bet · H301KU4 · 2016-02-03 00:00:00 — Åtgärd 19: Regeringen har gett Kriminalvården i uppdrag att göra en kartläggning av metoder och arbetssätt som kan användas för att förebygga våldsbejakande extremism hos klienter. Kartläggningen ska även omfatta metoder och arbetssätt som kan användas i arbetet med klienter som redan är anslutna, eller på annat sätt har koppling, till våldsbejakande extremistiska grupper. Åtgärd 20: Regeringen avser att fördjupa det nordiska kunskaps- och erfarenhetsutbytet. Åtgärd 21: Regeringen avser att fortsatt delta i internationella nätverk i syfte att inhämta kunskap om andra länders insatser. Åtgärder för att värna demokratin och alla människors lika värde och rättigheter syftar till att nå ut till många personer. De syftar också till att utveckla kunskap om våldsbejakande extremism inom ramen för befintliga verksamheter, som i skolan och inom fritidsverksamheter. Åtgärder mot identifierade risker riktas specifikt till personer i riskzonen, såsom anhöriga eller personer som redan har utvecklat ett riskbeteende i relation till våldsbejakande extremism. Åtgärder för att individer ska lämna våldsbejakande extremistiska grupper kommer att röra det mindre antal individer som är radikaliserade och för vilka det krävs insatser för att de ska lämna dessa. Den nationella samordnarens uppdrag samt stärkt nordiskt och internationellt kunskaps- och erfarenhetsutbyte omfattar samtliga åtgärdsområden. välkomnar de åtgärder som regeringen redovisar i skrivelsen och lyfter i sitt yttrande bl.a. fram det brottsförebyggande arbetet, och anför följande i den delen. De våldsbejakande gruppernas aktiviteter och ideologier skapar problem som tangerar många områden. Ett område som mer direkt berörs av åtgärder för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism är, som regeringen anför, det brottsförebyggande arbetet. Brottsförebyggande arbete i detta sammanhang syftar till att systematiskt och kunskapsbaserat arbeta mot brottslighetens orsaker och att begränsa möjligheterna att begå brott. Arbetet sker i nära samverkan mellan statliga myndigheter, kommuner, frivilligorganisationer, föreningar och trossamfund, framför allt på lokal nivå. De brottsbekämpande myndigheternas förebyggande arbete riktar sig i huvudsak till potentiella riskgrupper och mot potentiella brottstillfällen. och Säkerhetspolisen kan, med sin unika kunskap om brottsligheten och dess utveckling inom ett visst geografiskt område, bidra med relevant information vid framtagandet av de lokala problembilder som ska styra det lokala brottsförebyggande arbetet och det lokala arbetet för att motverka våldsbejakande extremism. Dessutom sprider kunskap och ger kvalificerat metodstöd till brottsförebyggande aktörer för att de ska kunna bedriva ett effektivt och kunskapsbaserat brottsförebyggande arbete utifrån lokala förutsättningar. Utskottet anser i likhet med regeringen att den brottsförebyggande verksamheten är en viktig del i arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. yttrande finns i bilaga 2. (Avvikande meningar S, M, SD, MP, C, V, FP, KD.) välkomnar regeringens skrivelse om åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism. Det är en allvarlig och angelägen fråga. Demokratin måste värnas, och samhället måste bli mer motståndskraftigt mot radikalisering till våldsbejakande extremism. Enligt utskottet bör samverkan mellan samtliga berörda aktörer säkerställas, likaså bör arbetet på lokal nivå stärkas. yttrande finns i bilaga 3. (Särskilt yttrande från V.) Tillkännagivanden till regeringen med anledning av regeringens skrivelse Förebygga, förhindra och försvåra – Den svenska strategin mot terrorism har på förslag av justitieutskottet gjort två tillkännagivanden till regeringen om kriminalisering av s.k. terrorismresor och om internationellt samarbete (bet. 2015/16:JuU7, rskr. 2015/16:86). Efter tillkännagivandet om kriminalisering av s.k. terrorismresor har regeringen presenterat propositionen Ett särskilt straffansvar för resor i terrorismsyfte (prop. 2015/16:78), se nedan. Tillkännagivandet om internationellt samarbete innebär att internationella samarbeten mot terrorism måste ha hög prioritet. I strategin skriver regeringen att det förebyggande arbetet ska vara i fokus för internationella arbete mot terrorism och att det arbetet ska bedrivas inom ramen för FN. Utskottet menar att fokus i första hand borde vara att säkerställa ett bra och fungerande samarbete inom EU. Det är viktigt att deltar aktivt för att stärka det europeiska samarbetet för att förebygga, förhindra och lagföra terrorism. Detta handlar både om att bygga ut de institutionella strukturerna och om att på nationell nivå hämta hem goda exempel från andra länder. Arbetet på EU-nivå när det gäller frågor om radikalisering och deltagande i terroristverksamhet behöver fördjupas. Samarbetet inom Europol, som inrättats för att förbättra polissamverkan mellan EU:s medlemsländer i syfte att bekämpa bl.a. terrorism, bör förbättras. Propositionen Ett särskilt straffansvar för resor i terrorismsyfte Regeringen har i propositionen Ett särskilt straffansvar för resor i terrorismsyfte (prop. 2015/16:78) föreslagit att det införs ett särskilt straffansvar för den som –tar emot utbildning avseende bl.a. terroristbrott (fängelse i högst eller, om brottet är grovt, fängelse i lägst och högst ), –reser eller påbörjar en resa till ett annat land än det land där personen är medborgare om avsikten är att begå eller förbereda eller att ge eller ta emot utbildning avseende bl.a. terroristbrott (fängelse i högst ) –finansierar en sådan resa som avses ovan (fängelse i högst ) eller –finansierar en person eller en sammanslutning av personer som t.ex. begår terroristbrott, oavsett syftet med finansieringen (fängelse i högst eller, om brottet är grovt, fängelse i lägst och högst ). Regeringens förslag innebär att ansvar inte ska dömas ut om gärningen är ringa. Regeringen lämnar även förslag om svensk domstols behörighet att döma över brotten liksom möjligheten att använda hemliga tvångsmedel för dem. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet välkomnar regeringens skrivelse om åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism. Det är en allvarlig och angelägen fråga. Demokratin måste värnas, och samhället måste bli mer motståndskraftigt mot radikalisering till våldsbejakande extremism. Det är utomordentligt viktigt att samverkan mellan samtliga berörda aktörer säkerställs, liksom att arbetet på lokal nivå stärks. Enligt utskottets mening är de åtgärder m.m. som regeringen presenterar i skrivelsen goda verktyg i det arbetet även om utskottet, som framgår i de följande avsnitten, anser att ytterligare åtgärder bör vidtas. Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att det är angeläget att det arbete som bedrivs av den nationella samordnaren tas till vara samt att det därutöver finns behov av att kontinuerligt utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism. avslår motionsyrkanden om att den nuvarande nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism ska avsättas och ersättas med en icke politisk samordnare samt att regeringen bör göra en ny riskanalys om vilka typer av våldsbejakande extremism som utgör det största hotet mot och vidta åtgärder i enlighet med den analysen. Jämför reservation 1 (SD). m.fl. (M, C, FP och KD) begär i motion 2015/16:156 ett tillkännagivande om att fullfölja och ta till vara den nationella samordnarens arbete (yrkande 1). och (båda SD) däremot begär i motion 2015/16:131 tillkännagivanden dels om att den nuvarande nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism ska avsättas och ersättas med en icke politisk samordnare (yrkande 1), dels om att regeringen bör göra en ny riskanalys om vilka typer av våldsbejakande extremism som utgör det största hotet mot och vidta åtgärder i enlighet med den (yrkande 2). Motionärerna i motion 156, m.fl., välkomnar regeringens skrivelse om åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism, som de anser innehåller väl motiverade förslag och åtgärder. Motionärerna menar dock att än mer behöver göras. De anför att den nationella samordnare som alliansregeringen tillsatte nu arbetar med att bl.a. ta fram en sammanhållen strategi för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Uppdraget syftar bl.a. till en förbättrad samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå när det gäller arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Den nationella samordnaren ska även verka för att kunskapen om våldsbejakande extremism ökar och att förebyggande metoder utvecklas. Det är viktigt att arbetet fullföljs och att erfarenheterna från arbetet tas väl om hand, framhåller motionärerna. I motion 131 framhåller och att saknar förtroende för den aktuella samordnaren och för de åtgärder hon redovisat. Motionärerna anser att hot från våldsbejakande grupper med emfas förtjänar att tas på allvar och att det därför får anses vara av stor vikt att den nationella samordnaren har den kompetens som krävs för att kunna lösa uppdraget att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism. En nationell samordnare borde enligt motionärerna vara en person med väl dokumenterad kunskap om terrorism och extremism, och även ha gedigen erfarenhet av antingen militära, polisiära eller civila områden. Den efterfrågade kunskapen och erfarenheten bör huvudsakligen ha förvärvats genom yrkesarbete utan koppling till politiska uppdrag eller överväganden. bör därför, enligt motionärerna, ge till känna för regeringen att den skyndsamt bör återkomma med förslag på en ny samordnare med relevant kompetens. När det gäller behov av en ny riskanalys och relevanta åtgärder, anför och i motion 131 att enligt en rapport , Våldsbejakande extremism i – nuläge och tendenser (Ds 2014:4), beställd av , är bedömningen att terrornivån för är förhöjd . Rapporten slår vidare fast att det finns attentatshot från samtliga våldsbejakande extremistmiljöer i . Bedömningen är dock att det största hotet utgörs av våldsbejakande islamistiska miljöer och att attentatshotet är som störst från individer som deltagit i träning eller i strider i konfliktzoner och sedan återvänt till . Motionärerna anför vidare att den s.k. autonoma miljön, dvs. den vänsterextremistiska miljön, anses utgöra ett hot mot delar av det demokratiska systemets grundläggande funktioner såväl som mot enskilda personer och att den s.k. autonoma rörelsen har förmågan att agera samordnat och systematiskt. Vitmaktmiljön anses enligt motionärerna sakna direkt förmåga och avsikt att agera mot det demokratiska systemets grundläggande funktioner men anses utgöra ett hot mot enskilda personer. Det presenterade materialet fokuserar enligt motionärerna oproportionerligt mycket på en av de tre identifierade formerna av våldsbejakande extremism, medan det helt förbiser andra som motionärerna anser borde uppmärksammas; som exempel pekar de på militant miljö- och djurrättsaktivism samt vissa radikalfeministers revolutionära upp- maningar om att bl.a. tillgripa våld mot vad man kallar heteronormativa, medelålders vita män, vilka dessa anser utgör och upprätthåller vad de upp- lever som en patriarkal könsmaktsordning. Enligt motionärerna kan inte heller åtgärderna anses vara ändamålsenliga, trovärdiga eller tillräckliga för att värna vårt samhälle. bör ge regeringen till känna att regeringen ”bör gå tillbaka till ritbordet” och återkomma med en strategi och ett åtgärdspaket som svarar mot de verkliga behoven. Den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ju 2014:18) är enligt regeringen den mest omfattande insatsen som pågår för att utveckla arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Samordnaren har uppdraget att utveckla och stärka arbetet på lokal nivå och säkerställa samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer inklusive trossamfund. I syfte att stärka den nationella samordnarens arbete gentemot myndigheter, kommuner och det civila samhällets organisationer fattade regeringen beslut om tilläggsdirektiv. Samordnaren har också i uppdrag att förbättra stödet till anhöriga, ta fram och initiera en sammanhållen strategi för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism, uppmuntra till insatser för individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser och inrätta ett nätverk av experter (dir. 2015:27). Eftersom internet och sociala medier utgör propagandakanaler för våldsbejakande extremistgrupper har samordnaren gett Försvarshögskolan i uppdrag att göra en studie om de sociala mediernas roll i radikalisering och rekrytering till våldsbejakade extremism (Ju 2014:18/2014/1). Detta uppdrag redovisades i rapporten extremism och sociala medier, se nedan under rubrik Rapporten extremism och sociala medier. Åtgärd 1 innefattar att regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att som nationell samordnare förbättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå när det gäller arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Samordnaren ska verka för att kunskapen om våldsbejakande extremism ökar och att förebyggande metoder utvecklas. Enligt åtgärd 2 har regeringen gett den nationella samordnaren i uppdrag att inrätta en referensgrupp av företrädare från olika myndigheter, organisationer inom det civila samhället och experter vid universitet och forskningsinstitutioner. Referensgruppen ska sammankallas regelbundet i syfte att utbyta kunskap och information. Samordnaren ska samråda med referensgruppen i frågor om verksamhets- och metodutveckling, om hur det förebyggande arbetet kan följas upp och utvärderas och hur samordningen av arbetet med förebyggande av våldsbejakande extremism kan bedrivas på lång sikt. Vidare har regeringen, åtgärd 3, gett den nationella samordnaren i uppdrag att inrätta ett expertnätverk vars kunskap och kontakter kan gynna utvecklingen av det förebyggande arbetet på nationell, regional och lokal nivå. Åtgärd 4 innebär att regeringen har gett den nationella samordnaren i uppdrag att ta fram en sammanhållen strategi för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Samordnaren ska initiera genomförandet av denna och i detta samråda med berörda myndigheter och kommuner. Regeringen framhåller att det är angeläget att myndigheter och kommuner gör insatser utifrån sina ansvarsområden och stärker samverkan för att det konkreta arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism ska vara kunskapsbaserat och bli effektivt och långsiktigt. Kommunerna har en mycket viktig roll i arbetet. Insatser måste intensifieras och anpassas efter lokala behov eftersom det är på lokal nivå som radikalisering sker. Det är också särskilt viktigt att inkludera organisationer och trossamfund som har en närhet till de individer och grupper som berörs. Den nationella samordnaren ska därför ta fram och initiera genomförandet av en sammanhållen strategi för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Samordnaren ska särskilt ta hänsyn till brottsförebyggande arbete inom ramen för befintliga nationella och lokala samverkansforum och till planerat brottsförebyggande arbete. Som nämnts avser regeringen att, efter att den nationella samordnarens arbete avslutas , omhänderta de förslag och den strategi som samordnaren har i uppdrag att ta fram. Regeringen avser även att följa upp samtliga åtgärder i skrivelsen i syfte att bedöma effekterna av dessa och behovet av nya åtgärder. Överenskommelse kring åtgärder mot terrorism presenterades en överenskommelse mellan , , , , och kring åtgärder mot terrorism. I överenskommelsen uttalas bl.a. att det arbete som den nationella samordnaren genomför måste fortsätta i någon form efter mandatets utgång . anser i sitt yttrande, sammanfattningsvis, att motion 2015/16:131 yrkande 1 och 2 samt motion 2015/16:156 yrkande 1 bör avslås. När det gäller nationell samordnare mot våldsbejakande extremism har justitieutskottet, som anser att frågan om att utse en nationell samordnare i första hand är en fråga för regeringen, inte några invändningar mot den samordnare som är utsedd. Därmed föreslår utskottet att avstyrker motion 2015/16:131 (SD) yrkande 1. (Avvikande mening SD.) Vidare hänvisar justitieutskottet till att det av skrivelsen framgår att regeringen avser att omhänderta de förslag och den strategi som samordnaren har i uppdrag att ta fram när arbetet har avslutats. anser därför inte att något tillkännagivande till regeringen behöver göras med anledning av motion 2015/16:156 (M, C, FP, KD) yrkande 1 och föreslår att avstyrker motionsyrkandet. (Avvikande mening från M, C, FP, KD.) Under rubriken mot våldsbejakande extremism föreslår justitieutskottet att även avstyrker motion 2015/16:131 (SD) yrkande 2. (Avvikande mening från SD.) När det gäller riskanalys av vilka typer av våldsbejakande extremism som utgör de största hoten mot framgår av skrivelsen att departementspromemorian Våldsbejakande extremism i – Nuläge och tendenser (Ds 2014:4) är den senaste heltäckande kunskapssammanställningen som har gjorts av våldsbejakande extremism i . Beskrivningen av de våldsbejakande politiska och religiösa ideologierna i skrivelsen bygger i huvudsak på denna promemoria. I sammanhanget kan också nämnas att regeringen återkommande redogör för utvecklingen av den internationella terrorismen i den årliga skrivelsen om tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll, senast redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll (skr. 2014/15:46) som avsåg tiden till (bet. 2014/15:JuU13). I den skrivelsen redogörs bl.a. för vilka extremismmiljöer som kan anses utgöra ett terrorhot i . Målsättningen med de åtgärder regeringen tar upp i skrivelsen är att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism. Som framgår av skrivelsen syftar åtgärderna därför till att öka kunskapen om våldsbejakande extremism och att utveckla förebyggande insatser och metoder. Myndigheter, kommuner och det civila samhällets organisationer ska genom dessa åtgärder mer samordnat och effektivt kunna bidra till att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Utskottet konstaterar att bl.a. , Säkerhetspolisen och Kriminalvården har en viktig uppgift att fylla i detta sammanhang. När det gäller åtgärder mot extremism vill utskottet även framhålla att den nationella samordnaren har ett pågående uppdrag att bl.a. ta fram förslag och en strategi mot våldsbejakande extremism. I detta sammanhang kan även nämnas att regeringen har tagit fram en ny nationell strategi mot terrorism: Förebygga, förhindra och försvåra – Den svenska strategin mot terrorism (skr. 2014/15:146). Syftet med strategin är att skapa en tydlig struktur för det arbete som krävs för att motverka terroristbrottslighet. Terrorism är, som regeringen anför, en extrem form av våldsbejakande extremism. Ansvaret för att motverka terrorism och terroristbrottslighet ligger framför allt på de brottsbekämpande myndigheterna. Att värna demokratin mot våldsbejakande extremism inkluderar också insatser som motverkar radikalisering och rekrytering till terroristgrupper och terroristbrottslighet i och i utlandet. Utskottet kommer att behandla skrivelsen . Utskottet har från sin utgångspunkt inget att invända mot de riskanalyser som görs i skrivelsen. Vidare bedömer utskottet att de åtgärder som redovisas i skrivelsen är väl motiverade. Därmed anser utskottet att bör avstyrka motion 2015/16:131 (SD) yrkande 2. yttrande finns i bilaga 2. Utskottet delar justitieutskottets uppfattning att uppgiften att utse en nationell samordnare mot våldsbejakande extremism i första hand är en fråga för regeringen, och utskottet har inte några invändningar mot den samordnare som är utsedd. När det gäller frågorna om det finns behov av en ny riskanalys och om de föreslagna åtgärderna är ändamålsenliga instämmer utskottet i vad justitieutskottet anfört i sitt yttrande. Därmed föreslår utskottet att avslår motion 2015/16:131 yrkande 1 och 2 (SD). Utskottet vill framhålla det angelägna i att det arbete som bedrivs av den nationella samordnaren tas till vara. Därutöver finns det även behov av att kontinuerligt utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism. Utskottet noterar att det sagda ligger i linje med vad regeringen uttalat i skrivelsen och i den överenskommelse som träffades mellan , , , , och kring åtgärder mot terrorism, men utskottet anser med hänsyn till frågans stora vikt att bör tillkännage det sagda för regeringen. Därmed föreslår utskottet att delvis bifaller motion 2015/16:156 yrkande 1 (M, C, FP och KD). Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att det finns behov av att sprida kunskap om våldsbejakande islamistiska organisationers övergrepp och ideologi samt att uppgiften att genomföra detta förslagsvis kan tilldelas Forum för levande historia. avslår motionsyrkanden om andra kunskapshöjande åtgärder och yrkanden som gäller vissa handlingsplaner med hänvisning till pågående arbete. I motion 2015/16:156 begär m.fl. (M, C, FP, KD) tillkännagivanden om behov av ökad kunskap hos skolor m.fl. för tidig upptäckt av radikalisering (yrkande 2), ökad kunskap hos kommuner om förebyggande arbete och om arbete med återvändare (yrkande 3), en handlingsplan för förebyggande insatser (yrkande 4) och ett utökat uppdrag till Forum för levande historia (yrkande 5). (FP) begär i motion 2015/16:780, yrkande 3, ett tillkänna- givande om att kommuner som har problem med våldsbejakande extremism är skyldiga att ta fram handlingsplaner för att bekämpa våldsbejakande I motion 156 pekar motionärerna bl.a. på att kommunerna ofta saknar verktyg för att upptäcka och förhindra att fler rekryteras. när det gäller hur problemet ska motverkas är stora. grundläggande arbete med att utveckla metoder för hur t.ex. kommuner och skolor i ett tidigt skede ska kunna upptäcka ungdomar som riskerar att Det krävs utbildning om vilka signaler lärare och föräldrar och andra som vistas i ungas närhet ska vara uppmärksamma på. anser att det bör vara ett statligt ansvar att upprätta ett informationsmaterial som distribueras till kommunerna för att öka deras kunskap om förebyggande arbete men även hur kommunerna bör arbeta med återvändare. behöver också öka sin kunskap om olika våldsbejakande ideologiers budskap för att bättre kunna ta debatten med förespråkare för extremism. motionärerna anför att de mött är att det finns relativt god kunskap om högerextrema och vänsterextrema ideologier men att kunskapen om de ideologiska utgångspunkterna för våldsbejakande islamism är betydligt Motionärerna anser därför att det sannolikt i första hand är den sistnämnda kunskapen som behöver förstärkas. utvecklas och en handlingsplan för hur det arbetet ska bedrivas arbetas fram. Motionärerna framhåller vidare att ett viktigt inslag i värnandet av demokratin handlar om att förklara hur dess motsats ser ut. uppmärksammar att Forum för levande historia utifrån sitt uppdrag bedriver ett brett informationsarbete kring olika former av brott mot mänskligheten och grova kränkningar av människors värdighet. Förintelsen och regimernas terror i kommunismens , och har Forum för levande historia t.ex. tagit fram informationsmaterial om folkmordet i och kriget i . håller också material om rasism, antisemitism, islamofobi m.m. I motionen framhålls att om unga växer upp utan djupare kännedom om hur ett samhälle påverkas av bristande demokrati, avsaknad av rättssäkerhet och brott mot mänskliga rättigheter så ökar risken för att de ska kunna lockas av extrema Därför vill motionärerna att det övervägs om Forum för levande historia bör få ett kompletterande uppdrag. Forum för levande historia skulle utifrån detta uppdrag kunna utarbeta informationsmaterial på flera språk och anpassat för olika kommunikationskanaler om våldsbejakande islamistiska