bet · H301JuU19 · 2016-03-23 00:00:00 — Vidare skulle utredningen göra en bred översyn av ordningsreglerna vid, och kring, huvudförhandlingar i domstolarna samt särskilt överväga om ordföranden vid en huvudförhandling bör åläggas tydligare regler om ansvar att upprätthålla ordningen vid förhandlingen, lämna förslag på en reglering av bruket av elektronisk utrustning, exempelvis mobiltelefoner, vid huvudförhandlingar och lämna förslag på reglering för kameraövervakning i rättssalen vid huvudförhandlingar. Utskottet ansåg att det är angeläget att en sådan utredning tillsätts och tillstyrkte därför motionsförslag om detta. biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2014/15:139). Utskottet behandlade i betänkande 2014/15:JuU15 även frågor om förstärkt vittnesskydd och anförde då att man inte fann anledning att vidta några åtgärder i frågan. Fotoförbudet och tv-sändning av rättegångar behandlades också av utskottet i nämnda betänkande. Utskottet hänvisade bl.a. till en aviserad utredning och avstyrkte motionerna. I sammanhanget lyfte utskottet fram att det kan upplevas som kränkande att bli fotograferad och filmad även utanför själva rättegångssalen. Utskottet anser att det är mycket angeläget att bekämpa den grova organiserade brottligheten. En avgörande bit av detta är att kunna genomföra rättegångar på ett effektivt och rättssäkert sätt. riktade ett tillkännagivande till regeringen rörande ordning och säkerhet i domstolarna, med innebörden bl.a. att en utredare skulle överväga och föreslå regler om ordning vid domstolsförhandlingar samt förbud mot att bära hotfulla symboler. Utskottet kan med tillfredsställelse konstatera att regeringen tillsatt en särskild utredare för att se över dessa frågor. Motion 2015/16:2303 (M) yrkande 6 får därmed anses i huvudsak tillgodosett och utskottet avstyrker därför yrkandet. Bekämpningen av den grova organiserade brottsligheten är beroende av att vittnen vågar medverka i rättsprocesserna. Utskottet kan konstatera att utöver den ovan nämnda utredningen pågår arbete på flera håll i syfte att förbättra säkerheten och tryggheten för vittnen och andra som framträder inför domstol och för att förmå fler att vittna. Utskottet påminner också om att det finns möjlighet för vittnen och målsägande som känner rädsla för att närvara i rättssalen att närvara via videolänk om det finns skäl för det. Utskottet ser mot denna bakgrund inte anledning att vidta någon åtgärd i dessa frågor. Därför avstyrks motion 2015/16:707 (M), motion 2015/16:1487 (M), motion 2015/16:2303 (M) yrkande 9 motion 2015/16:2403 (C), motion 2015/16:2820 (SD) samt motion 2015/16:2976 (KD). När det gäller motionsyrkandena om att införa tv-sända rättegångar och om att avskaffa fotoförbudet i rättssalarna vidhåller utskottet sitt tidigare ställningstagande (bet. 2014/15:JuU15) och anser alltså inte att bör ta något initiativ i dessa frågor, utan avstyrker motion 2015/16:2131 (M) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår en begäran om en översyn av rättsprocesser för ekonomisk brottslighet och en begäran om en översyn av möjligheterna att stävja antalet inställda rättegångar. Rättsprocesser för ekonomisk brottslighet (M) yrkar i motion 2015/16:115 att regeringen bör överväga att se över hur rättsprocesser för ekonomisk brottslighet fungerar i syfte att underlätta och förkorta tiden som går mellan misstänkt brott, åtal och eventuell dom. I motion 2015/16:2707 av (M) efterlyses en översyn av möjligheterna att stävja antalet inställda rättegångar, där förändrade rättegångsprocedurer och förenklade delgivningsförfaranden inkluderas. Motionären pekar på möjligheter att spela in vittnesmål så att vittnena inte behöver komma tillbaka till en andra förhandling samt möjligheten att genomföra förhör via videolänk. är en särskild åklagarmyndighet som har till uppgift att bekämpa ekonomisk brottslighet. var ansvaret för att utreda misstänkt ekonomisk brottslighet och besluta om åtal delat mellan å ena sidan och å andra sidan och polismyndigheterna. Utredningen om en samlad ekobrottsbekämpning föreslog i sitt betänkande En samlad ekobrottsbekämpning (SOU 2011:47) att skulle få ett nationellt ansvar för samtliga brottstyper som myndigheten handlägger. Enligt utredningen fanns det skäl att anta att bekämpningen av ekonomisk brottslighet blir mer effektiv och rättssäker om fick ett sådant ansvar. Regeringen meddelade att förslaget skulle genomföras och anslog medel för detta i statsbudgeten. ansvarar därmed för ekobrottsbekämpning i hela landet (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 15). arbetar löpande med att öka effektiviteten i ekobrottmålen. Enligt instruktion (11 §) ska myndigheten redovisa de iakttagelser som gjorts inom ramen för den rättsliga tillsynsverksamheten. Dessa iakttagelser presenteras i årsredovisningen. trädde de lagändringar i kraft som föreslagits i proposition 2013/14:170 Åtgärder för att hantera stora brottmål och inställda förhandlingar. Ändringarna innebär att det strängaste straff som en tilltalad får dömas till i sin frånvaro höjdes från tre till sex månaders fängelse. Dessutom utökades möjligheten att förverka villkorligt medgiven frihet i situationer då den tilltalade är frånvarande. Reglerna om utdömande av vite samt om hämtning och häktning när den som kallats inte kommer till förhandlingen gjordes tydligare, och möjligheterna att använda förenklad delgivning med den tilltalade utökades. För att stora brottmål ska hanteras så effektivt som möjligt tydliggjordes domstolens ansvar för att bedöma om flera åtal ska hanteras gemensamt eller var för sig, och det skapades större möjligheter att avgöra delar av ett mål mot en person. Åtal mot flera personer för brott som har samband med varandra ska vidare inte längre rutinmässigt hanteras gemensamt. För att lägga samman åtalen krävs att det finns skäl för det. Domstolen får också ett tydligare ansvar för förberedelsen av brottmål, bl.a. genom en regel om ökad användning av förberedelsesammanträden i omfattande mål. Fristen för påbörjande av huvudförhandling i ett mål där den tilltalade är frihetsberövad förlängdes med om ett sådant sammanträde har hållits. De lagändringar som föreslagits i proposition 2015/16:39 En modernare rättegång II trädde i kraft (bet. 2015/16:JuU2, rskr. 2015/16:141). Det innebär bl.a. möjligheter att i större utsträckning kunna anpassa handläggningen av mål och ärenden till förhållandena i det enskilda fallet och att domstolarnas möjligheter till ljud- och bildupptagningar utnyttjas bättre. Bland annat ska förhörspersoner, t.ex. vittnen, i större utsträckning kunna lämna sina uppgifter även om den tilltalade inte infinner sig till en huvudförhandling och denna därmed ställs in. Vidare ska sammanställningar av parternas ståndpunkter upprättas i större utsträckning under tvistemålsförberedelsen i tingsrätt. För att öka flexibiliteten i handläggningen ges hovrätterna utökade möjligheter att avgöra brottmål utan huvudförhandling. Bestämmelserna om en parts frånvaro vid huvudförhandling i hovrätt har förtydligats. Högsta domstolens förutsättningar för prejudikatbildning stärktes också. trädde delgivningslagen (2010:1932) i kraft, som den tidigare delgivningslagen (1970:428) upphörde att gälla. Syftet med den nya delgivningslagen var bl.a. att skapa större möjligheter att använda elektronisk kommunikation i delgivningssammanhang (se prop. 2009/10:237). Delgivningslagen gäller bl.a. när delgivning ska ske i mål eller ärenden hos en domstol eller någon annan myndighet. Pågående utrednings- och beredningsarbete redovisning av de iakttagelser som gjorts inom ramen för den rättsliga tillsynsverksamheten presenterades i årsredovisningen som lämnades . I presentationen nämns att det framkom i tillsynsprojektet ”bevakning och uppföljning av pågående förundersökningar” att åtgärder behövde vidtas för att motverka långsam handläggning i enskilda ärenden. I tillsynsrapporten angavs att den viktigaste inledande åtgärden var att införa gemensamma rutiner för uppföljning av äldre ärenden och bevakning av handläggningstider. Sådana gemensamma rutiner skulle enligt rapporten kunna tas fram i en riktlinje med föreskrifter om bevakning och uppföljning av ärenden och i en strategi som tydliggör arbetet för att motverka långsam handläggning i enskilda ärenden. Riktlinjer har tagits fram och arbetet med strategin har påbörjats. Arbetet med att införa rutinerna fortsätter. Resultatet av de vidtagna åtgärderna kommer därefter att följas upp. driver ett projekt tillsammans med några större tingsrätter som syftar till att utveckla ett effektivare delgivningsarbete och därmed minska antalet förhandlingar som ställs in på grund av bristande delgivning. Utskottet behandlade i betänkande 2013/14:JuU29 proposition 2013/14:170 Åtgärder för att hantera stora brottmål och inställda förhandlingar. I propositionen lämnades förslag som syftade till att dels minska antalet inställda huvudförhandlingar, dels få en enklare och effektivare hantering av stora brottmål. Utskottet välkomnade regeringens förslag och tillstyrkte det. När det gäller ekonomisk brottlighet behandlades denna fråga senast i betänkande 2014/15:JuU15. Utskottet uttalade då att pågående arbete inte bör föregripas och avstyrkte därför motionen om ökad effektivitet vid ekobrott. Som framgår ovan har konstaterat att åtgärder behöver vidtas för att motverka långsam handläggning i enskilda ärenden. Myndigheten har också påbörjat ett sådant arbete och kommer att följa upp detta. Utskottet finner mot denna bakgrund inte anledning att ta något initiativ i frågan och utskottet avstyrker därför motion 2015/16:115 (M). När det gäller begäran i motion 2015/16:2706 (M) om att genomföra en översyn av möjligheterna att stävja antalet inställda rättegångar vill utskottet hänvisa till de nya regler som träder i kraft och som bl.a. innebär att domstolarnas möjligheter till ljud- och bildupptagningar utnyttjas bättre och att hovrätterna ges utökade möjligheter att avgöra brottmål utan huvudförhandling. Utskottet påminner också om de möjligheter som finns att genomföra förhör via videolänk, där domstolen kan beakta de kostnader eller olägenheter som skulle uppkomma om den som ska delta i sammanträdet måste infinna sig i rättssalen (5 kap 10 § RB). Vidare vill utskottet påpeka att det, som framgår ovan, infördes nya regler i syfte att skapa större möjligheter att genomföra en huvudförhandling i den tilltalades utevaro. Även möjligheterna att använda förenklad delgivning med den tilltalade utökades. bedriver som framgår också ett projekt tillsammans med några större tingsrätter som syftar till att utveckla ett effektivare delgivningsarbete och därmed minska antalet förhandlingar som ställs in på grund av bristande delgivning. Med anledning av de nya regler på området som införts samt pågående arbete med att förbättra effektiviteten ser utskottet inget skäl av vidta någon åtgärd med anledning av motionen och avstyrker därmed denna. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden som rör utökade möjligheter till husrannsakan hos missbrukare samt en översyn av lagstiftningen om lagringsplatser för dokument så att dessa kan inhämtas i förundersökningar. och (båda SD) efterfrågar i motion 2015/16:2868 i yrkande 1 att regeringen bör ta fram förslag på hur polisens möjligheter att göra razzior hos missbrukare ska kunna öka. och (båda M) påpekar i motion 2015/16:2948 att det inte finns lagstöd för att hämta eller använda dokument som lagts i molntjänster som bevis vid rättegångar. Motionärerna yrkar att lagstiftningen bör ses över och moderniseras utifrån de olika lagringsplatser för dokumentation som finns. Reglerna om husrannsakan finns i 28 kap 1 § . Om det finns anledning att anta att det har begåtts ett brott som kan ge fängelse får en husrannsakan göras i hus, rum eller slutet förvaringsställe för att söka efter föremål eller annars för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning om brottet eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet. En husrannsakan får också göras hos någon annan än den som skäligen misstänks för brottet. Det får bara ske om brottet har begåtts hos den personen, om den misstänkte gripits där eller om det annars finns synnerlig anledning att det vid rannsakningen ska anträffas föremål som kan tas i beslag eller i förvar eller att annan utredning om brottet eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet. Det är inte tillåtet att som grund för husrannsakan åberopa den misstänktes samtycke om inte den misstänkte själv begärt att åtgärden ska vidtas. Föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott eller förverkat på grund av brott får tas i beslag (27 kap. 1 § RB). Detta gäller även skriftlig handling som får beslagtas med vissa undantag (se 27 kap. 2 § RB). Elektroniska dokument får beslagtas enligt de regler som gäller för traditionella handlingar. Frågan om tillgång till dokument i molntjänster rör internationellt samarbete i straffrättsliga frågor och it-brottslighet. (EC3) är Europeiska polisbyråns (Europol) avdelning för hantering av it-brott. EC3:s uppdrag är att stödja medlemsstaternas förundersökningar, bl.a. genom att koordinera insatser mellan medlemsstaterna och bistå med avdelningens särskilda kompetens, kunskap och förmågor. Europol och EC3 har inte mandat att bedriva egna förundersökningar. Avdelningen är en plattform för internationellt samarbete och ska även kunna fungera som ett nav för medlemsstaternas samlade hantering av it-relaterad brottslighet. EC3 har i rapporten (Internet Organised Crime Threat Assessment) lämnat ett antal rekommendationer till medlemsstaterna och deras brottsbekämpande myndigheter. I det utredande arbetet rekommenderas de brottsbekämpande myndigheterna att dra nytta av den kunskap och information som finns, bland annat inom EC3, för att kunna prioritera och genomföra proaktiva och underrättelseledda insatser med fokus på strategiskt särskilt viktiga områden. Resurser kan då koordineras och användas på effektivast möjliga sätt. De brottsbekämpande myndigheternas resurser och kompetens bör stärkas i samma takt som den tekniska utvecklingen och ökningen av it-relaterade brott. Myndigheterna måste också få förutsättningar för att bemöta den växande användningen av kryptering och anonymisering. Förutom Europol har EU flera decentraliserade byråer som har verksamhet kopplad till it-relaterad brottslighet, t.ex. Eurojust, och det Europeiska straffrättsliga nätverket (EJN), som består av nationella kontaktpunkter som underlättar och samordnar samarbete mellan myndigheter och länder. Internationella polissamarbetsorganisationen () har it-relaterad brottlighet som ett särskilt prioriterat brottsområde och fokuserar på att samordna insatser och aktörer, kompetens och kapacitetsbyggande samt operationellt och forensiskt stöd. för cybersäkerhet omfattar insatser från för att bl.a. säkerställa att EU:s olika direktiv om cyberbrottslighet införlivas och uppmana medlemsstaterna att ratificera konvention om it-relaterad brottlighet, den s.k. Budapestkonvention (CETS 185). Vidare ska kopplingen mellan brottsbekämpande myndigheter, forskningen och den privata sektorn stärkas, och samordningen på EU-nivå ska förbättras genom att EC3 används som en central punkt i kampen mot it-brottslighet. Pågående utrednings- och beredningsarbete Betänkandet konvention om it-relaterad brottlighet (SOU 2013:39) bereds inom . Utredningen har haft i uppdrag att analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändringar som krävs för att ska kunna tillträda konvention om it-relaterad brottslighet, Budapestkonventionen som nämns ovan, och dess tilläggsprotokoll. Därutöver har utredningen i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändringar som behövs för att genomföra och rådets kommande men ännu inte formellt antagna direktiv om angrepp mot informationssystem och om ersättande av rambeslut /222/RIF. Utredarna bedömer att svensk rätt uppfyller kraven i konventionen i fråga om straffrättsliga bestämmelser men att det krävs lagstiftningsåtgärder när det gäller processrättsliga bestämmelser. Även när det gäller internationellt samarbete anser utredarna att lagstiftningsåtgärder är nödvändiga. När det gäller husrannsakan anser utskottet att de regler som finns innebär en lämplig avvägning mellan kravet på den enskildes integritet och det allmännas intresse av att utreda brott. Utskottet är därför inte berett att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2015/16:2868 (SD) yrkande 1 och avstyrker därmed motionen. När det gäller tillgång till dokument som lagrats i molntjänster inser utskottet att detta kan innebära praktiska utmaningar. Utskottet ser därför positivt på det arbete som bedrivs för att förhindra it-relaterad brottslighet – inte minst på EU-nivå. Med anledning av det arbete som pågår saknas det skäl för ett tillkännagivande, och yrkandet i motion 2015/16:2948 (M) avstyrks. Offentligt biträde och rättshjälp Utskottets förslag i korthet avslår åtta motionsyrkanden i frågor som bl.a. rör utökade möjligheter att förordna och byta målsägandebiträde, utökade möjligheter till rättshjälp och reglering av skyldigheten för förlorande part att ersätta motpartens rättegångskostnader. Jämför reservation 9 (C) (S) påminner i motion 2015/16:1391 om att kvinnor som drabbas av våld i nära relationer utgör särskilt utsatta brottsoffer. Därför efterfrågas i motionen en lagändring så att målsägandebiträde alltid ska utses i de fall brottsoffret och den misstänkte har en relation till varandra. I kommittémotion 2015/16:2403 yrkande 6 framför (C) att rättsprocessen för sexualbrottsoffer ofta är svår och att det kan vara viktigt att få byta målsägandebiträde. I motionen yrkas att det ska ges större möjlighet att byta målsägandebiträde på samma sätt som den misstänkte kan byta försvarare samt att det ska ses över om kraven som ställs för att få ett målsägandebiträde bör sänkas. Särskild företrädare för barn m.fl. (KD) framför i kommittémotion 2015/16:2568 yrkande 72 att en särskild företrädare bör införas för barn som utsatts för brott av en vårdnadshavare för att barnet ska kunna förhöras av polis och eventuellt läkarundersökas utan vårdnadshavarens vetskap. Företrädaren kan exempelvis vara åklagaren i målet. Rättshjälp och offentligt biträde (S) anför i motion 201516:591 att i tvister med läggs ofta ett stort ansvar för bevisbördan på den enskilda individen. Sjuka personer som inte har ombud blir ofta hjälplösa och utsatta i processerna. Därför yrkas att regeringen ska se över möjligheterna att bevilja rättshjälp vid tvister med . I motion 201516:592 framhåller (S) att i tvister med läggs ofta ett stort ansvar för bevisbördan på den enskilde individen. Sjuka personer som inte har ombud blir ofta hjälplösa och utsatta i processerna. Motionären efterfrågar att regeringen ska se över möjligheterna att förordna ett offentligt biträde vid tvister med . I motion 2015/16:2143 anför m.fl. (S) att en vanlig löntagare inte kan blir beviljad rättshjälp vid en tvist om t.ex. personskada. Ett sätt att ändra det skulle kunna vara att höja inkomstgränsen eller höja beloppet i inkomstförsäkringen. Motionären efterfrågar en uppföljning av huruvida nuvarande regelverk behöver ändras. m.fl. (S) framför i motion 2015/16:1508 att trafikförsäkringen är obligatorisk och av offentlighetskaraktär. Om den som drabbas av en personskada hamnar i en civilrättslig tvist med ett försäkringsbolag innebär det stora ekonomiska risker. Motionären yrkar att systemet ska ses över så att inte ekonomiska risker avskräcker enskilda från att driva processer mot försäkringsbolag. I kommittémotion 2015/16:2704 av m.fl. (M) påminns om problemen med fakturabedrägerier. Motionärerna efterfrågar i yrkande 12 att en regel om full ersättningsskyldighet för rättegångskostnader i förenklade tvistemål bör införas när det gäller näringsidkare som är kärandepart i syfte att förhindra att rättegångar missbrukas för att driva in oriktiga krav. Ett målsägandebiträde ska utses när en förundersökning har inletts eller återupptagits och de förutsättningar som finns uppräknade i 1 § lagen (1988:609) om målsägandebiträde är uppfyllda. Ett målsägandebiträde ska således förordnas i mål om sexualbrott, om det inte är uppenbart att målsäganden saknar behov av ett sådant biträde. Ett målsägandebiträde ska även förordnas i mål om brott mot liv och hälsa (3 kap. ) och brott mot frihet och frid (4 kap. ), på vilket fängelse kan följa, samt rån och grovt rån, om det med hänsyn till målsägandens personliga relation till den misstänkte eller andra omständigheter kan antas att målsäganden har behov av ett sådant biträde. Dessutom ska målsägandebiträde förordnas i mål om annat brott på vilket fängelse kan följa, om det med hänsyn till målsägandens personliga förhållanden samt övriga omständigheter kan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov av sådant biträde. Målsägandebiträdet ska tillvarata målsägandens intressen i målet och lämna stöd och hjälp åt målsäganden. Målsägandebiträdet ska bistå målsäganden med att föra talan om enskilt anspråk, om detta inte görs av åklagaren. Ett målsägandebiträde som har förordnats i ett brottmål har behörighet att biträda målsäganden med att utföra talan om enskilt anspråk också i de fall frågan avskiljs för att handläggas som ett särskilt mål enligt reglerna för tvistemål enligt 22 kap. 5 § RB om inte målet handläggs som ett förenklat tvistemål. Målsägandebiträdets uppdrag kvarstår också om målet överklagas till högre instans endast i fråga om enskilt anspråk. Förordnandet upphör, utan att något formellt beslut fattas, när en dom vinner laga kraft. Målsägandebiträdets uppgifter inkluderar således inte att hjälpa brottsoffret att driva in ett eventuellt utdömt skadestånd efter avslutad rättegång. Byte av målsägandebiträde får ske efter särskilt tillstånd och bara om det finns särskilda skäl. Om byte av målsägandebiträde har skett en gång får nytt byte ske endast om det finns synnerliga skäl (4 § lag [1988:609] om målsägandebiträde). Ett målsägandebiträde får sätta en advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå i sitt ställe (substitution) om det inte medför en beaktansvärd ökning av kostnaderna. I övrigt får substitution endast ske efter särskilt tillstånd. När det finns en lagakraftvunnen dom om skadestånd kan gärningsmannen välja att självmant betala skadeståndet till brottsoffret. För att underlätta för brottsoffret skickar domstolen dessutom över domen direkt till som frågar brottsoffret om han eller hon vill ha myndighetens hjälp med att driva in skadeståndet. Om brottsoffret begär detta driver in skadeståndet. Ett brottsoffer som på detta sätt söker verkställighet är befriad från skyldigheten att betala de avgifter som annars gäller hos . Om gärningsmannen saknar tillgångar kan brottsoffret i stället vända sig till och ansöka om brottsskadeersättning. tillsatte regeringen (Ju 2010:12) som bl.a. hade i uppdrag att ta ställning till om det finns skäl att lindra de krav som ställs på brottsutsatta att på egen hand kräva betalning av den skadeståndsskyldige. Utredningen låg till grund för proposition 2013/14:94 En ny brottsskadelag. trädde brottsskadelagen (2014:322) i kraft och ersatte då den gamla brottsskadelagen (1978:413). I propositionen anförde regeringen att det inte är uteslutet att det kan finnas utrymme för att ytterligare förbättra brottsoffrens möjligheter att få ersättning. Regeringen påpekade dock att en ändring som innebär att brottsskadeersättning betalas ut i ett tidigare skede än skulle få återverkningar på det svenska ersättningssystemet och att en sådan ändring måste föregås av noggranna överväganden. Utskottet instämde i detta och biföll utskottets förslag (bet. 2013/14:JuU38, rskr. 2013/14:255). trädde lagändringar i kraft som föreslagits i proposition 2014/15:77 Genomförande av brottsofferdirektivet. Endast ett fåtal ändringar krävdes för att genomföra direktivet i svensk rätt.