bet · H401JuU1 · 2016-12-07 00:00:00 — Regeringen har också aviserat en översyn av lagstiftningen gällande attacker mot blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner, för att ytterligare skydda dem i deras arbete. Regeringen anför att det är centralt att fler brott förhindras och att fler brott upp. Det gäller både vardagsbrott och brottslighet som utgör ett hot mot det öppna, demokratiska och rättssäkra samhället, som organiserad brottslighet, terrorism och hatbrott. ska de personer som utsätts för eller på annat sätt drabbas av brott få stöd och skydd. I propositionen framhåller regeringen arbetet mot vissa brottstyper som särskilt angeläget. Att förebygga och motverka våld och andra övergrepp mot kvinnor och barn, inklusive hedersrelaterat våld, är enligt propositionen (s. 47 f.) högt prioriterat av regeringen. Arbetet omfattar även hbtq-personers utsatthet. Regeringen har på rättsväsendets område satt upp ett jämställdhetsmål om att andelen personer i befolkningen som blir utsatta för våld i nära relationer ska minska. Det långsiktiga målet är att våldet helt ska upphöra. För att nå det målet lägger regeringen stor vikt vid att utveckla det våldsförebyggande arbetet. Ambitionen är att i högre grad lägga fokus på mäns ansvar och delaktighet, liksom på maskulinitetsnormer. Det framgår vidare av propositionen att regeringen kommer att presentera en nationell strategi för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Som framgår i föregående avsnitt har en sådan presenterats (skr. 2016/17:10). Att motverka sexualbrott är vidare enligt regeringen en viktig del i arbetet mot mäns våld mot kvinnor, och regeringen pekar på att sexualbrottskommitté har haft i uppdrag att göra en översyn av våldtäktsbrottet och att granska rättsväsendets hantering av våldtäktsärenden. Kommittén lämnade sitt betänkande Ett starkare skydd för den sexuella integriteten (SOU 2016:68). Arbetet mot hatbrott är enligt regeringen en prioriterad fråga (s. 45). Det framgår av propositionen (s. 27 f.) att redovisade ett regeringsuppdrag om att utveckla arbetet mot hatbrott. Myndigheten aviserade en ambitionshöjning på området, och en målsättning är att uppklaring och lagföring av hatbrott ska öka och att medarbetarna får en större kunskap om och förståelse för hatbrottsproblematiken. Satsningen omfattar även ett mer utvecklat brottsförebyggande arbete, främst genom en utökad kontakt och dialog med grupper som är utsatta för hatbrott. har även bedrivit ett utvecklingsarbete för att förstärka sin förmåga att bekämpa brott som hotar grundläggande fri- och rättigheter. Även vid har handläggningen av hatbrott varit ett prioriterat område, och myndigheten har bl.a. genomfört en granskning av hatbrottsärenden samt påbörjat en översyn av riktlinjerna för arbetet mot hatbrott. Regeringen pekar vidare på (s. 48) att den tekniska utvecklingen och framväxten av internet har medfört att hot och andra former av kränkningar av den personliga integriteten har tagit nya former. Det är kvinnor eller ungdomar som drabbas av kränkningarna. Regeringen arbetar med att ta fram de lagförslag som behövs för att säkerställa ett starkt och väl avvägt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten. Även det brottsförebyggande arbetet förstärks, och regeringen avser att ta fram en handlingsplan för att värna det demokratiska samtalet mot hot och hat (utg.omr. 1 avsnitt 9.9). I detta sammanhang pekar regeringen vidare på att man avser att besluta om en nationell plan mot rasism och hatbrott för att säkerställa ett långsiktigt och systematiskt arbete mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott (utg.omr. 13 avsnitt 4.4). Som framgår ovan beslutades planen av regeringen () . Regeringen anför (s. 44) att det i socialt utsatta områden, liksom i andra delar av , krävs åtgärder mot organiserad brottslighet. Sådan brottslighet har blivit alltmer komplex och varierad och utgör en stor utmaning för hela samhället. presenterade regeringen en långsiktig och samlad insats som tar sikte på att angripa organiserad brottslighet från flera håll. När det gäller arbetet mot terrorism anför regeringen att terrorism hotar internationell fred och säkerhet, nationell säkerhet och grundläggande fri- och rättigheter. Arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism och kampen mot terrorism är högt prioriterade frågor för regeringen även i fortsättningen. strategi mot terrorism utgör utgångspunkten för det långsiktiga nationella och internationella arbetet mot terrorism. Arbetet kräver ett väl fungerande samarbete mellan ansvariga myndigheter och aktörer. Terrorism är gränsöverskridande och internationellt samarbete nödvändigt, anför regeringen. Regeringen pekar också på att den överenskommelse som regeringen ingick med , om åtgärder mot terrorism tar sin utgångspunkt i strategin. Inom ramen för överenskommelsen har lagstiftning antagits och flera myndigheter har fått uppdrag inom sina ansvarsområden. Regeringen understryker att det förebyggande arbetet är särskilt viktigt för att långsiktigt motverka radikalisering och våldsbejakande extremism och terrorism. Den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism har ett viktigt uppdrag att förbättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer, anför regeringen. Regeringen betonar i propositionen (s. 46 f.) att samhällets brottsförebyggande arbete behöver utvecklas. I syfte att skapa likvärdiga förutsättningar för att bedriva ett kunskapsbaserat och effektivt brottsförebyggande arbete över hela landet har regeringen därför tagit initiativ till en nationell satsning. Denna satsning består av flera delar, där den förstärkning som fick genom budgetpropositionen för att skapa en nationell stöd- och samordningsfunktion är en av grundpelarna. Regeringen avser även att tillsätta en nationell samordnare som ska fungera som ett stöd och en länk mellan de aktörer i samhället som på olika sätt kan bidra till att förebygga brott. Inom ramen för satsningen avser regeringen vidare att inrätta regionala brottsförebyggande samordnare vid länsstyrelserna. Länsstyrelserna kommer att få i uppdrag att vara den aktör på regional nivå som kan bidra till lokal samverkan, kunskapsspridning och expertstöd främst till kommunerna men även till andra aktörer. Frågor om prioritering av arbetet mot olika slags brott behandlas i ett flertal motioner. I motion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att vardagsbrottsligheten, s.k. mängdbrott, ska prioriteras av polis och åklagare. Likalydande yrkanden framförs i motionerna 2016/17:3230 yrkande 1 och 2016/17:3231 yrkande 22 av m.fl. (M). Även i motion 2016/17:1535 av m.fl. (KD) yrkande 10 påtalas vikten av att ta krafttag mot vardagsbrottsligheten. I motion 2016/17:612 av (M) begärs att den nya på en nationell nivå ska ta till vara erfarenheterna från de tidigare regionala djurskyddsgrupperna för att hitta vägar att prioritera arbetet mot brott där djur far illa. I motion 2016/17:1842 av (M) påtalas vikten av att regeringen nogsamt följer polisens och övriga rättsväsendets arbete mot hatbrott som riktas mot troende. I motion 2016/17:2079 av (M) begärs ett tillkännagivande om att ge rättsvårdande myndigheter i uppdrag att prioritera arbetet med att stävja svarttaxi. I motion 2016/17:2943 av (M) yrkandena 2 och 3 efterfrågas att arbete mot brott som begåtts av djurrättsaktivister mot näringsidkare som arbetar med djurhållning och forskare som använder sig av djurförsök ska prioriteras på olika sätt. I yrkande 4 anförs att regeringen i enlighet med tillkännagivande skyndsamt bör återkomma med konkreta lagförslag när det gäller brott som begås av djurrättsaktivister. I motion 2016/17:2335 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning om hur identitetsstölder effektivare ska beivras. I motion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 28 begärs ett tillkännagivande om att prioritera utredningar av brott mot och av unga. Utskottet har tidigare vid ett flertal tillfällen behandlat motionsyrkanden om att olika typer av brott ska prioriteras, senast i betänkande 2015/16:JuU1 (s. 61 f.). Utskottet avstyrkte då samtliga motionsyrkanden. föreslog utskottet under detta avsnitt i budgetbetänkandet två tillkännagivanden till regeringen (bet. 2014/15:JuU1). Tillkännagivandena avsåg dels att arbetet mot bostadsinbrott ska prioriteras, dels att regeringen skulle prioritera arbetet mot brott som begås av djurrättsaktivister. När det gäller tillkännagivandet om arbetet mot bostadsinbrott har informerat om att frågan om skärpt lagstiftning i arbetet mot bostadsinbrott har behandlats av i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). Betänkandet bereds i . Regeringens avsikt är att återkomma till med anledning av flera av de förslag som lämnat. När det sedan gäller tillkännagivandet om brott som begås av djurrättsaktivister framgår av skrivelsen Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen (skr. 2015/16:75) att har hämtat in och sammanställt information från om dessa brott. Därefter har frågan tagits upp till diskussion på möten mellan inrikesministerns statssekreterare och rikspolischefen respektive säkerhetspolischefen. Regeringen avser inte att vidta några ytterligare åtgärder. Utskottet har inte någon invändning mot det som regeringen anför i propositionen om olika brottstyper och betydelsen av att de nämnda brotten på olika sätt uppmärksammas särskilt. Således ser utskottet positivt på att regeringen anger att arbetet med att förebygga och motverka våld och andra övergrepp mot kvinnor och barn, inklusive hedersrelaterat våld och hbtq-personers utsatthet, är högt prioriterat. Som regeringen anför måste också arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism samt kampen mot terrorism även i fortsättningen vara högt prioriterade frågor. Utskottet delar vidare uppfattningen att hatbrott ska vara en prioriterad fråga och konstaterar att såväl som arbetar aktivt med frågan. Flera av motionerna betonar vikten av att arbetet mot vardagsbrottslighet prioriteras. Utskottet konstaterar att regeringen framhåller att det är centralt att fler brott förhindras och att det gäller både vardagsbrott och sådan brottslighet som utgör ett hot mot det öppna, demokratiska och rättssäkra samhället. Att vissa brottstyper ska ägnas särskild uppmärksamhet innebär inte att arbetet mot annan brottslighet ska läggas åt sidan. Vilken sorts insatser som ska göras mot olika typer av brottslighet bör enligt utskottet avgöras vid och inom ramen för statsmaktens prioriteringar. Utskottet föreslår sammanfattningsvis att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en lokalt förankrad polis fler områdespoliser och kommunpoliser vikten av polisens närvaro i brottsutsatta områden mer praktik i polisutbildningen och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motioner som i huvudsak gäller polisens yttre och inre organisation och polisutbildningen. Jämför reservationerna 3 (M, C), 4 (M, C, KD), 5 (M, C, KD), 6 (SD), 7 (C), 8 (M), 9 (M, C, L, KD), 10 (M), 11 (M, C), 12 (SD), 13 (S, MP, V), 14 (V), 15 (M, SD), 16 (KD), 17 (M, C, L, KD), 18 (M, SD), 19 (C, KD) 20 (S MP, V), 21 (SD, KD) och 22 (KD) samt särskilt yttrande 7 (S, MP, V). Regeringen anför i propositionen (s. 45) att utvecklingen i omvärlden på ett tydligt sätt har ändrat förutsättningarna för polisens planering av sin verksamhet. Det stora antalet asylsökande saknar motstycke i modern tid, och situationen har medfört en ökad arbetsbelastning för inom en rad olika verksamhetsområden. har verksamheten präglats av ombildningen till en nationell polismyndighet, som inledde sin verksamhet . För att ge möjlighet att öka sina personella resurser föreslår regeringen att medel tillförs myndigheten . Regeringen följer myndighetens resursbehov och kommer vid behov att återkomma i frågan. Det finns också ett behov av att frigöra mer polisiära resurser till sådana uppgifter som kräver polisiär kompetens. För att bidra till den utvecklingen arbetar regeringen med frågan om att renodla polisverksamheten och föreslår i denna budgetproposition att medel omfördelas till Kriminalvården för att den myndigheten i större utsträckning ska utföra transporter som annars skulle ha utförts av . pågår dessutom beredning av ytterligare förslag med samma syfte, bl.a. möjligheten att flytta vissa uppgifter enligt djurskyddslagen och lagen om tillsyn över hundar och katter till någon annan aktör än . Vidare pekar regeringen (s. 45) på att huvuduppgifter omfattar att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt att i övrigt tillförsäkra allmänheten skydd och annan hjälp. För att åstadkomma detta krävs en lokalt förankrad och närvarande polis där arbetet bedrivs målinriktat med högt ställda krav på effektivitet och kvalitet. Såväl det brottsförebyggande arbetet som utredningsverksamheten avseende begångna brott måste förbättras. Regeringen framhåller vidare att fler poliser behöver utbildas för att kunna möta myndighetens behov av ett ökat antal poliser i verksamheten. har också ett stort behov av fler anställda med annan kompetens än den polisiära för att kunna fullgöra sina uppgifter och leva upp till de krav som en omvärld i ständig utveckling och förändring ställer. Det är emellertid verksamhetens behov som ska styra sammansättningen av såväl de anställdas kompetenser som antalet anställda inom myndigheten. Regeringen konstaterar (s. 15) att efter en tydlig ökning av antalet anmälda brott har nivån stabiliserats kring 1,4 miljoner anmälda brott . ökar dock antalet anmälda brott igen, och 2015 uppnåddes den högsta nivån någonsin med drygt 1,5 miljoner anmälda brott. Även om denna utveckling inte behöver betyda att fler brott begås ställs stora krav på rättsväsendet som får allt fler ärenden att hantera. Bedrägerier är den brottstyp där anmälningarna har ökat mest , och trenden fortsatte 2015. har antalet anmälda bedrägerier, framför allt internetrelaterade, ökat med . En stor del av fallen utgörs av kort- och kreditbedrägerier där det ofta saknas förutsättningar att nå framgång i utredningarna. Även de anmälda skadegörelsebrotten ökade kraftigt i antal 2015 och förklarar tillsammans med bedrägerierna större delen av den totala ökningen av anmälda brott . Regeringen anför vidare (s. 23) att har bedrivit planlagd brottsförebyggande verksamhet. För att polisen ska kunna bidra till att minska brottsligheten krävs ett utvecklat samarbete med andra relevanta aktörer. Antalet samverkansöverenskommelser med kommunerna fortsätter att öka och uppgick vid slutet av året till 275. Regeringen pekar vidare på att har en viktig roll i att stödja och utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet i landet. aviserade regeringen en satsning på nationellt stöd till brottsförebyggande arbete. Som ett första steg i satsningen fick Brå i uppdrag att ta fram ett förslag till förstärkt stöd och samordning av det brottsförebyggande arbetet, vilket Brå redovisade . Brå föreslår bl.a. ökad samordning av nationella insatser och att regionala brottsförebyggande samordnare inrättas vid länsstyrelserna. Förutom att planera och utveckla framtida insatser fortsatte myndigheten sitt arbete med att ta fram och sprida kunskap inom det brottsförebyggande området samt att ge praktiskt metodstöd till aktörer inom och utom rättsväsendet. Regeringen framhåller (s. 23) att har identifierat 53 utsatta bostadsområden, varav 14 kategoriserats som särskilt prioriterade. De prioriterade områdena kännetecknas enligt av en problematik som i hög grad kräver extra uthålliga insatser från flera samhällsaktörer. I dessa bostadsområden förekommer bl.a. social oro, skjutningar och etablerade kriminella nätverk. har inlett arbetet med att tillföra områdespoliser i dessa bostadsområden. Områdespoliserna ska bl.a. arbeta med förtroendeskapande åtgärder. Mot bakgrund av ett regeringsuppdrag som lämnades arbetar med att utöka det myndighetsgemensamma arbetet mot organiserad brottslighet till att även omfatta samverkan på lokal nivå, med ett särskilt fokus på utsatta områden. Uppdraget kommer att slutredovisas . Regeringen konstaterar (s. 27) att det bedrivs en löpande samverkan mellan polis och åklagare i både strategiska och operativa frågor. Denna samverkan har ytterligare förstärkts genom myndigheternas nya organisationer. Inför bildandet av anpassade sin organisation så att den överensstämmer med regionindelning. Därigenom finns bättre förutsättningar att identifiera vad som fungerar bra i respektive region och vad som bör utvecklas. Exempelvis medverkar cheferna för åklagarområdena i polisregionernas operativa ledningsgrupper. Myndigheterna har också tagit fram ett gemensamt verktyg för månatlig uppföljning av den utrednings- och lagföringsverksamhet som berör dem båda. deltar även i s.k. nationella beredningsgrupp som har i uppgift att analysera avvikelser i utredningsresultaten och faktorer som påverkar resultaten. Även Brå deltar i detta arbete. har samverkan också bedrivits mellan och Nationellt forensiskt centrum vid i syfte att förkorta handläggningstiderna för kriminaltekniska undersökningar och undvika onödiga undersökningar. Detta arbete fortsätter . Regeringen anför även (s. 44) det är angeläget med kraftfulla insatser för att förebygga brott och öka tryggheten, inte minst i socialt utsatta områden. För att motverka brottsligheten i socialt utsatta områden har regeringen, som anförts tidigare, aviserat en särskild satsning på ökad polisnärvaro. Regeringen har också aviserat en översyn av lagstiftningen gällande attacker mot blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner, för att ytterligare skydda dem i deras arbete. När det gäller arbetet mot mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer anför regeringen (s. 47) att den bedriver ett kraftfullt arbete inom området och att den sedan tillträdet 2014 har beslutat en mängd åtgärder. Ett antal av dessa har tydliga beröringspunkter med förslag från Nationella samordnaren mot våld i nära relationer. Som en del i satsningen har vidare Brå fått i uppdrag att ta fram en kunskapssammanställning om polisiära metoder och arbetssätt för att förebygga upprepat våld mot vuxna och barn i nära relationer. Det kunskapsunderlag Brå tar fram ska bidra till att utveckla förebyggande arbete mot upprepat våld i nära relationer. Ytterligare ett antal förslag bereds i . Det är vidare viktigt att förbättrade resultat kan påvisas när det gäller t.ex. lagföring av förövare och att brottsoffer får sina rättigheter tillgodosedda, liksom stöd och skydd utifrån behov. En stärkt uppföljning och utvärdering är i detta sammanhang centralt. Regeringen har presenterat en nationell strategi (skr. 2016/17:10) för att bekämpa och förebygga mäns våld mot kvinnor. är tioårig och börjar gälla . I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 6 anförs att det är regeringens och ansvar att tillsätta de lokala ledningsresurser som är nödvändiga för ett kvalitativt genomförande av polisreformen. Ett likalydande förslag framförs i motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 3. I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 8 anförs att polisens fokus på kärnuppgifter ska stärkas, att arbetet med kontinuerlig metodutveckling i det brottsförebyggande arbetet ska utvecklas och att polisorganisationens effektivitet ska förbättras. Ett likalydande förslag framförs i motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 4. I motion 2016/17:1535 av m.fl. (KD) yrkande 4 anförs att fler brott bör upp genom att polisen lägger fokus på de kärnuppgifter som är viktigast, nämligen brottsförebyggande arbete, utryckning och utredning. I motion 2016/17:433 av Boriana (M) föreslås att vissa av polisens arbetsuppgifter ska överföras till andra myndigheter. Som exempel på sådana uppgifter anförs omhändertagande av djur och omhändertagande av berusade personer. I motion 2016/17:128 av och (båda SD) yrkande 2 föreslås att en parlamentarisk utredning tillsätts för att utreda om samlade byråkrati kan minskas och organisationen göras effektivare. Tydliga och mätbara mål I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 11 efterfrågas tydliga och mätbara mål för att underlätta uppföljningen av polisens arbete. Motionärerna anför att de mycket stora regionala skillnaderna tyder på en mycket svag koppling mellan tilldelade resurser och resultat. De områden som har flest antal poliser i förhållande till befolkningen visar på sämre resultat än de med mindre resurser. Det är inte en acceptabel utveckling, och därför är det viktigt att polisen har tydliga och mätbara mål för sitt arbete. Ett likalydande förslag framförs i motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 9. Lokalt förankrad polis m.m. I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 7 anförs att ska säkerställa att målet om en lokalt förankrad, närvarande och synlig polis i hela landet uppnås. Ett likalydande förslag framförs i motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 2. I motion 2016/17:438 av Finn (M) påtalas vikten av polisiär närvaro på landsbygden. Även i motionerna 2016/17:999 av (M) och 2016/17:2668 av (M) påtalas vikten av polisiär närvaro på landsbygden. I motion 2016/17:2997 av (M) yrkande 1 påtalas vikten av ett välfungerande polisväsen på landsbygden och i mindre tätorter. I yrkande 2 anförs att fler poliser ska göras tillgängliga på fältet och att medborgarnas kontaktmöjligheter ska öka. I yrkande 4 begärs en uppföljning av vad gör i de orter där invånarna ansett sig tvungna att frivilligt vakta och/eller anlitar privata väktarbolag. I motion 2016/17:2846 av och (båda SD) yrkande 1 framförs att fler poliser bör stationeras på landsbygden. I yrkande 2 anförs att det i varje kommun bör finnas minst en polisstation. I yrkande 3 anförs att öppettiderna för polisstationerna på landsbygden bör utökas kraftigt. I yrkande 4 begärs att regeringen i regleringsbrevet för ställer vissa krav på insatstider vid rapporterade brott. Förutom att göra det tydligt för medborgarna vad de kan förvänta sig ger det polisen ett tydligt och mätbart mål att arbeta mot. I yrkande 5 anförs att regeringen kontinuerligt bör följa upp polisens lokala närvaro. I motion 2016/17:128 av och (båda SD) yrkande 1 föreslås att alla kommuner ska ha rätt till viss minimibemanning av poliser. I partimotion 2016/17:1080 av m.fl. (L) yrkande 4 efterfrågas fler områdespoliser. Dessa ska arbeta lokalt med att knyta kontakter i lokalsamhället, förebygga brott och bidra till trygghet i området. I motion 2016/127:2290 av (M) begärs en översyn av möjligheten att förebygga brott och skapa trygghet i både större och mindre samhällen genom att placera ut lokala polissamordnare. I motion 2016/17:380 av (S) framförs vikten av att den pågående omorganisationen av polisen, som bl.a. innefattar en satsning på områdespoliser, skyndas på så att inte förtroendet för polisorganisationen urholkas. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 4 framhålls att den lokala polisen och områdespolisen ska vara känd för dem som bor i området genom att polisen arbetar långsiktigt med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande insatser. I yrkande 10 efterfrågas en tydligare prioritering av det brottsförebyggande arbetet så att människor kan känna sig trygga i sitt närområde. I motion 2016/17:1127 av och (båda S) efterfrågas att man ska se över möjligheten att genom nya tekniska lösningar säkerställa god lokal- och personkännedom vid polisens nya kommunikationscentraler mot bakgrund av att de nuvarande länskommunikationscentralerna nu avvecklas. I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 21 begärs att polisen ska ingå samverkansavtal med alla kommuner. Motionärerna anför att det behövs fler lokalt förankrade och närvarande poliser liksom ett mer aktivt samarbete mellan polisen, kommunerna, olika organisationer och andra frivilliga aktörer när det gäller det brottsförebyggande arbetet. I yrkande 22 föreslås vidare att de lokala medborgarlöftena ska utvärderas löpande.