bet · H301KU20d3 · 2016-01-01 00:00:00 — Frågan syftade alltså på vilka initiativ som togs, med den kunskap och information och det ansvar som migrationsministern hade vid de tillfällena. Jag vidhåller mitt svar på frågan. Det är viktigt att man ser skillnaderna. I en regering kan man dela upp ansvaret på ett visst sätt, och då har vissa statsråd möjligen ett samordnande ansvar, men i den regering som jag ingick i var ansvaret för de här frågorna uppdelat på ett antal olika departement. Under mitt ansvarsområde, som jag upplever att jag är här och svarar för, fanns inte de åtgärder som frågar om, till exempel utbildningspolitik eller bostadspolitik. Det framgår tydligt av § 5-förordnandet exakt vilka uppdrag och uppgifter som migrationsministern hade –2014. Ordföranden: Då går turen till , så jag kommer att ställa någon fråga. Jag skulle vilja fråga så här: refererade till den pressträff som och hade . Om jag uppfattade det rätt kommenterade behovet av ökade resurser med anledning av det ökade flyktingmottagandet. Kan beskriva på vilket sätt informationen om de ökade migrationsströmmarna till påverkade regeringens budgetarbete före valet , det vill säga det som skulle ha blivit budgetpropositionen om regeringen hade fått sitta kvar? Det är min bestämda uppfattning att de åtgärder som vidtogs av regeringen från och med överlämnandet av prognos, som ägde rum , och framåt till och med regeringsskiftet var tillräckliga. Det var och är uppgift att göra prognoser över det förväntade antalet asylsökande vid på förhand bestämda rapporttillfällen. uppgift är sedan att analysera de här prognoserna och överlämna dem med kommentarer till för vidare finanspolitiska överväganden. Slutligen åvilar det att på grundval av de här prognoserna och den här informationen göra de budgetmässiga helhetsbedömningar som är nödvändiga. På samtliga dessa punkter anser jag att regeringen agerade i enlighet med regelverk och sund praxis. (SD): Ordförande! Jag skulle vilja inleda med att berätta att jag helst skulle se att före detta chef kunde sitta här och svara på frågor eftersom han har ett bredare ansvar än tidigare hade. Man får ändå uppfattningen när man tittar tillbaka lite grann att det fanns synkningsproblem mellan och . De diskuterade om varandra i flera frågor, och gjorde uttalanden som efteråt fick dras tillbaka av statsministern och sedan också kritiserades. Vi har flera frågor med oss , men jag skulle kunna börja med att fråga: När fick du, , de första signalerna om att invandringen höll på att öka? Det fanns ju en volymdiskussion som vi kan återkomma till , men när fick ni de första signalerna om att invandringsvolymen höll på att öka väldigt mycket? Och av den anledningen, vilka åtgärder vidtog ni för att minska de volymerna? : Tack så mycket för frågan! Jag har ju redan tidigare, i mitt inledningsanförande, redogjort väldigt tydligt för vad som hände som den här granskningsanmälan omfattar, det vill säga perioden , och vilket prognosmaterial som fanns tillgängligt då man i bearbetade det här materialet. Jag har inte så mycket att tillägga till den frågan. (SD): Jag skulle ändå vilja be om att försöker redogöra för vilka av de åtgärderna som faktiskt syftade till att minska volymerna. : Det uppdrag som jag upplevde att jag hade som migrations- minister var att arbeta med utgångspunkt från principen om en ordnad och reglerad invandring. Det är klart att i det ingår att ska kunna erbjuda skydd åt dem som är behövande. Men det ingår också till exempel att ha ett arbete som går ut på att minska antalet människor som befinner sig i efter det att de har fått avslag på sin asylansökan och som då alltså ska återvända till sitt ursprungs- land i enlighet med de lagar, förordningar och internationella konventioner som har undertecknat. För att förbättra det här återvändandearbetet gavs ju , och Kriminalvården följande uppdrag respektive regleringsbrev för de tre myndigheterna: ”, och Kriminalvården ska i samverkan effektivisera arbetet med att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut med syfte att, i förhållande till , ytterligare förstärka insatserna för att påtagligt öka antalet verkställda beslut avseende personer som är inskrivna i mottagande. ska redovisa hur erfarenheterna från det gemensamma effektiviseringsarbetet och genomförda projekt tillvaratas i den löpande verksamheten. Redovisningen lämnas i myndighetens årsredovisning. ska redovisa en analys av i vilken utsträckning myndigheten säkerställt att de identitetsuppgifter som är nödvändiga för att verkställa ett avlägsnandebeslut funnits tillgängliga innan ett ärende över- lämnats till Polisen. Analysen ska innefatta en redogörelse av utvecklingen av antalet ärenden som överlämnats för verkställighet till Polisen . ska därutöver redovisa vilka insatser som vidtagits vad gäller identitetsarbetet i syfte att öka polisens förutsättningar att verkställa avlägsnandebeslut samt resultaten av dessa insatser. Redovisningen ska inkludera en beskrivning av vad myndigheten gör för att i ett så tidigt skede som möjligt säkerställa identiteten hos den sökande. Redovisningen ska lämnas i årsredovisningen. En delredovisning omfattande perioden ska lämnas till () .” Detta som en åtgärd. (MP): Tack, , för svar ! Den här anmälan handlar ju lite grann om när krisen började. Det var ju ett stort antal flyktingar som kom, men frågan är när man kan säga att krisen började. Jag vill ställa en första fråga om dåvarande regeringen: Fick ni larmrapporter från centrala samhällsfunktioner – kommuner, skola, hälso- och sjukvård, socialtjänst, – under den tiden, alltså rapporter som sa att de inte klarade sina uppdrag? : Jag har ju i mitt inledningsanförande redogjort för vad som försiggick , vilket material som fick tillgång till genom den prognos som lämnades från sida till departementet och vilka åtgärder som vidtogs. Man måste naturligtvis också gå in och titta på enskilda punkter i den budgetproposition som regeringen arbetade med fram till regeringsskiftet för att se en del av de här frågorna. Men svaret på frågan är att det vidtogs de åtgärder som jag har redogjort för i mitt inledningsanförande. (C): I sin anmälan i det här ärendet påstår , Socialdemokraterna, att det fanns en avsaknad av initiativ från regeringen att i EU-sammanhang ta initiativ som skulle ha kunnat underlätta situationen i . Rättschefen på har i ett svar till KU som är daterat redogjort för en skrivelse som tillsammans med några andra länder lämnat till , en skrivelse om vikten av en gemensam europeisk lösning av flyktingfrågan och om behovet av förbere- delser inför ett ökat flyktingmottagande. har redan i inledningen nämnt den här skrivelsen, men det skulle vara intressant att få lite mer bakgrund till den. : Tack så mycket för frågan! Det är viktigt att komma ihåg att anmälan rör , 2013–2014. Jag har ju medvetet valt att i inledningsanförandet koncentrera mig – också med hänvisning till det material som utskottet redan har fått ställt till sitt förfogande från sida – på de här skrivelserna. Men naturligtvis har det funnits en lång kontinuitet i den arbete för att vinna stöd för våra positioner i Europeiska unionen, positioner som handlat om en gemensam europeisk asylpolitik och som också kommer till uttryck i de här skrivelserna. Jag tror att det är precis så man måste arbeta, för med 28 medlemsstater i unionen som alla upplever väldigt stora variationer i antalet människor som söker asyl och som dessutom har ibland helt olika uppfattningar om och upplevelser av vad detta innebär är det nödvändigt att helt enkelt arbeta med att vinna långsiktigt stöd för de här positionerna. Med detta sagt finns det anledning att uppmärksamma de tre åtgärderna som jag nämnde i mitt anförande och som också finns i papperen från , det vill säga inlagan om framtiden på det rättsliga området och inrikesområdet , skrivelsen från våra viktiga samarbetspartner – , , och – och med anledning av det ökade asyltrycket samt regeringens förslag att man skulle hålla ett kombinerat rådsmöte mellan utrikesministrarna och ministrarna i , rådet för rättsliga och inrikes frågor, på temat migration i . Det sistnämnda kom till stånd . Då var jag inte längre statsråd, men vi hade så att säga lagt vägen för att ett sådant möte skulle kunna äga rum. (V): Ordförande! Tack, före detta migrationsminister , för svaren! Även om huvudfokus här ligger på 2013–2014 har vi i underlaget och i det pm som har gått iväg också haft med frågor eller en del saker som gäller en tidigare period, 2011 och framåt, i samband med bland annat redovisningen av justitieombudsmännens synpunkter. Handläggningstiderna på har ju varit långa . har man också påtalat att det inte funkar tillräckligt snabbt och att personer får vänta väldigt länge på besked. Utifrån det som sedan hände med en ökad migrationsström undrar jag om före detta ministern kan redogöra något för de åtgärder som vidtogs för att förkorta handläggningstiderna för dem som kom och sökte skydd i . : Ja, det här är ju en väldigt viktig och angelägen fråga som jag redan när jag tillträdde som statsråd 2006 satte upp som ett specifikt mål, det vill säga att vi skulle arbeta med att korta handläggningstiderna. då jag var statsråd nådde vi också en situation där vi hade ungefär drygt tre månaders handläggningstid, alltså den kortaste . Men detta är naturligtvis också en fråga som är beroende av antalet människor som kommer till – dimensioneringen av . Sådana saker spelar naturligtvis roll. Mitt intryck är att vi då vi styrde vidtog sådana åtgärder som syftade till att skulle få resurser med framför allt väldigt tydlig styrning från sida för att handläggningstiderna skulle gå ned. Så blev ju också fallet. (L): Ordförande! Tack, herr talman! höll jag på att säga. Tack, ministern, för svaren ! Prognosen och rapporten från – du har beskrivit här hur ni jobbade efter det. Var det något i beredningen av det inför budgeten där ni frångick gängse praxis eller frångick regelverket? : Inte såvitt jag kan bedöma. Prognos-pm:et utformades med utgångspunkt i de principer för beredningsarbetet av till inlämnade analys, som ligger fast . Samma sak är det med kravet från på departementen på hur den här typen av dokument – prognos-pm eller mot- svarande dokument på andra departement – ska utformas. Mitt svar är alltså att såvitt jag vet fanns det ingenting som avvek i bered- ningen av den här processen. Skånberg (KD): Herr ordförande! Tack, vice talmannen och tidigare migrationsministern , för svaren så här långt! I den anmälan gjord av , riksdagsledamot för Socialdemokra- terna, som ligger till grund för dagens utfrågning skriver han: ”Det har kommit till min kännedom att gruppledare har begärt att ska granska regeringens och statsminister förberedelse inför och agerande under den uppkomna flykting- situationen.” ”Då gruppledare redan har begärt en granskning som ensidigt riktar in sig på den nuvarande regeringens agerande och inte tar upp nödvändiga frågeställningar angående tidigare regering, begär jag att man i en granskning av regeringens agerande och förberedelser, även granskar de åtgärder som vidtogs av den förra regeringen och förra statsministern .” Det vi har att utreda är alltså vad vi brukar kalla en motanmälan. Den har föranletts av en anmälan från oppositionen, och så kommer det en motanmälan. Om då tidigare migrationsministern vill titta på detta: Fanns det för anmälaren och övriga riksdagsledamöter tillgång till de åter- rapporteringar till som var nödvändiga för att ha den här frågan belyst? Fanns redan allt det som anmälaren önskade tillgängligt, eller menar tidigare migrationsministern att det behövdes en ytterligare behandling? : Herr ordförande! Jag upplever inte riktigt att det ankommer på mig att ifrågasätta den rätt som finns för varje ledamot i att till anmäla före detta eller sittande statsråd för granskning. Det är inte min uppgift. Jag tycker att det är viktigt att respektera den rätt som finns att göra anmälningar. Det gäller också utskottets integritet när det gäller att bedöma hur man vill hantera anmälningarna. Jag har inte så mycket att tillägga i frågan. Skånberg (KD): Kan tidigare migrationsministern säga någonting om återrapporteringen till ? : På ren formell grund finns allt det som jag har läst upp tillgängligt i dokument som inte på något vis är hemligstämplade eller inte finns tillgängliga. Vad beträffar mina egna anföranden i visar de sig vara lätt sökbara via hemsida. Det får väl utgöra ett svar i den frågan. Ordföranden: går in på andra frågerundan. (S): Herr ordförande! Uppfattade att skrivelserna till EU, initiativen i EU, tog fäste, att de fick någon betydelse för agerandet inom Europeiska unionen? Om inte – fanns en plan på ytterligare initiativ, insatser eller krav från sida? Jag har även en andra fundering över redogörelsen. beskriver att var finansministern tydlig med att det måste fram resurser och statsministern var klar med att vi ska öppna våra hjärtan och göra bra insatser. Vilka konkreta initiativ avsåg regeringen att ta som sedan förhindrades av en valförlust? Det är viktigt att understryka vad jag sa i mitt tidigare svar till , det vill säga att man måste agera lång- siktigt i Europeiska unionen i dessa frågor. Det innebär att breven, skrivelserna och initiativen till ett separat rådsmöte med utrikes- och inrikesministrarna måste betraktas i den kontexten. Min uppfattning är att vi har utvecklat ett gott samarbete med the friends group, som termen ofta är i Europeiska unionen. Det är en grupp som har haft skiftande medlemmar . har det berott på vilka frågor som diskuteras. Varje land har också ett parlament, och det parlamentets sammansättning ändras över tiden med ibland konsekvenser för hur landets regering kan eller vill agera i de frågor vi nu diskuterar, det vill säga migrationsområdet. Mitt intryck är att vi har haft en stor framgång med att få in våra positioner på banan och att få gehör i kretsen. Sedan är det en annan fråga hur man sedan har agerat . Där behövs inte någon särskild insikt för att se att utvecklingen när det gäller den gemensamma europeiska asylpolitiken inte har gått åt det håll som den nuvarande regeringen, den förutvarande regeringen som jag ingick i eller regeringen före den regeringen, det vill säga sista regeringen , som också arbetade för ett gemensamt europeiskt asylprojekt eller en gemensam asylpolitik, hade önskat. Så är det. Åtgärderna som efterfrågade finns återgivna i det utkast till budgetproposition som regeringen överlämnade på alla övriga områden som jag inte heller hade ansvar för. På mitt eget utgiftsområde följer de den plan som var där skisserad. Ordföranden: Jag skulle vilja återvända till frågan om när krisen började. granskar inte politiken i sig, om ett visst sakområdes politik är bra eller dålig, om den är lämplig eller olämplig utifrån ett politiskt perspektiv. tittar på den formella hanteringen, om regeringen lever upp till de krav och standarder som kan ställas på gott regeringsarbete, om man följer de formella bestämmelser som reglerar regeringsarbetet. Då brukar KU titta på frågor om myndighetsstyrning, krishantering och annat. Det gäller naturligtvis även beredning av regeringsärenden, dokumentation, diarieföring och sådana frågor. Jag tänker just i perspektivet krishantering. Vi har alla i färskt minne de bilder av den verklighet som rådde i med en mycket allvarlig situation på migrationsområdet. Om skulle jämföra situationen med läget 2014 fram till att regeringen avgick, hur skulle vilja beskriva den skillnaden? Kan man säga att krisen som uppträdde i själva verket började ? Hur ser på den frågan? Frågan måste ställas i perspektiv av de prognoser som fanns tillgängliga för regeringen i respektive 2015. Det är den tidsrymd som ordföranden lyfter fram. Det är det material som regeringen har att stödja sig på när regeringen gör bedömningar. Regeringen har ingenting annat än sina myndigheter att stödja sig på i det avseendet, i varje fall inte såvitt jag vet när det gäller utgiftsområde 8 Migration. Så var det jag var statsråd, och så tycker jag också att det i någon mening bör vara. Vad skulle vi annars ha myndigheter till om inte för att göra prognoser och ge underlag till för att kunna fatta beslut? Skillnaden är att det på någon sorts makronivå har inträffat saker och ting ute i världen mellan den ena tidsrymden och den andra, bland annat att det vidtas åtgärder i till exempel som påverkar människors intresse för att göra en sekundär förflyttning över till och in i Europeiska unionen. Det i sin tur leder till att betydligt fler människor kommer än vad som är fallet 2014. Det är i den meningen den stora förändringen. Hur man sedan mötte detta, vilket underlag, vilka prognoser och hur man uppfattade detta i kan jag inte uttala mig om eftersom jag inte längre var statsråd med ansvar för frågorna. Den fullständiga jämförelsen kan jag inte göra. Jag kan bara tala om hur det skulle ha sett ut om man översätter förhållandena till 2015, men frågan om det faktiskt såg ut så och om hade tillgång till materialet som jag hade, fast med andra siffror 2015, måste ställas till den nuvarande regeringen. Den kan inte jag svara på. Jag kan inte heller svara på hur man agerade från det ögonblick informationen fanns tillgänglig fram till dess att krisen nådde en högre grad av intensitet. Ordföranden: sa att prognos reviderades upp till ett planeringstal om 80 000 personer. Vi vet att 2015 kom det ungefär 160 000 personer och sökte asyl samt ett okänt antal personer som kom till och inte sökte asyl. Var det möjligt att förutse den mycket dramatiska ökningen som inträffade när hade ansvar? : Jag måste svara nej på den frågan. De politiska förutsättningarna såg annorlunda ut. Situationen på marken i ett land som till exempel såg annorlunda ut. Jag måste också svara nej därför att jag, som jag sa tidigare, inte kan göra några fullständiga jämförelser därför att jag inte har det material som hade behövts för att göra den jämförelsen framför mig. Jag är inte ens säker på, även om jag hade materialet i siffror framför mig, att jag därifrån skulle kunna dra slutsatser om hur man agerade på materialet i vid det tillfället. (SD): Herr ordförande! Vi hörde att man inte kunde förutse ökningen . Som jag uppfattade i sitt inledningsanförande var det så att man i den myndighetsdialog som förelåg mellan och ingående diskuterade de volymer som kom till under den aktuella granskningsperioden. finns i svaret på utskottets skriftliga frågor vi fått oss till del att kontinuerligt fick information från ett flertal pålitliga internationella källor om vad som var i görningen samt att 660 000 asylansökningar inkom i EU . Det i sig var en ökning jämfört med året innan. I övrigt har man nämnt att man diskuterade löpande statistik, handläggningstider och nyckeltal för att kunna bedöma måluppfyllelse i verksamheten. Mot bakgrund av det uttalade ökade fokuset som skulle ligga på strategiskt viktiga frågor, vilket väl ändå en förestående anstormning av migranter får anses vara för åtminstone , i vilken utsträckning lyftes dessa av omvärlden identifierade och kommunicerade utmaningarna inom ramen för den årliga myndighetsdialogen med ? : Myndighetsdialogerna äger rum genom en formaliserad struktur. För mig är det uppenbart att den viktiga slutsatsen som kan dras kommer till uttryck i prognos-pm:et som överlämnas . Det speglar naturligtvis en i någon mening pågående dialog mellan regeringskansli och justitiedepartement. Mitt svar på frågan är att den informationen som hade naturligtvis fördes över till . Det är den som kommer till uttryck i prognos-pm:et , eller för den delen från de tidigare prognos- pm:en under den rapporteringsperiod som man var ålagd att rapportera och för den delen också . Det läggs fast i regleringsbrevet vid årets början till exakt vilka tidpunkter som rapporterna ska överlämnas till eller det departement som är ansvarigt för migrationsfrågorna. I mitt fall var det . (MP): fick genom en lagändring möjlighet att anvisa ensamkommande barn även till de kommuner som saknar överenskommelser om mottagande. till den information ni hade då och till all information som finns , fanns det mer som dåvarande regering kunde ha gjort för att se till att kommunerna kunde ta ett större ansvar i mottagandet? : Svaret på frågan sönderfaller i mitt tycke i lite olika delar. Det är viktigt att komma ihåg att det fanns enskilda kommuner som hade synpunkter och uttryckte bekymmer. Det handlade i huvudsak om utgiftsområde 13 och inte utgiftsområde 8, det vill säga 13 Integration och 8 Migration. noterade i sammanhanget problemet med att hitta bostäder och att ta hand om de ensamkommande barnen i kommunerna. Därför lade vi stor vikt vid genomströmningen i boenden. Detta var en prioriterad punkt för regeringen som kom till uttryck i såväl budgetpropositionen som regleringsbrevet till myndigheterna. (C): föreslår regeringen att det ska hållas ett kombinerat rådsmöte mellan utrikesministrarna och ministrarna i rådet för rättsliga och inrikes frågor på temat migration i för att säkerställa ett konsekvent agerande från EU:s sida. Det här mötet kom till stånd i först . Vad var det som gjorde att det dröjde? Var det valet som gjorde att det dröjde, eller var det andra omständigheter som påverkade att det tog så innan mötet kom till stånd? : Tack för frågan! Jag skulle gissa att det handlar om det faktum att det är utrikesministrar och inrikesministrar som ska träffas på ett och samma ställe. De ska ha lägenhet att vara där, och kommissionen ska dessutom ha gjort ett förberedelsearbete i form av underlag. Det tror jag är det fullgoda svaret på varför det tog tid. Det gör det nämligen i Europeiska unionen när man ska arrangera möten av den här typen. Det spelar ingen roll om det är specialtoppmöten. Jag skulle tro att från det att man började prata om ett toppmöte på , vilket ju avhölls , till dess att det faktiskt ägde rum var det nog också ungefär 6 månaders förberedelsetid. Det är alltså inget ovanligt i sig att det ser ut på det viset. Vårt eget val hade ingen som helst betydelse i det här sammanhanget. Det är enbart EU- kommissionens och medlemsstaternas förberedelsearbete som spelar roll. (V): Jag återkommer med en följdfråga på det jag frågade om förra gången, det vill säga hantering av ansökningar om uppehållstillstånd och så vidare. Jag fick svaret från före detta ministern att handläggningstiden hade sjunkit avsevärt under den tiden och var nere . Det kom ju kritik från om att handläggningstiderna var långa, bland annat 2011–2013. Det stämmer att regeringen regleringsbrev för skrev att man skulle vidta åtgärder för att förkorta handläggningstiderna hos , och detta måste ju ha kommit av att de hade uppfattats som långa . , var det så att menar att det alltså var korta tider, att det här är felaktigheter från eller hur ska jag förstå svaret? Det har ju ändå kommit kritik mot att inte har hanterat ansökningarna inom en rimlig tid. : Tack för frågan! Naturligtvis tar regeringen till sig de synpunkter som kommer med, och det förutsätter jag att varje regering gör. Sedan får man försöka att kanalisera detta på olika sätt i instruktionerna till myndigheterna att förbättra sin verksamhet och bli bättre på att handlägga ärendena med utgångspunkt från de målsättningar som regeringen själv har ställt upp. Som jag sa i mitt tidigare svar hade vi ett fokus på handläggnings- tiderna av flera olika skäl – dels därför att det är dåligt för den enskilda personen att behöva vänta , dels därför att det är dåligt ur en ekonomisk synvinkel att handläggningstiderna drar i väg, dels därför att det ur en synvinkel som har att göra med om man faktiskt får ett positivt besked också finns en integrationsaspekt på detta. Det var alltså en prioriterad fråga. Det är också så att vi pratar om olika ärenden i redovisningen.