bet · H301MJU14 · 2016-04-18 00:00:00 — Här tycker jag att regeringen måste ta på sitt ansvar att se till att det i det fortsatta arbetet blir en förbättrad dialog i det arbete som ibland måste till. Det är också viktigt, tycker jag, att de ekonomiska kostnader som kan uppstå i samband med att denna typ av skydd kommer till fördelas på ett rimligt och rättvist sätt så att fastighetsägaren också inkluderas i dem som kan få ersättning för en förlorad brukningsmöjlighet av till exempel sin fastighet. Detta har vi uttryckt i en reservation, och jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation nr 11, herr talman. Detta betänkande handlar om hur vi kan rädda våra sjöar, älvar och hav - hur vi kan rädda dessa vattendrag från övergödning, utfiskning, stora utsläpp av kemikalier och annat. Situationen är akut. Vi vet att är ett av världens absolut mest förorenade hav. Ungefär en tredjedel av bottnarna är akut drabbade av syrebrist och ungefär en femtedel är döda . Vi vet att många fiskarter är mer eller mindre utfiskade. Och vi vet att orsakerna är det storskaliga industriella fisket, utsläpp från transporter och industrier, utsläpp från andra länder som självklart migrerar vidare hit och inte minst vårt eget jordbruk. En annan stor utmaning vi har framför oss, och som tas upp i betänkandet, är våra älvar som till största delen är uppdämda med ungefär 2 000 vattenkraftverk och dammar. Det innebär väldigt stora ingrepp i den biologiska mångfalden och försvårar eller omöjliggör för fisken att vandra och att fortplanta sig. Man ska komma ihåg att av de ungefär 2 000 dammar som finns har nästan alla gamla tillstånd, och den största delen av de ungefär 2 000 dammarna och vattenkraftverken är småskaliga och producerar en inte särskilt betydande mängd energi. är det för politisk handling. En del har redan gjorts, men mer måste förstås göras. Jag välkomnar att vi i har kunnat vara med och backa upp rätt kraftigt höjda anslag, både till havsmiljön och till biologisk mångfald i vid bemärkelse. Men vi måste fortsätta arbetet, och det handlar inte minst om att minska utsläppen från jordbruket. Här finns det väldigt mycket att göra. Vi i tycker till exempel att det behövs en skatt på konstgödsel. Vi måste också se till att utsläppen från transporterna minskar och intensifiera det internationella samarbetet. Det kommer också att bli allt viktigare hur vi planerar , särskilt i närheten av vattendrag. I ljuset av detta vill jag dra uppmärksamheten till en dom från som brukar kallas för Weserdomen eller Bremendomen. Weser kommer från floden , som rinner i nära staden . I det här fallet ville man muddra och fördjupa rännan i floden. Domen vägde de intressena mot EU:s vattendirektiv och konstaterade att man inte får göra saker som leder till försämringar i vattenkvaliteten. Domen gäller nu i hela EU och kommer att bli vägledande för framtida planering och en del rättsfall även i . I det här ärendet behandlas EU:s ramdirektiv för vatten - det som brukar kallas för EU:s vattendirektiv och som är . Det handlar inte minst om vilka krav vi ska ställa på vattenkraften. Vi i tycker att det är en bra idé att de dammar och vattenkraftverk som finns måste ha riktiga tillstånd och att de måste vara helt i linje med god vattenkvalitet och våra miljömål. Det här ärendet handlar också om implementeringen av EU:s vattendirektiv i vidare bemärkelse. Vi vet ju att vi inte har nått målsättningarna till 2015 om en god vattenkvalitet. När man läser olika utvärderingar, till exempel vattenmyndigheternas bedömningar, blir man ganska förskräckt då man ser att vi är väldigt långt ifrån att uppnå till exempel god ekologisk status i våra vattendrag. Då måste jag ställa en fråga till de andra partierna, eftersom det bara är som inte ställer upp på den formulering som finns i det här betänkandet. I betänkandet säger de borgerliga partierna, , och även att vid implementeringen av EU:s vattendirektiv ska man se till att det är de mest kostnadseffektiva åtgärderna som ska gälla. De säger att man ska ta hänsyn till att det ska skapas jobb i hela landet. Man ska också ta hänsyn till att vi ska ha ett konkurrenskraftigt jord- och skogsbruk. är det kanske inte någon som är motståndare till kostnadseffektivitet, jobb, jord- och skogsbruk - allt det där är ju viktigt. Men jag måste ändå fråga er partier: Varför ska vi ställa dessa specifika krav på implementeringen av vattendirektivet? Vattendirektivet handlar ju kort och gott om att vi ska ha rent vatten. Det är ett miljödirektiv. vill ni lägga till olika förbehåll och säger att vi inte kan implementera direktivet rakt av, utan först måste vi balansera det och se om det verkligen är kostnadseffektivt och om det verkligen skapar jobb i hela landet. Hur tusan ska implementeringen av någonting i kunna skapa jobb i norra ? Jag har inte en aning, men ni får gärna svara på det. Och på exakt vilket sätt ska man då ta hänsyn till jord- och skogsbruk? Jag måste säga att de formuleringar som ni har kommit överens om är en blandning av självklarheter och att slå in öppna dörrar, men det är också rena stolligheter och helt kontraproduktivt utifrån ett miljöperspektiv. Därför skulle jag vilja ställa en fråga till de borgerliga partierna, , . Ni som redan har talat kan gärna begära replik på mig så att vi kan diskutera det här mer. Vid implementeringen av vattendirektivet - jag vill understryka att det är ett arbete som pågår i regeringen och att regeringen avser att komma med ett konkret förslag - upprättas det miljökvalitetsnormer för att ha indikatorer och kunna göra konkreta bedömningar av hur arbetet går. Är det bra eller dåligt med miljökvalitetsnormer? Att förorenaren betalar är en vägledande princip i allt miljöarbete i . Ska inte den gälla i vattendirektivet? Ska vi hitta på något nytt? Jag hoppas att god ekologisk status i alla vattendrag gäller, men jag blir faktiskt ganska osäker. Jag vill också fråga er: Vilken annan miljölagstiftning ska förses med de här förbehållen? De borgerliga partierna, , är svaret skyldiga, och jag hoppas att jag får det. Det är svårt att hålla sig när så tydligt vill ha en replik om det här ämnet, och det är klart att om han söker det ska han också få det. Jag vill uppehålla mig vid just det som talar om, nämligen vattendirektivet och att man vid implementeringen av EU-lagstiftningen behöver göra vissa avvägningar. När en sådan här ändå ganska genomgripande åtgärd vidtas kan jag tycka att det är rimligt att också titta på andra faktorer. Det är till exempel väl känt att när man bygger ett hus tar man en del mark i anspråk, och då kanske den biologiska mångfalden minskar. Men det finns ju olika mål som samhället strävar mot. Vi kan ta ett annat ämne som ofta och gärna pratar om, och som jag är ganska engagerad i, nämligen kalkbrytningen på . Om man enbart går på vetenskapliga mätningar och tittar på att det försvinner en del träd så att det blir ett hål är det klart att man inte ska kunna bryta kalk. Men sedan inser man att kalkindustrin och cementindustrin är viktiga för att vi ska kunna bygga hus i och ha en levande industri. Det tror jag blir problematiskt om miljöansvaret ska vara överordnat i allt. Om man inte ska titta på några andra faktorer måste svara på frågan: Hur ska vi göra med vattenkraften om också den storskaliga vattenkraften påverkas, och hur vi ska göra med cementindustrin, om den ska flytta utomlands? Är det inte rimligt att man när man gör genomgripande förändringar också tittar på andra faktorer? Eller är miljön det enda vi ska titta på i allt? Jag lyssnade noga på ditt inlägg tidigare, . Du gjorde en vacker beskrivning av vatten- och havsmiljöarbetet i . Men det fanns några brister när du kom till att detta arbete måste fortsätta. Då var det inte lika konkret längre. Jag hörde inga konkreta förslag, till exempel att backar upp regeringens och kraftiga höjningar av anslagen till havsmiljöarbetet och till biologisk mångfald överlag. Och när du talade om LOVA-bidraget hörde jag inget om att det inte fanns några pengar till detta från den borgerliga regeringen. Men låt oss lämna det därhän. Jag tycker att det är en självklarhet att man gör en rimlighetsbedömning. Det står inskrivet i , och det är vägledande vid alla implementeringar av lagar. Jag tycker inte att det är några konstigheter, och det var därför jag sa att ert tillkännagivande är en blandning av självklarheter, att slå in öppna dörrar och sådant som är rent kontraproduktivt för miljön. Jag skulle vilja höra från : ni att man ska fortsätta att arbeta med till exempel miljökvalitetsnormer i vattendirektivsarbetet? Är det "förorenaren betalar" som ska gälla? Ska god ekologisk status för alla vattendrag gälla? Vilken annan miljölagstiftning är ni beredda att ge de förbehåll som ni har skrivit in här? När jag läste regeringens ekonomiska vårproposition konstaterade jag att många av de satsningar som tidigare utlovats nu skjuts . Det har varit stora löften, men inser man att det inte kommer att gå i den takt som regeringen har utlovat. När det gäller stora utgifter tror jag att man ska akta sig för att slå sig för bröstet över hur mycket pengar man gör av med. Vi konstaterar nu att med den rödgröna budgeten minskar underskotten , i ett läge då vi egentligen borde spara. Överskottsmålet är långt borta. säger dessutom att vi inte kommer att vara i närheten av det balansmål som finansministern har talat så varmt om. Vi har underskott under hela konjunkturcykeln, vilket såklart är allvarligt. Låt mig återgå till min ursprungliga fråga om vad man ska prioritera. säger att det är självklara skrivningar. Vad är det då i den vänsterpartistiska reservationen som är så väsensskilt från den regering man faktiskt stöder och från den centermotion som ligger till grund för formuleringen som partierna i utskottet har ställt sig bakom? Jag konstaterar att jag inte fick svar på mina frågor om miljökvalitetsnormer, förorenaren betalar, god ekologisk status i alla vattendrag och i vilken annan miljölagstiftning man ska lägga in sådana här förbehåll. Men det finns kanske andra borgerliga politiker som vill svara på det längre fram i debatten. Om vi stiftar en lag om klimatanpassning kräver vi inte att den lagen måste skapa jobb i hela . Det vore orimligt att ställa sådana krav. När vi implementerar Reachförordningen, som handlar om kemikalier, säger vi inte att Reachförordningen måste leda till ökad livsmedelsproduktion och ökad produktivitet i skogsbruket. Det är ju en kemikalielag. Det andra handlar om klimatet, och då gör vi på det sättet. Vid tillämpning av lagar gör man alltid en rimlighetsbedömning, och det kommer man att fortsätta att göra. Jag konstaterar att tillkännagivandet fortsätter att skapa fler frågetecken än det rätar ut. Ytterst är jag rädd för att havsmiljöarbetet kommer att förlora på det. debatterar vi vattenvård. Man kan säga att det handlar om en långsiktigt hållbar förvaltning av hav, sjöar och vattendrag. Jag yrkar bifall till reservation nr 2 där Liberalerna lyfter fram vikten av havsplanering, men jag står givetvis även bakom de två andra reservationerna där Liberalerna är med. I övrigt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och speciellt till det tillkännagivande till regeringen om vattendirektivet som finns under punkt 9. Det är ett tydligt och brett tillkännagivande. Utgångspunkten är givetvis att behöver ett ambitiöst åtgärdsprogram för att nå målen i vattendirektivet. Vattenmyndigheternas förslag till åtgärdsprogram ska nu prövas av regeringen, och detta åtgärdsprogram sträcker sig . Liberalernas utgångspunkt är att det i grunden inte behöver vara något motsatsförhållande mellan god vattenmiljö och konkurrenskraftigt, hållbart jordbruk och skogsbruk. Det vill vi till att börja med slå fast. Tillkännagivandet innebär att man ska lyfta in begreppet "samhällsekonomiska kostnader" och att man ska ta hänsyn till dessa vid genomförandet av specifika åtgärder. Som säger är det kanske inte så märkligt att man ska prioritera de mest kostnadseffektiva åtgärderna där man får mest miljönytta för pengarna. I grunden handlar det om att prioritera rätt åtgärder i rätt ordning. Då behöver vi inte använda ordet "stolligheter", utan vi kan nog vara överens om det, . Tillkännagivandet lyfter också upp behovet av konsekvensanalyser av påverkan på jordbruk och vattenverksamhet. Det är viktigt att vi är tydliga på den punkten. Vi måste veta vad det innebär. När åtgärdsprogrammen läggs fram handlar det om grundteser som att förorenaren betalar och att man ska rätta till det. Men det gäller ändå att se vad det får för konsekvenser. får vi åtgärdsprogram, men man har inte diskuterat de ekonomiska grunderna, alltså vem som ska betala och så vidare. Det är nästa steg. Jag vill också uppmärksamma kammaren på att beslöt om ett tillkännagivande till regeringen om utformandet av tillståndsprocesser enligt för vattenkraftverk. Det innebär sammanfattningsvis att det är högst rimligt och nödvändigt att all vattenkraft har moderna tillstånd enligt . Men det kräver att själva regelverket för tillståndsprocesserna för detta kan anpassas till verksamhetens storlek. Annars blir det direkt kontraproduktivt. Tillståndsprocesserna i sig får inte vara så krångliga och kostsamma att det till slut inte finns några resurser kvar för att genomföra relevanta åtgärder. Det kan handla om fiskvandringsvägar och många andra åtgärder för att stödja den biologiska mångfalden. Vattenkraftverk ska inte läggas ned på grund av att de är små utan för att de i vissa fall gör så stora miljöstörningar att det inte går att åtgärda. Jag ser positivt på att regeringspartierna, Socialdemokraterna och , har glidit lite i denna fråga och ställer sig bakom dagens tillkännagivande. Det är bra. Liberalerna tycker att det är bra att det finns en vattenverksamhetsutredning och att man jobbar vidare med den som grund och ska lägga fram en proposition om vattenverksamhet. Efter det riksdagsbeslut som vi fattade och det beslut som vi troligtvis kommer att fatta har regeringen bollen, och man har två tydliga ställningstaganden från att förhålla sig till. Det är viktigt i sammanhanget. Det handlar både om det som beslutades utifrån civilutskottets förslag och om dagens beslut. Liberalerna prioriterar, som många andra partier, havsmiljö- och vattenfrågorna högt. Det framgår förhoppningsvis av detta betänkande, och det framgick väl också av vårt budgetförslag . Där prioriterade vi miljöövervakning och inte minst strandstädning. Vi lade in ett permanent anslag till kommunerna för att stödja just den nödvändiga uppröjningen av våra stränder. Det samlas oerhört mycket skräp, inte minst längs . I morse kunde man läsa i en av att det finns en referensyta på ön utanför . Den gränsar till , och här har mätningar gjorts i regi . Man kan nu konstatera att stranden på Saltö är en av skräpigaste och att skräpmängden ökar . Man vet inte riktigt varför, men vi vet att skräpet hamnar i därför att havsströmmarna virvlar upp och samlar ihop skräp längs den svenska kusten. Det viktiga är att man åtgärdar saker och ting vid källan. Där har vi internationella samarbeten inom Helcom, Ospar och så vidare, men det är bara att konstatera att det kommer att ta innan vi får bukt med detta. Det är därför städningen är så viktig. Det handlar om estetik och inte minst om att den så viktiga turistnäringen blir svårt lidande om vi inte kan hålla våra stränder rena. Det handlar också om mer långsiktiga problem i och med att all plast på stränderna bryts ned och hamnar i kretsloppen. I dagens betänkande har Liberalerna tre reservationer. Den första har vi ihop med de övriga allianspartierna, och den handlar om havsmiljöarbetet. beskrev på ett bra sätt hur alliansregeringen har jobbat med denna fråga. Det är viktigt att fortsätter att vara en drivande kraft både regionalt och internationellt. Reservationen har också en parallell till det tillkännagivande som finns i betänkandet. Det handlar om hur processer ska gå till. Vi skriver att de myndigheter som har ansvar för tillståndsgivning och vägledning enligt ska utnyttja resurser effektivt och sätta medborgare och företag i centrum. Det handlar om dialog mellan politiken och myndigheter och mellan myndigheter och enskilda och om att ta till vara den kunskap som finns. I den andra reservationen lyfter vi liberaler fram att det är viktigt att hålla uppe takten i havsplaneringen. Grundstenen här är att den statliga havsplaneringen kommer på plats och kopplas till den kommunala kustvattenplaneringen. Att vi har dessa viktiga planeringsinstrument på plats är grundläggande för att vi ska kunna göra bra avvägningar mellan alla de anspråk som görs på havet. Jag kan räkna upp fiske, sjöfart, turism, vattenbruk och energiproduktion - både vind- och vågkraft - och det kan vara rena bevarandeintressen när det gäller ekosystem, biologisk mångfald och säkert mycket annat som jag inte kommer att tänka på just . Vi har ytterligare en reservation. Den handlar om att vi vill stärka den havs- och vattenrelaterade miljöövervakningen. Vi har även prioriterat detta i vårt budgetförslag, för att tillföra resurser till Havs- och vattenmyndigheten för detta ändamål. Man kan säga mycket om vattenvård. Det ligger mig väldigt varmt om hjärtat, men jag nöjer mig med detta . Vattnet är vårt viktigaste livsmedel. Utan vatten kan vi människor inte överleva . I min valkrets, län, finns många sjöar och vattendrag, som det gör i hela . En av de viktigaste sjöarna är , som anses vara största dricksvattenreservoar. Den ska vi vara rädda om. Vattnet har naturligtvis många olika funktioner och användningsområden. Hav, sjöar och vattendrag utgör livsmiljö för ett mycket stort antal organismer. Vattenvägar är viktiga som transportleder, och ur vattenkraft får vi också elektricitet. Sjöar, älvar och andra vattendrag är också viktiga för människors rekreation. När vi utformar vattenpolitiken här i måste vi alltså ta hänsyn till ett stort antal faktorer. EU:s ramdirektiv för vatten är en ram för skydd av inlandsvatten, transnationellt vatten och kustvatten. Syftet med ramen är att säkerställa en god yt- och grundvattenstatus. I EU:s övriga medlemsländer fattas dessa beslut av regeringarna. I är besluten delegerade till de fem vattendelegationerna. Besluten om vattenförvaltningen innebär omfattande avvägningar mellan olika intressen, där mångmiljardbelopp står på spel. Enligt vattendirektivet ska kostnaderna för vattenvård vägas mot nyttan av åtgärderna. Miljömålsberedningen har framfört att vattendelegationerna inte är konstruerade för att göra svåra politiska avvägningar mellan nytta och kostnader. Detta ställer stora krav på konsekvensanalyser och innebär avvägningar av politisk karaktär. Vi har bra tillgång till rent dricksvatten i vårt land, liksom att det finns gott om naturliga miljöer för vattenlevande djur och växter av olika slag. I många andra länder, framför allt i södra , är vatten en bristvara. EU:s vattendirektiv är för dessa länder helt avgörande för att lyckas uppnå god vattenstatus. Även om det uppstår vattenbrist framför allt på och är situationen annorlunda i vårt land än i många andra länder. Detta behöver vi ha i åtanke vid genomförandet av vattendirektivet i . Den tolkning som de svenska myndigheterna gör innebär att alla vandringshinder för fisken i våra vattendrag måste omprövas och helst tas bort. Många av dessa fördämningar har funnits . De dammar som inte har tillstånd enligt måste ansöka om sådana tillstånd. Ofta blir det avslag. Mark- och slog 2012 fast att gamla privilegiebrev och urminneshävder inte kan jämställas med tillstånd enligt . Även sådana anläggningar som uppförts innan det infördes krav på tillstånd måste ägaren nu söka tillstånd för, vilket jag menar är orimligt. En konsekvent rivning av alla dammar som anses sakna tillstånd utifrån mark- och prejudikat skulle innebära att prima läggs under vatten, vilket minskar möjligheterna till livsmedelsproduktion som stora kulturvärden hotas. Ett sådant tydligt exempel är Brevens Bruk, som ligger i kommun. Dammarna har funnits . Bruket har funnits . är det en viktig del av vårt kulturarv och en verklig turistattraktion. När bruket beslutade sig för att renovera sin kraftstation, som funnits , krävde utifrån vattendirektivet att lagligheten i hela verksamheten skulle prövas, vilket slutade i att bruket dömdes att antingen investera ett mångmiljonbelopp i fisktrappor eller riva dammarna för att återställa miljön i dess ursprungliga skick. Så blev domen. Borttagandet av dammar hotar att uppströms tömma sjöar på vatten som det leder till ökad översvämningsrisk nedströms. Även grundvattennivåer, och därmed vattenföringen i kringliggande brunnar, påverkas. vill att kulturmiljö, småskalig vattenkraft och den enskilda äganderätten ska uppvärderas. Vi stöder självfallet inriktningen att undanröja vandringshinder för fisk, men det måste göras en avvägning från fall till fall. Vi anser inte att privatpersoner ska ta så stor kostnad som de nu tvingas göra. Avsaknaden av offentlig finansiering för privatägda anläggningar medför att enskilda drabbas av ekonomiska konsekvenser som inte står i rimlig proportion till åtgärdens betydelse. Enskilda dammägare tvingas välja mellan att investera mångmiljonbelopp eller att återställa den ursprungliga miljön, med omfattande skador på kulturmiljö, jordbruk och tredje man som följd. I de fall där rivning av dammar eller att bygga vandringsväg för fisk verkligen är lämpliga åtgärder bör dessa i första hand finansieras av offentliga medel. Länsstyrelsernas bidragsregler borde förändras så att det klart framgår att även de dammägare som har blivit ålagda att genomföra en viss åtgärd kan omfattas av statligt stöd inom ramen för så kallade LONA-bidrag. En sådan åtgärd brådskar då dammrivningar redan pågår. När det gäller havsmiljöarbetet kan vi konstatera att miljösituationen i våra hav är kritisk och kräver långtgående insatser och stort engagemang för att minska utsläpp och miljöpåverkan. Mätning och uppföljning av miljötillståndet i svenska hav och vatten är nödvändigt för att få tillräcklig kunskap om halterna av skadliga ämnen i fisk och dricksvatten. presenterade Europeiska revisionsrätten en rapport om övergödningen av . Slutsatsen är att situationen är fortsatt bekymmersam. Det är viktigt med fortsatta åtgärder för att begränsa läckaget av näringsämnen till våra vattendrag som rinner ut i just . En bra miljö i våra hav är också viktigt för flera näringar, som turismen och fisket. För att nå ett långsiktigt resultat kräver arbetet med generationsmålen och miljökvalitetsmålen en effektiv myndighetsstruktur och styrning. Det är angeläget med åtgärder för att förenkla och effektivisera tillståndsgivning och att prövning och vägledning enligt kommer till stånd. Dialogen mellan regeringen och myndigheterna måste också förbättras. Vi behöver i vår vattenpolitik ta hänsyn till pågående klimatförändring. påverkas av den globala klimatförändringen. I kommer nederbörden att minska . Vi kan då räkna med akut torka inte bara på och utan också i andra delar av södra och sydöstra . Jag vill avslutningsvis, herr talman, yrka bifall till Alliansens reservation 1 om havsmiljöarbetet samt utskottets förslag i övrigt inklusive tillkännagivandet till regeringen om vattendirektivet under punkt 9. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 8, som rör vattendirektivet. Jag ber om ursäkt för att jag glömde att göra det i mitt anförande. Sedan vill jag fråga : På vilka andra områden inom miljölagstiftningen och annan lagstiftning tycker ni att man ska lägga in förbehåll på lagstiftningen där man kräver att det också måste skapa jobb i hela landet, att det också måste vara bra för jordbruket och att det ska vara kostnadseffektivt? Kan det vara så på kemikalielagstiftningsområdet? Kan det vara så om vi stiftar en lag om handikappanpassning av bostäder? Kan det vara så ifall vi stiftar en lag om att förbjuda farliga ämnen i textilier? Jag tycker att det är viktigt att svarar på det.