anställningen som () har genomfört på uppdrag av (). Undersökningen visar bl.a. att av de tillfrågade hade varit utomlands och att den vanligaste anledningen var forskning. I betänkandet redovisas också en rapport från , Rekrytering av forskare och lärare med doktorsexamen vid svenska lärosäten (2016), som studerar var högskolans forskare och lärare har disputerat i förhållande till vid vilka lärosäten de är anställda. Rapporten visar bl.a. att högst andel internationellt rekryterade personer finns inom naturvetenskap och att universitet har en högre grad av intern rekrytering än högskolor. Utredningen redovisar också en egen undersökning om i vilken utsträckning forskare och lärare med doktorsexamen har bytt arbetsgivare under sin karriär. Undersökningen bygger på data från SCB. Undersökningen visar bl.a. att det är störst rörlighet efter doktorsexamen. För att stimulera mobilitet föreslår utredningen bl.a. en enhetlig meriteringsanställning (biträdande lektor), nationella mål för att öka antalet meriteringsanställningar och att mobilitet ska vara en merit vid forskar- och läraranställningar. Utredningen föreslår också en årlig statistisk uppföljning av mobiliteten. Vidare föreslås att lärosätena ska ges förutsättningar för och premiera mobilitet inom anställningen. Forskningsfinansiärerna bör enligt utredningen också främja mobilitet genom olika stödformer, t.ex. program för internationell postdoktor. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det är universitet och högskolor som själva bestämmer hur karriärstrukturen för lärare och forskare ska se ut fram till anställning som lektor och professor. Det betyder att varje universitet och högskola kan ta fram sitt eget system för karriärvägar. Utskottets uppföljning av den s.k. autonomireformen visar också att det finns en farhåga på lärosätena att ett anställningssystem med alltför stor lokal variation kan hindra medarbetarrörligheten mellan lärosätena (se avsnittet Lärosätenas organisationsform, Utskottets uppföljning av autonomireformen ovan). Utskottet kan vidare konstatera att den s.k. , som överlämnat sitt betänkande till regeringen, bl.a. föreslår hur mobiliteten ska kunna följas upp framöver. Utskottet vill inte föregripa beredningen av utredningens förslag och avstyrker därmed motion 2015/16:2772 (M) yrkande 6. När det gäller bedömningen av meriter vid anställning i högskolan kan utskottet konstatera att vid anställning av professorer och lektorer och anställning för meritering framgår krav för behörighet av högskoleförordningen. Vidare framgår att graden av sådan skicklighet som är ett krav för behörighet för anställning gäller som bedömningsgrund vid anställning av professorer och lektorer. I övrigt bestämmer varje lärosäte självt vilka bedömningsgrunder som ska tillämpas vid dessa anställningar. Därutöver får universitet och högskolor besluta att inrätta egna lärarkategorier och får då även besluta om de behörighetskrav som bör gälla för dessa lärarkategorier och bestämma de bedömningsgrunder som bör gälla vid urvalet av behöriga sökande. Med hänvisning till de möjligheter som universitet och högskolor har att själva bestämma vilka bedömningsgrunder som ska gälla vid anställningar i högskolan avstyrker utskottet motion 2015/16:2402 (C) yrkande 10. Särskilda uppdrag till vissa lärosäten m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om särskilda uppdrag till vissa lärosäten m.m. Jämför reservation 5 (SD). I motion 2014/15:1380 av (M) anser motionären att man bör undersöka förutsättningarna för att införa ett nationellt centrum för språkutbildning i likhet med t.ex. det nationella centrum för matematikutbildning (NCM) som finns vid . I motion 2014/15:268 av (M) efterlyser motionären en tilldelning av extra resurser till för att finansiera Historiska museets verksamhet vid . I motion 2015/16:2545 av m.fl. (SD) yrkande 2 anser motionärerna att ett nationellt universitet för samisk kultur och utbildning och de samiska språken ska utses. I motion 2015/16:2423 av och (båda S) anser motionärerna att det uppdrag som journalister () vid Linnéuniversitetet har kan behöva utvidgas och vidareutvecklas. Bakgrund, gällande rätt och pågående arbete reglerades det i 3 kap. 8 § högskoleförordningen (1993:100) att det vid en högskola kan finnas särskilda inrättningar för särskilda uppgifter enligt föreskrifter som regeringen meddelar. Det fanns då ett tjugotal sådana särskilda inrättningar, bl.a. journalister () vid Linnéuniversitetet. Några hade skapats för att möjliggöra samarbeten mellan lärosäten och andra myndigheter, några hade ett utpekat nationellt ansvar för sitt område eller utgjorde nationella forskningscentrum. Regeringen bedömde emellertid i den s.k. autonomipropositionen En akademi i tiden – ökad frihet för universitet och högskolor att universitet och högskolor bör få besluta själva om organisationen för sådan verksamhet som bedrivs i form av s.k. särskilda inrättningar (prop. 2009/10:149 s. 43). I de fall där det finns ett klart nationellt intresse var det enligt regeringens mening främst naturligt att berörda lärosäten etablerar ett samarbete för att gemensamt driva en sådan verksamhet. Det är också möjligt för regeringen att ge ett särskilt uppdrag till ett eller flera lärosäten att bedriva en viss verksamhet. I linje med regeringens bedömning upphörde regleringen av särskilda inrättningar i högskoleförordningen att gälla och regleringen av befintliga särskilda inrättningar upphävdes. Dessa ersattes av bl.a. lärosätessamarbeten eller regeringsuppdrag till vissa lärosäten. journalister () vid Linnéuniversitetet journalister bildades som en försöksverksamhet (prop. 1971:36, bet. 1971:UbU11, rskr. Verksamheten permanentades i enlighet med beslut om budgetpropositionen för /75 (prop. 10, bet. 1974:UbU13, rskr. godkände då de riktlinjer för institutet som förordades i propositionen och regeringen beslutade förordningen. Med hänvisning till bedömningen i den s.k. autonomipropositionen att universitet och högskolor själva bör få besluta om organisationen för sådan verksamhet som bedrivs i form av s.k. särskilda inrättningar (prop. 2009/10:149 s. 43) föreslog regeringen i budgetpropositionen att tidigare ställningstagande om journalister () inte längre skulle gälla. beslutade enligt regeringens förslag (prop. 2011/12:1 utg.omr. 16 s. 203, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98). Regeringen upphävde förordningen (2001:1132) om journalister och gav Linnéuniversitetet ett särskilt uppdrag att bedriva fortbildning och vidareutbildning av yrkesverksamma journalister (2011/3966/UH, U2012/177/UH). Linnéuniversitet har enligt sitt regleringsbrev ett särskilt åtagande att varje läsår erbjuda fortbildning av journalister. En redovisning av verksamheten ska lämnas i årsredovisningen. Av regleringsbrevet framgår också att disponerar ca för fortbildning av journalister för under anslaget 2:65 Särskilda medel till universitet och högskolor (anslagspost 21). Särskilda åtaganden är preciserade uppgifter som det berörda lärosätet ska svara för. Det kan röra sig om uppdrag som gäller utbildning i språk eller drift av en tandvårdscentral. Alla lärosäten har inte tilldelats något särskilt åtagande. Åtagandena finansieras antingen inom ramen för lärosätets anslag eller så tilldelas lärosätet särskilda resurser under anslaget 2:65 Särskilda medel till universitet och högskolor. Utvecklingen har gått mot färre särskilda åtaganden (SOU 2005:48 s. 126). Exempel på särskilda åtaganden som finansieras under anslaget 2:65 är omhändertagande av arkeologiska fynd vid och nationella resurscentrum i olika ämnen vid fem lärosäten (Nationellt resurscentrum i biologi och bioteknik vid , Nationellt resurscentrum i fysik vid , Nationellt resurscentrum i matematik vid , Nationellt resurscentrum i kemi vid och Nationellt resurscentrum i teknik vid ). Frågan om hur medel ska fördelas mellan dessa centrum på bereds inom (prop. 2015/16:1 utg.omr. 16 s. 314). får särskilda statliga medel för att omhänderta arkeologiska fynd. Av regleringsbrev för framgår att disponerar för detta ändamål under anslaget 2:65 Särskilda medel till universitet och högskolor (anslagspost 6). En donation till ligger till grund för Historiska museets samlingar vid . Utbildning i samiska och samisk forskning vid ska enligt sitt regleringsbrev erbjuda utbildning i bl.a. samiska varje läsår. Av årsredovisningen ska framgå antalet erbjudna platser, antalet sökande samt antalet helårsstudenter och helårsprestationer inom utbildningen. Av regleringsbrevet för framgår att disponerar för bl.a. bidrag till lektorat i samiska under anslaget 2:65 Särskilda medel till universitet och högskolor (anslagspost 15). inrättade 2000 (Cesam) i syfte att utveckla den samiska forskningen vid . Centrumet ska fungera som en resurs i forskning och forskarutbildning och utgöra ett forum och en mötesplats för institutioner och avdelningar vid och övriga universitet och högskolor i landet som bedriver forskning om samer, samiska språk och samiska förhållanden i övrigt. Centrumet ska också bl.a. etablera relationer till och sprida information om verksamheten till samiska institutioner och organisationer. Inledningsvis vill utskottet påminna om tidigare beslut att universitet och högskolor själva ska besluta om sin interna organisation (prop. 2009/10:149, bet. 2009/10:UbU23, rskr. 2009/10:337). Utskottet kan också konstatera att bestämmelsen i högskoleförordningen om s.k. särskilda inrättningar har upphävts till följd av detta. Utskottet konstaterar i sammanhanget att universitet och högskolor också kan driva en verksamhet av nationellt intresse på eget initiativ, antingen på egen hand eller i samarbete med andra. har fått i uppdrag att ansvara för en lärarfortbildning i läs- och skrivutveckling, det s.k. Läslyftet, och har utvecklat en särskild webbplattform för utbildningen, Läs- och skrivportalen (U2013/7215/S). Syftet med denna satsning motsvarar enligt utskottet det motionären vill uppnå genom att införa ett nationellt centrum för språkutbildning. Mot bakgrund av satsningen på det s.k. Läslyftet avstyrker utskottet motion 2014/15:1380 (M). När det gäller frågan om extra resurser till för att finansiera Historiska museets verksamhet vid kan utskottet konstatera att får statliga medel för detta ändamål. Utskottet avstyrker därmed motion 2014/15:268 (M). När det gäller frågan om att utse ett nationellt universitet för samisk kultur och utbildning och de samiska språken kan utskottet konstatera att redan har i uppdrag att erbjuda utbildning i samiska och att staten bidrar till finansieringen av ett lektorat i samiska. har också på eget initiativ inrättat ett centrum för samisk forskning. Utskottet bedömer att fyller en funktion motsvarande den som efterfrågas av motionärerna och avstyrker därmed motion 2015/16:2545 (SD) yrkande 2. Regeringen formulerade 2012 ett uppdrag för journalister () vid Linnéuniversitetet till följd av att den förordning som reglerade verksamheten upphävdes. Utskottet anser att uppdraget är väl avvägt och avstyrker därmed motion 2015/16:2423 (S). Andrahandsuthyrning av bostäder till studenter m.fl. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om andrahandsuthyrning av bostäder till studenter. Jämför reservation 6 (M, C, L, KD) och 7 (KD). I motion 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 20, kommittémotion 2015/16:1986 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 10 och kommittémotion 2015/16:2702 av m.fl. (M) yrkande 23 anser motionärerna att den möjlighet som nio lärosäten har haft att förmedla bostäder till studenter m.fl. ska permanentas. I kommittémotion 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkande 15 anser motionärerna att möjligheten att tillhandahålla bostäder åt studenter och gästforskare ska permanentas och gälla samtliga universitet och högskolor. Motionärerna menar att det ligger i lärosätenas intresse att studenterna har någonstans att bo och att det är positivt att lärosätena har verktyg för att hjälpa till med bostadsförsörjningen. Bakgrund, gällande rätt och pågående arbete Enligt 9 a § första stycket förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning får en myndighet inte ingå hyresavtal för bostadslägenhet i syfte att upplåta lägenheten i andra hand för att förse någon enskild med bostad. Enligt 9 a § andra stycket får dock universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen ingå hyresavtal för bostadslägenhet för att upplåta lägenheten i andra hand till utländska studenter inom utbytesprogram med andra länder, eller gästforskare vid eller högskolan, under förutsättning att de inte är anställda där. Regeringen bedömde i den s.k. autonomipropositionen En akademi i tiden – ökad frihet för universitet och högskolor att vissa universitet och högskolor borde få möjlighet att upplåta lägenheter för bostadsändamål till alla studenter (prop. 2009/10:149 s. 92). Skälet var att uthyrningen har direkt grund i verksamheten och det uppdrag som lärosätena har. Regeringen beslutade därför att vissa lärosäten ska ha möjlighet att upplåta lägenheter för bostadsändamål (U2010/4277/UH). Av beslutet framgår att , , , , , Kungl. Tekniska högskolan, , och –2015 får upplåta lägenheter i andra hand för bostadsändamål till studenter samt gästforskare på respektive lärosäte. Regeringen beslutade att förlänga prövotiden t.o.m. utgången av 2016 för att underlätta de berörda lärosätenas långsiktiga planering och för att kunna utvärdera försöksverksamheten (U2013/3504/UH). gav regeringen det dåvarande i uppdrag att utvärdera de ovan nämnda lärosätenas möjlighet att upplåta lägenheter för bostadsändamål till studenter (/680/UH). övergick uppdraget till (). UKÄ har redovisat utvärderingen och de ställningstaganden som har gjorts inom ramen för uppdraget till (). UKÄ konstaterar att den utökade möjligheten att hyra ut bostäder i andra hand till studenter inte åstadkommit några förändringar när det gäller själva grundproblemet, nämligen den akuta bostadsbristsituationen för studenter i storstads- och tillväxtregionerna. Regeringen beslutade att förlänga prövotiden t.o.m. utgången av 2018 för att underlätta planeringen för de berörda universiteten och högskolorna som regeringen avser att utreda om universitet och högskolor med staten som huvudman kan få hyra ut bostäder till studenter för vilka regeringen enligt 4 kap. 4 § högskolelagen (1992:1434) får meddela föreskrifter om avgiftsskyldighet, s.k. tredjelandsstudenter, och till vissa anställda (U2015/05797/UH). Inledningsvis kan utskottet notera att bostadsbristen generellt är en angelägen fråga för svenskt vidkommande. När det gäller gruppen studenter specifikt vill utskottet understryka vikten av åtgärder för fler studentbostäder. Utskottet ser därför positivt på att den försöksverksamhet med andrahandsuthyrning av bostäder till studenter m.fl. som motionärerna hänvisar till har förlängts till 2018 och att regeringen i beslutet om förlängning också aviserade att en utredning ska tillsättas. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2014/15:2953 (KD, M, C, FP) yrkande 20, 2015/16:1938 (KD) yrkande 15, 2015/16:1986 (KD, M, C, FP) yrkande 10 och 2015/16:2702 (M) yrkande 23. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om lärosätessamarbeten, högre utbildning i hela landet och etablering av utländska lärosäten. Jämför reservationerna 8 (M), 9 (SD), 10 (C), 11 (M) och 12 (C). I kommittémotion 2015/16:2770 av m.fl. (M) yrkande 12 anser motionärerna att lärosäten som samverkar med varandra bör premieras. I yrkande 13 understryker motionärerna vikten av att utreda och avhjälpa de formella hinder som finns för ett ökat samarbete mellan lärosäten. Motionärerna menar att det är viktigt att lärosätena i högre grad samverkar när det gäller utbildningsutbud, dimensionering av utbildningsprogram, forskning, etc. Motionärerna konstaterar också att den förra regeringen avsatte särskilda medel för att stimulera de lärosäten som ville öka sin samverkan. I motion 2015/16:167 av och (båda SD) efterlyser motionärerna administrativa sammanslagningar av mindre högskolor och en utredning av hur av utbildningar kan anpassas till samhällets behov. Högre utbildning i hela landet I partimotion 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 18 framför motionärerna att forskning, innovation och högre utbildning bör finnas i hela landet. I motion 2014/15:1777 av (C) yrkande 1 anser motionären att högre utbildning bör utvecklas och värnas i hela landet. Motionären menar att tillgången och närheten till en högskola eller ett universitet är av avgörande betydelse för bygder och orter och för regioners attraktivitet. Enligt motionären blir den högre utbildningen i samverkan med näringslivet och arbetsmarknaden en dynamisk tillväxtmotor. Etablering av utländska lärosäten I partimotion 2015/16:3073 av m.fl. (M) yrkande 31 och i kommittémotion 2015/16:2770 av m.fl. (M) yrkande 11 anser motionärerna att det bör utredas hur tillståndsgivningen kan förenklas för de utländska lärosäten som vill upprätta filialer i . I kommittémotion 2015/16:2402 av i m.fl. (C) yrkande 4 anser motionärerna att möjligheterna för utländska lärosäten att etablera sig i bör öka. Regelverket kring etableringen av utländska lärosäten måste förenklas och samordnas bättre, menar motionärerna. Bakgrund och gällande rätt beslutar vilka statliga universitet och högskolor som ska finnas (2 kap. 1 § högskolelagen [1992:1434]). Det finns 14 statliga universitet och 17 statliga högskolor. Till följd av att lärosäten gick samman på frivillig basis åren 2010–2014 minskade antalet statliga universitet och högskolor sammanlagt från 36 till 31. och tog initiativ till att bilda Linnéuniversitetet (prop. 2008/09:1 utg.omr. 16, bet. 2008/09:UbU1, rskr. 2008/09:131). – Campus skapades genom att Högskolan på inordnades i (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16, bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). konstnärliga högskola (SKH) bildades när Dans- och cirkushögskolan, och dramatiska högskola gick samman (prop. 2012/13:99 utg.omr. 16, bet. 2012/13:FiU21, rskr. 2012/13:287). Budgetåren 2012–2014 avsattes också särskilda medel för frivilliga lärosätessamgåenden. Det finns , utöver de 31 statliga universiteten och högskolorna, 17 enskilda utbildningsanordnare med examenstillstånd, varav 13 får statsbidrag för sin verksamhet. Lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina ställer upp krav som en enskild utbildningsanordnare måste uppfylla för att få examenstillstånd. Lagen innehåller ingen reglering som föreskriver att en enskild juridisk eller fysisk person måste vara svensk och gör sålunda ingen skillnad på en svensk eller en utländsk utbildningsanordnare.