bet · H301KU16 · 2016-04-14 00:00:00 — I detta anförande instämde (SD). Som vi har hört diskuterar vi alltså ett betänkande som handlar om författningsfrågor, och det behandlar 90 olika motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Det är ett ganska spretigt betänkande, och det är hopklumpat i olika former av kluster. Jag tänkte tala lite grann om några valda delar, och jag börjar från början i punkterna och går mot slutet. Den första delen handlar om statsskicket. Vi hörde säga att vi hade en översyn av grundlagen ganska , att vi inte brukar gå in och ändra så där lite hur som helst och att det ändå skedde en översyn ganska . I den översynen diskuterades inte frågan om statsskicket. Jag tycker att det är dags att vi gör det på riktigt. Den senaste stora översynen där frågan var med skedde 1974, då vi fick den grundlag vi har . Det var då en rejäl diskussion om statsskicket, och det är ett tag sedan. Jag tycker att det finns anledning att faktiskt göra en ordentlig översyn av frågan. Det är otidsenligt att ha en monark som högsta chef i det svenska systemet. Vi har ett system där vi väljer företrädare till men där statschefen är ett ärvt ämbete. För är det en väldigt märklig ordning. Det är också en märklig ordning att den person som är statschef - det är alltså kungen - har full immunitet. Det borde vara på samma sätt som för till exempel riksdagsledamöter, det vill säga en begränsad immunitet som gäller utifrån vad som utförs i ämbetet. Om statschefen - kungen - inte är på plats och det är någon annan som utför hans uppgifter gäller begränsad immunitet, men för honom själv är immuniteten helt obegränsad. Det tycker vi också att det ska göras något åt. Jag kommer inte att yrka bifall till alla våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservation 2. Den handlar om att göra en översyn av och en utredning om hur vi ska kunna gå från monarki till ett fullt parlamentariskt statsskick. Det är några andra delar jag vill kommentera. Det är till exempel frågan om karantänsregler. Där har en motion om att göra en utredning och se över möjligheten att införa karantän för statsråd och vissa höga tjänstemän. Det kan ske på lite olika sätt, men vi ska se över detta så att det inte går att hoppa hur som helst mellan höga politiska uppdrag där man har mycket insyn i till exempel olika företags villkor. Det handlar alltså om att gå från politiska uppdrag och rakt in i andra uppdrag, där uppdragen kan påverka varandra åt bägge håll. Det gäller framför allt dem som haft politiska uppdrag, till exempel suttit i regeringen, varit statssekreterare eller haft andra höga tjänstemannauppdrag. Där bör vi kunna titta vidare på karantänsregler. Detta har vi motionerat om förut, och vi har haft reservationer. Men i det här fallet har vi faktiskt ingen reservation, utan vi yrkar avslag på vår egen motion. Det beror på att det faktiskt pågår saker. Det finns utredningar i ämnet, och vi är överens i utskottet om att det här är viktigt att titta på. Vi gör dock inga tillkännagivanden i det här läget, och det är helt okej för mig. Jag tycker att det är bra att dessa utredningar pågår, och det är helt okej att vi avslår motionen. Den har blivit överflödig sedan sist. Faktiskt är det så att det arbete som pågår har påbörjats efter att motionen skrevs. Det är jag alltså väldigt nöjd med. Vi har också en reservation som handlar om den offentliga äganderätten, och det är en fråga vi har haft uppe förut. Det finns i grundlagarna ett starkt skydd för den personliga, privata äganderätten, men saker som ägs gemensamt går det väldigt lätt att göra sig av med. Man kan efter ett valresultat där det har blivit en ny majoritet, till exempel i en kommun eller ett landsting, sälja ut gemensamt ägd egendom med en rösts övervikt. Det är ett beslut där man faktiskt gör ett ganska stort ingrepp i någonting som kanske har byggts upp . Att bygga upp verksamheter och tillgångar i en kommun eller ett landsting, eller i staten för den delen, är något som pågår . Att det sedan ska kunna säljas ut med en enda rösts övervikt tycker vi inte är riktigt bra. Vi tycker att man måste se på det på ett annat sätt och skapa ett starkare skydd för gemensamt ägd egendom. Därför tycker vi att det bör göras en utredning och ses över hur det kan komma in i grundlagen. I övrigt delar jag utskottets ställningstaganden och yrkar bifall till dem, med undantag för de reservationer vi har. Jag yrkar dock bara bifall till reservation nr 2. Det är svårt att behärska sitt replikfinger när vill införa republik. Argumenten är hyfsat välkända, men jag tycker ändå att de kan förtjäna kammarens uppmärksamhet i alla fall i till. Som mycket riktigt sa var den utredning som ledde års regeringsform den senaste gången vi samlat såg över statsskickets grunder. Det var för övrigt som undertecknade regeringsbeslutet om att tillsätta den utredningen, där avskaffandet av monarkin var en möjlighet. Sedan landade det politiska systemet på ett demokratiskt sätt i en kompromiss som innebar att monarkin bevarades, men monarken fick enbart representativa funktioner. Man kan diskutera om det var bra eller inte; jag tycker att det var en utmärkt kompromiss i god svensk anda. senaste mätning, som presenterades bara i dagarna, visar ökat stöd och förtroende för monarkin. Det är mycket glädjande och välförtjänt, skulle jag säga. Är det otidsenligt med monarki? Nej, jag tycker inte det. Vi har ju en rad olika offentliga ämbeten i , och de utses på en rad olika sätt. utses av folket, och statsministern utses av . Statsråden utses av statsministern, och höga ämbetsmän utses av regeringen. Statschefen ärver sitt ämbete. Var och en av dessa metoder kan motiveras av rätt pragmatiska skäl. Statschefen ska vara en samlande nationell symbol, och det är därför lämpligt att den utnämningen inte sker genom en politisk process. Vi röstar inte om hur svenska flaggan ska se ut , och det är på liknande sätt med statschefen. Ska statschefen vara en samlande symbol behöver det förtroendet inte prövas . Vi tycker helt enkelt olika om detta. Det är , och jag tycker att det är länge sedan. Jag tycker att det är dags att titta över detta igen. Jag tycker att det är otidsenligt, oavsett vilken kung som eventuellt skrev under olika utredningar och gav olika uppdrag. Jag tycker att det är dags att utreda detta. Jag kan tänka mig att folk har förtroende för personer, men frågan är ändå om det är ett rimligt sätt att utse statschefen. Statschefen utses av den snabbaste spermien. Det tycker inte jag är ett rimligt sätt. Det talas om en samlande symbol. Ja, för alla som är monarkister, men inte för oss som är republikaner. För mig är en kung ingen samlande symbol. Jag tycker att det finns anledning att utreda det här. fattar beslut som en majoritet av folket kanske egentligen inte skulle vilja, därför att har ett uppdrag att sätta ett slags prägel. Man kan vara normbildande även som riksdag. Vi har till exempel fattat beslut här om att avskaffa barnagan. Folk tyckte att det var vansinne. Ändå tog ett sådant beslut. tycker alla att det är fullkomligt självklart att man inte ska slå sina unga. Jag har svårt att förstå varför man inte ens kan titta på hur det här skulle kunna gå till. Jag tycker att det är otidsenligt. Vi tycker olika. Enkammarriksdagen infördes innan vi införde regeringsform. Tycker att vi då borde överväga att återinföra tvåkammarparlamentet? Det är ju med mått väldigt länge sedan vi införde enkammarriksdagen. Avtalslagen kom till 1915 och gäller fortfarande. Den borde vi väl se över då? Den måste ju vara uråldrig, även om den enligt all erfarenhet fungerar hyggligt väl för att reglera avtalsförhållanden. Och exemplen kan mångfaldigas. Den svenska rättsordningen är resultatet av en process som har pågått genom århundranden. har lagts till sten, och man har tagit bort vissa bitar och lagt till nya. Vi har reformerat för att bevara, för att citera , och det är väl gott och väl. Sedan om förtroendefrågan handlar om förtroendet för en person - ja, absolut. Det är klart att förtroendet för statschefen, kungen, och för monarkin handlar om en kombination av förtroende för ämbetet som sådant och förtroendet för den individ som innehar ämbetet. , krönikör i hemma i , är republikan och skriver: Bör vi ändå hurra på ? Vi som är republikaner hurrar inte för monarkin. Vi hurrar för . Det är inte uttryck för hycklande smygrojalism. Oavsett vad man tycker är det nämligen ett civiliserat och gott uppförande att alltid lyfta på hatten för statschefen. Och så är det ju. Han symboliserar på ett sätt som jag vill påstå att en vald president aldrig skulle kunna göra. Men det är klart att hans förtroende bygger på att han fullgör ämbetet på ett förtroendefullt sätt. Om det inte sker kan ju diskussionen komma tillbaka. Jag har svårt att kommentera vad enskilda personer har uttalat i . Jag kan säga att jag hurrar också på , men bara , och jag hurrar för våren. Jag förstod inte resonemanget att jag borde tycka att vi ska ha tvåkammarriksdag eftersom den var års grundlag. Nej, alltså jag tycker att det är bra att vi har en enkammarriksdag, men jag tycker att det är dåligt att vi inte har gått vidare och moderniserat även statsskicket. Det är därför jag tycker att man ska se över vårt statsskick, och det är därför jag tycker att vi ska göra oss av med monarkin som system. Gärna hurra för våren ! Det vi just lyssnade på var bland det bästa i svensk demokrati. Det är som debatterar, och det handlar om att vi brett kommer överens om grundlagen och grundlagsnära frågor. Vi måhända har åsikter som kanske inte ligger fullt i linje med majoritetens. Men vi accepterar likväl att det här är en grundlag, och den ändrar vi inte hur som helst. Det finns en gentlemen's agreement, ja mer än så. Det finns en överenskommelse om att vi inte ändrar i grundlagarna med mindre än att det har gått mycket eller att det har tillkommit något väsentligt annorlunda. Det gör att Torekovöverenskommelsen, som har dryga på nacken, är alldeles väldigt aktiv och alldeles väldigt levande. Sedan är det lite ironiskt att återigen gör kungen den tjänsten att han vid nästa votering får det politiska mandatet att vara vald av riksdag när hon får igenom sin votering. Jag törs nämligen förutsäga att hon kommer att förlora och att majoriteten kommer att vinna. Därmed har kungen bekräftats och är demokratiskt vald. Annars hade vunnit, och då hade han med tiden blivit avsatt. Så är det dock inte, och så lär det heller inte bli vid nästa votering. vill jag stanna vid två ganska besvärliga ord. Den som till äventyrs lyssnar på den här debatten gör klokt i att spetsa öronen, för dessa ord är viktiga. Det ena är abstrakt normprövning och det andra är subsidiaritet. Vi tar abstrakt normprövning först. Abstrakt är motsatsen till konkret. Det betyder att när man prövar en lag tar man inte ett fall som är uppenbart konkret, en människa som har brutit mot en lag och ska prövas mot en konkret lag, alltså efter att det har blivit ett rättsfall. I stället tittar man på en lag och ser om den i princip är förenlig med i det här fallet grundlagen eller inte. Det är abstrakt normprövning. Norm är alltså lagen. En majoritet i menar att det här är en bra idé, att man borde testa av en lag mot grundlagarna för att se om den är vattentät. Detta skulle någon annan göra än den politiska församlingen. Det borde typ en författningsdomstol eller likartat organ göra. Man skulle till exempel kunna använda Lagrådet och utöka med möjlighet att få abstrakt omprövning. Vad är finessen med det? Jo, att någon lag finns som står över politiska beslut, som kan svänga, att vi ger grundlagen den statusen att en ny lag i juridisk mening inte får stå i motsats till en lag som ska antas eller har antagits, oberoende av om den har testats i domstol eller inte. Men som vi hörde har vi överenskommelsen att det ena blocket inte kör över det andra i grundlags- eller grundlagsnära frågor. Däremot skickar vi en klar signal om att vi hade kunnat göra det. Det finns en majoritet för det, och det här är en bra idé som brukas i demokratier som och och är till oerhörd gagn för en författningsdomstol. Hur detta skulle utformas om det skulle kallas författningsdomstol lämnar det särskilda yttrandet öppet, men det borde prövas i en utredning. Det tycker vi, men vi yrkar inte på det utan har bara ett särskilt yttrande. Och vi ber kammaren att notera att vi skulle kunnat ha en reservation, men vi väntar till dess att det finns en bred blocköverskridande majoritet för att åtminstone titta på frågan. Hur länge vi väntar vet inte jag. Sedan har vi det andra svåra ordet: subsidiaritet. Det har hänt att jag har blivit apostroferad och uppsökt av människor som säger: Enbart för att är så förtjusta i författningsdomstolen röstar jag på er. Det är sant! Det finns sådana. Då kan man säga att vi måste vara politiska djur. Men de menar att det är så viktigt att någonting står över politiska beslut och att det är grundlagen som är den norm som nya lagar ska prövas mot. Så är det också med subsidiaritet. Det är ett besvärligt ord. Man skulle kunna översätta det med att beslut ska fattas på lägsta effektivaste nivå, inte på lägsta nivå, för då skulle alla beslut fattas hemma kring köksbordet, vilket är bra i och för sig för de beslut som kan fattas på köksbordsnivå. Men det är så många beslut som behöver komma upp på nivå, på region- och landstingsnivå, på nationell nivå i parlamentet eller till och med i EU och i en del fall ska prövas av FN. Vad är subsidiaritetsprincipen? Jo, det är ett arbetsredskap, ett verktyg också i det politiska arbetet. Det är något som har slagit igenom alltmer på EU-nivå, och det är vi glada för. menar att även svensk grundlag skulle omfattas av subsidiaritetsprincipen. Jag yrkar inte bifall till den reservationen, men ni kan notera att det är någonting som för in i den politiska debatten. Det betyder också att den högre nivån har bevisbördan när man vill ta över ett beslut. Låt oss säga att kommunerna inte sköter ett åtagande och parlamentet vill gå in och ta över den uppgiften från kommunerna. Då ligger bevisbördan på den högre nivån för att kunna lyfta bort det kommunala självbestämmandet i detta avseende. Det är alltså ett sätt reglera var beslut bäst ska tas. Jag har bara översiktligt behandlat ett par av de viktiga frågorna. Den viktigaste frågan nu är dock att gratulera till den nye prinsen. Vi gläds, och vi kommer vid nästa votering att notera, , att kungen är demokratiskt vald av riksdag. kommer senare i debatten att ta upp de EUrelaterade frågor som gör att vi enhälligt tillkännager att bör tillsätta en utredning om EU-hanteringen i . Jag vill anknyta till de inlägg som har gjorts om författningsdomstol och normprövning. Vi uppskattar mycket de ord som har sagts från talarstolen av utskottets ordförande och av andra ledamöter om att den kompromiss i grundlagsfrågor som nåddes under framlidne landshövdingen ledning gäller tills vidare. Förutsättningar för eventuella förändringar, att det skulle ha tillkommit något väsentligt annorlunda som inte var känt, bedöms inte finnas i den förhandlingsuppgörelsen. Vi är mycket positiva till det och har givetvis samma strävan. De av oss som besökte med för sedan slogs av att det är en brist i det samhället att man inte förmår att göra konstitutionella förändringar över en låt vara ganska oklar men ändå blockgräns och därmed skapa en uppslutning kring de avgörande förutsättningarna för ett demokratiskt samhällsliv. Jag vill ta upp substansfrågorna som berörs både i motioner och i de särskilda yttranden som föreligger. Från Socialdemokraternas håll är vi kritiska till hela framställningen av författningsdomstol och abstrakt lagprövning. Emellertid är det betydelsefullt att sätta in detta i sammanhanget av hur den juridiska kontrollen och den politiska parlamentariska kontrollen samverkar i statsskicket. Här har det hänt mycket betydelsefullt. Som ung var jag själv kritisk mot utvecklingen av lagprövning och så vidare. Men jag anser att det som har skett och som är betydelsefullt för vårt statsskick är att är medlem i och tillerkänner konventionen om de mänskliga fri- och rättigheterna sådan status att den finns med i verkligheten som ett grundlagsdokument. Vi anser att det inte är tillåtet för att införa lagstiftning som strider mot konventionen. När vi läser domarna från domstolen för mänskliga rättigheter i är det ganska slående hur man utifrån konventionen och andra sidoordnade konventioner söker finna en balans mellan medlemsstaternas egen konstitutionella reglering och det som gäller - inte för att det nödvändigtvis är utan för att konventionens innehåll är så betydelsefullt i regleringen av mänskliga rättigheter, demokrati och det som med ett brittiskt uttryck kallas rule of law. I viss mån kan man säga detsamma om domstolen i , . Den dömer också på ett sätt som är betydelsefullt för oss. Men den lägger onekligen tonvikten på EU:s framtida existens och utveckling. Här gäller föreställningen att i institutionerna ska betydelsefulla värden tryggas på de europeiska statsterritorierna. Existensen av dessa institutioner har gjort det möjligt för svenska domstolar att utöva en lagprövningsrätt, vilket har varit fallet och framåt. Jag hade själv varit fortsatt kritisk om vi inte hade haft de två europeiska domstolarna över ett svenskt domstolsväsen. Det är i och för sig numera ganska balanserat utfört i rätten till konkret lagprövning som gäller för både de vanliga domstolarna och förvaltningsdomstolarna. Det gäller också formellt, även om det sällan förekommer, myndigheternas möjligheter att åsidosätta en norm om de anser att den strider mot en överordnad norm. Utan den europeiska rättsordningen och de två domstolarna skulle det för oss te sig mer tveksamt att slå sig på lagprövning över huvud taget eftersom det innebär ett åsidosättande av valresultat och parlamentarisk representation. Det gör att vi är nöjda med hur långt vi har nått i det nuvarande systemet, och vi avråder från att gå vidare med en författningsdomstol vid sidan av eller parallellt med de två högsta domstolar och de underliggande domstolar vi har. Vi är i långa stycken nöjda med hur Lagrådet arbetar. Vi anser också att granskning av statsråden, efterhandsgranskning, är ett värdefullt inslag. Vi strävar efter att denna granskning ska bli så allsidig och opartisk att den vinner respekt i det rättsliga kontrollsystemet. Vi är mycket positiva till att vi inte står inför ett konkret yrkande från Alliansen eller i dessa motioner. Vi vill dock gärna ta tillfället i akt att avråda från en fortsatt utveckling i den riktning som motionärerna strävar efter. Jag avrundar med att säga att den europeiska komponenten i konstitutionella liv är synnerligen betydelsefull och i många hänsyn positiv. Det bidrar på sitt sätt till att vi inte får svårartade konflikter mellan den politisk-parlamentariska delen och den rättsliga delen av vårt konstitutionella liv. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande nr 16. Det är fantastiskt att få sitta i . Hela arbetet med att ta fram detta betänkande har varit en otroligt intressant process, som säkert de som har lyssnat på delar av denna debatt har förstått. Det är KU16 vi debatterar, om författningsfrågor. Det behandlar ett nittiotal motionsyrkanden från allmänna motionstiden och 2015. Det har varit en långdragen, lärorik och konstruktiv process som vi har hållit på med för att arbeta fram detta betänkande. I detta sammanhang vill jag alldeles särskilt tacka vårt presidium, både och , som har gjort ett stort jobb med att hålla ihop och lotsa denna process som har pågått framåt. Det startade med att vi började arbeta fram ett betänkande, men sedan kom vi fram till att vi nog skulle låta det vila lite. Vi har haft ett intressant seminarium med grundlagsexperter som har gett sin syn på flera av de frågor vi lyfter upp i betänkandet. Det gäller inte minst frågan om författningsdomstol. Även om alla motioner i betänkandet kommer att avslås är vi eniga om att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda arbete med EU-frågor. Det pågår många förändringar på EU-nivå, men det finns också all anledning för att själv regelbundet se över och förbättra arbetet mellan regeringen och EU, mellan regeringen och och mellan och EU. Just har vi haft osedvanligt många KU-anmälningar på EU-området, något som aktualiserar frågan extra mycket. Jag har också tänkt lyfta upp frågan om karantänsregler och andra regler för statsråd, något som liksom två av mina miljöpartikollegor har motionerat om. Det har varit en långvarig debatt i medierna kring att trovärdigheten för politiker minskar om man får gå över till den privata sektorn direkt efter att man har suttit på som minister eller statsrådssekreterare och kanske förhandlat fram ett avtal eller på annat sätt hanterat en fråga politiskt. har konstaterat att de flesta medlemsländer har infört denna typ av regleringar för att undvika situationer med intressekonflikter i samband med övergång från politiken till näringslivet. har redan en sådan klausul. För startade regeringen ett arbete med att låta en utredare se över om det finns behov av att införa särskilda regler för statsråd och statssekreterare då de övergår till en annan anställning. Uppdraget ska vara klart . Jag hoppas att detta ska leda till att intressekonflikterna blir färre och att förtroendet för statsförvaltningen inte fortsatt skadas när statsråd eller statssekreterare har avslutat sitt uppdrag och går över till andra anställningar. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. behandlar i sitt betänkande Författningsfrågor nittiotalet motionsyrkanden, från både 2014 och 2015. gav en bra bakgrund till KU:s arbete med betänkandet, som har pågått . Vi är i utskottet eniga om ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda arbete med EU-frågor. Det handlar bland annat om hur bör förhålla sig till utvecklingen inom EU med en förstärkt roll för de nationella parlamenten. När det gäller motionerna är KU:s förslag att samtliga avslås. Många motioner är från och ledamöter, som vill ändra på nuvarande regler om hur landet ska styras. En hel del motioner avstyrks med hänvisning till att de frågor som tas upp i motionerna redan utreds. En sådan fråga är motionerna om minnesåret för den allmänna rösträtten och demokratins genombrott i . Själv har jag glädjen att ingå i den jubileumskommitté inom som under talmannens ledning redan arbetar med 100-årsfirandet av demokratins införande, som vi avser att genomföra mellan och . Till vill jag säga: På kommer jag att hurra både för vår kung och för våren. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande utan någon reservation. I KU16 behandlas frågan om utredning av EU-arbete. KU:s ordförande nämnde detta i korthet, och även nämnde att jag skulle ta upp det. Jag kommer enbart att uppehålla mig kring denna fråga. Det är nämligen så att medlemskap i innebär att har överlåtit en del av sin beslutanderätt till EU:s institutioner. Regeringen företräder i EU men måste informera om och förankra sitt agerande i EU hos . Tanken är att , som folkets främsta företrädare, ska ha inflytande över de ståndpunkter som ska ha i EU. Detta innebär även att ska ha en reell möjlighet att i förväg påverka politikens inriktning och inte endast rätt att i efterhand kontrollera vad regeringen har gjort. Utgångspunkten för denna samverkan mellan riksdag och regering är att intresse i EU ska tillgodoses på bästa möjliga sätt. Lika tydligt är att det är regeringens ansvar att driva EU-arbetet. Därför har det mandat som erhålls från inte någon bindande verkan för regeringen, eller för den delen för som institution. Regeringen förväntas följa mandat men agerar på det sätt som den bedömer att förhandlingen kräver och försvarar sedan detta inför . har därefter att bedöma regeringens faktiska agerande, med beaktande av mandatet men också alla andra relevanta aspekter.