bet · H301CU13 · 2016-03-22 00:00:00 — , t.ex. brukningsvärd jordbruksmark, ska anges som väsentliga Vidare ska bestämmelser införas i PBL om att i sitt granskningsyttrande till översiktsplan och detaljplan ska ange om planförslaget innebär att bestämmelserna om brukningsvärd jordbruksmark inte följs. ska överpröva ett beslut om detaljplan och kan upphäva det om planen inte tillgodoser detta. Utskottet behandlade senast motionsyrkanden om ökat skydd för åkermarken (bet. 2013/14:CU17). Utskottet hänvisade till det omfattande pågående beredningsarbetet inom och föreslog att skulle avslå samtliga motionsyrkanden. Som redovisats ovan har såväl Miljömålsberedningen som i sina betänkanden lagt fram förslag som syftar till att förbättra skyddet av brukningsvärd jordbruksmark. Bland förslagen kan särskilt nämnas att brukningsvärd jordbruksmark ska anges som ett väsentligt allmänt intresse i 3 kap. och att tillsyn över kommunernas översikts- och detaljplaner ska stärkas. Båda utredningsbetänkandena bereds i . Utskottet anser fortfarande att det mot bakgrund av det arbete som pågår med de aktuella frågorna inte finns anledning för att ta några initiativ. Motionsförslagen bör därför avslås. Skyddet av vattenområden m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om bl.a. riksintressemärkning av . Utskottet hänvisar till pågående arbete och tidigare ställningstaganden. I motion 2014/15:1971 av m.fl. (MP) begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda förutsättningarna för att göra till överordnat riksintresse för dricksvatten. Motionärerna anför bl.a. att är ovärderlig som dricksvattentäkt och att skyddet av därför måste få stå över andra samhällsintressen som Försvarsmaktens tillgång till övningsfält, gruvdrift och utvinning av fossilgas. Liknande tillkännagivanden föreslås i motionerna 2015/16:1594 av m.fl. (MP) och 2015/16:1520 av (S) yrkande 1. I motion 2015/16:1520 av (S) yrkande 2 begärs vidare ett tillkännagivande om att regeringen ska ta nödvändiga initiativ för att lösa frågan om vattenreglering. Motionären hänvisar till den pågående höjningen av vattenståndet vid som medför problem med översvämningar m.m. En allmän redogörelse för hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. finns ovan under rubriken och behovet av bostäder. I 7 kap. finns bestämmelser om bl.a. vattenskyddsområden. Genom att inrätta ett vattenskyddsområde kan en vattenförekomst med betydelse som nuvarande eller framtida vattentäkt särskilt skyddas genom föreskrifter som begränsar verksamhet inom området (21 §). Vattenskyddsområden kan bildas på initiativ av bl.a. länsstyrelser eller kommuner vilka också beslutar om områdets fastställande. För ett vattenskyddsområde ska eller kommunen meddela sådana föreskrifter om inskränkningar i rätten att förfoga över fastigheter inom området som behövs för att tillgodose syftet med området. Om det behövs får eller kommunen föreskriva att skyltar eller stängsel ska sättas upp och att någon annans mark får tas i anspråk för detta. Föreskrifterna ska gälla , även om de överklagas (22 § första stycket). Som ett alternativ till att inrätta vattenskyddsområden enligt 7 kap. finns också en möjlighet för kommuner att utfärda lokala skyddsföreskrifter kring en vattentäkt. har som tidigare nämnts i sitt slutbetänkande Planering och beslut för hållbar utveckling – hushållningsbestämmelser (SOU 2015:99) föreslagit att de nuvarande allmänna intressena i 3 kap. anges som väsentliga allmänna intressen och kompletteras med bl.a. intresset av klimatanpassningsåtgärder och dricksvattenförsörjning. Utredningen har vidare föreslagit att bestämmelser införs i PBL om att i sitt granskningsyttrande till översiktsplan och detaljplan ska ange om förslaget inte så långt som möjligt tillgodoser ett väsentligt allmänt intresse för dricksvattenförsörjningen. ska överpröva ett beslut om detaljplan och kan upphäva det om planen inte tillgodoser detta. betänkande bereds inom . Regeringen gav vidare en särskild utredare i uppdrag att gå igenom dricksvattenområdet, från råvatten till tappkran för allmänt dricksvatten (dir. 2013:75, dir. 2014:73 och dir. 2015:54). Syftet med utredningen är bl.a. att identifiera nuvarande och potentiella utmaningar för en säker dricksvattenförsörjning i landet, på kort och på lång sikt, och i förekommande fall föreslå lämpliga åtgärder. –analysera om behov av skydd av vattenförekomster beaktas i tillräcklig omfattning i kommunernas och länsstyrelsernas arbete –kartlägga processen och tillämpningen av regelverket vid inrättande av vattenskyddsområden och de eventuella intressekonflikter som kan finnas –utifrån kartläggningen analysera om de verktyg och metoder som kommuner och länsstyrelser har att tillgå vid bildandet av vattenskyddsområden är tillräckliga –om det bedöms ändamålsenligt föreslå att det i författning eller vägledning bör tydliggöras när kommunen respektive ska vara beslutande myndighet. har redovisat delbetänkandena Material i kontakt med dricksvatten – myndighetsroller och ansvarsfrågor (SOU 2014:53) och Klimatförändringar och dricksvattenförsörjning (SOU 2015:51). Utredningen konstaterar i det första delbetänkandet att de svenska myndigheternas ansvar beträffande material i kontakt med dricksvatten i väsentlig utsträckning är ändamålsenligt, men utredningen föreslår några mindre justeringar av systemet. Det andra delbetänkandet innehåller en uppdaterad analys av klimatförändringarna i under återstoden av detta sekel, med de risker för dricksvattenförsörjningen som kan förutses. Det delbetänkandet utgör ett kunskaps- och planeringsunderlag, som i slutbetänkandet kommer att följas upp med utredningens samlade överväganden och förslag. Delbetänkandena bereds inom . Utredningen ska slutredovisa uppdraget . Utskottet behandlade senast motionsyrkanden om riksintressemärkning av dricksvattentäkter (bet. 2013/14:CU17). Utskottet hänvisade till pågående beredningsarbete inom och föreslog att skulle avslå samtliga motionsyrkanden. Som redovisats ovan pågår ett relativt omfattande utrednings- och beredningsarbete i fråga om dricksvattenförsörjning och skyddet av vattenområden. har bl.a. föreslagit att intresset av dricksvattenförsörjning ska anges som ett väsentligt allmänt intresse i 3 kap. , och har fått i uppdrag att bl.a. analysera om behov av skydd av vattenförekomster beaktas i tillräcklig omfattning i kommunernas och länsstyrelsernas arbete. Utskottet anser fortfarande att resultatet av det pågående arbetet inte bör föregripas genom något initiativ från . Samtliga motionsförslag bör därför avslås. Förfarandet vid utpekandet av riksintressen Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om förfarandet vid utpekandet av riksintressen. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 4 (C). I partimotion 2015/16:2369 av m.fl. (C) yrkande 11 anförs bl.a. att riksintressen är viktiga för att skydda vissa gemensamma värden men att de på många håll i landet också är en försvårande faktor när det gäller utveckling. Ett tillkännagivande begärs därför om att riksintressen bör utpekas i bättre dialog mellan beslutande myndigheter och berörda kommuner och regioner så att kommuners möjlighet att utveckla sin attraktivitet stärks. En allmän redogörelse för hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. finns ovan under rubriken och behovet av bostäder. Den tidigare nämnda har haft i uppdrag att bl.a. göra en översyn av 3 kap. och relevanta delar av 4 kap. . Utredningen har redovisat delbetänkandet Bostadsförsörjning och riksintressen (SOU 2014:59) och slutbetänkandet Planering och beslut för hållbar utveckling – hushållningsbestämmelser (SOU 2015:99). I slutbetänkandet föreslår utredningen bl.a. följande: –Begreppet mark- och vattenområden av väsentligt allmänt intresse införs och definieras i 3 kap. . Sådana områden ska redovisas i kommunens översiktsplan, och av planen ska framgå hur kommunen avser att tillgodose de redovisade intressena. Områden kan vara av väsentligt allmänt intresse ur nationellt, regionalt och lokalt perspektiv. Intressena är inte rangordnade, och kommunen avgör avvägningar mellan oförenliga väsentliga allmänna intressen. –Bestämmelser införs i PBL om att i sitt granskningsyttrande till översiktsplan och detaljplan ska ange om planförslaget innebär att bestämmelserna om brukningsvärd jordbruksmark inte följs och om förslaget inte så långt som möjligt tillgodoser ett väsentligt allmänt intresse för dricksvattenförsörjningen. ska överpröva ett beslut om detaljplan och kan upphäva det om planen inte tillgodoser dessa bestämmelser. –En möjlighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att besluta om företräde för ett väsentligt allmänt intresse före ett riksintresse införs i 3 kap. . Länsstyrelserna bemyndigas att fatta beslut. betänkanden bereds i . Regeringen har dessutom, som nämnts ovan, gett och länsstyrelserna ett uppdrag angående tillämpningen av bestämmelser om riksintressen (S2014/6521/PBB). I del av uppdraget ingår bl.a. att samordna sektorsmyndigheternas arbete med riksintressefrågan i syfte att förtydliga riksintresseunderlaget och att hålla det uppdaterat samt att efter samråd med berörda myndigheter ta fram en vägledning om vad påtaglig skada på riksintressen innebär i planprocessen. ska redovisa uppdraget till respektive . Som nämnts ovan pågår i beredningsarbetet med betänkanden. Vidare arbetar och länsstyrelserna med regeringsuppdraget angående tillämpningen av bestämmelser om riksintressen. Enligt utskottet saknas mot denna bakgrund skäl för att nu ta något initiativ när det gäller frågan om förfarandet vid utpekandet av riksintressen. Motionsförslaget bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör återkomma till med förslag på ett regelverk om tillståndsprocesser för vattenverksamheter som är flexibelt och anpassat till småskaliga verksamheter och tillkännager detta för regeringen. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden om bl.a. ett moratorium för tillståndsprövningen av befintliga mindre vattenverksamheter. Jämför reservationerna 5 (S, MP, V) och 6 (SD) samt särskilt yttrande (SD). I motion 2015/16:206 av (L) begärs ett tillkännagivande om att regelverket för nya tillståndsprövningar för vattenverksamheter ska vara flexibelt så att befintliga småskaliga vattenkraftsutövare ska kunna lägga sina begränsade ekonomiska resurser på effektiva miljöförbättrande åtgärder i stället för administrativa kostnader för tillståndsprövningen. Liknande tillkännagivanden föreslås i motionerna 2014/15:604 av (L), 2014/15:995 av och i (båda C) yrkande 2, 2014/15:1092 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2014/15:1309 av (C), 2015/16:1535 av och (båda M) yrkande 1, 2015/16:2854 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2015/16:3017 av och (båda C). (KD) anför i motion 2014/15:1666 att de små företagens rätt att fortsätta driva och underhålla småskalig vattenkraft måste värnas inom ramen för rimliga krav på miljöförbättrande åtgärder. Det är problematiskt att länsstyrelserna med ena handen ger stöd till landsbygdens näringsidkare och med andra handen kräver miljöförbättrande åtgärder som riskerar att leda till nedläggning av befintliga vattenkraftsanläggningar. Ett tillkännagivande begärs om att länsstyrelsernas olika uppgifter bör samordnas så att uppgifternas syften inte motverkar varandra. I motion 2015/16:553 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör påskynda arbetet med de förslag som har lämnat i syfte att klarlägga de framtida förutsättningarna för småskalig vattenkraft i . m.fl. (SD) föreslår i motion 2015/16:2854 yrkande 5 ett tillkännagivande om att regeringen ska göra en översyn av regler om tillståndsprövning för den småskaliga vattenkraften. I motion 2015/16:1535 av och (båda M) yrkandena 2–4 begärs ett tillkännagivande om att vid tillstånds- prövning för småskalig vattenkraft ska en avvägning göras mellan intresset av klimatsmart elproduktion, bevarandet av kulturvärden, en levande landsbygd och den biologiska mångfalden (yrkande 2). Vidare föreslås ett tillkänna- givande om att innan en länsstyrelse meddelar ett föreläggande om en ny tillståndsprövning för en småskalig vattenverksamhet bör på egen bekostnad göra en preliminär avvägning om att ett föreläggande är miljömässigt motiverat (yrkande 3). Dessutom begärs ett tillkännagivande om att rätten till ersättning enligt den av föreslagna § lagen (1998:811) om införande av ska gälla även småskalig vattenkraft med tillstånd från tiden före införandet av (yrkande 4). (M) föreslår i motionerna 2014/15:303 yrkande 3 och 2015/16:2655 yrkande 3 tillkännagivanden om att regeringen bör ta nödvändiga initiativ för att länsstyrelserna inte ska tvinga småskaliga vattenkraftsutövare att söka nya tillstånd för befintliga och väl fungerande I stället bör länsstyrelserna utöva modern tillsyn för miljöns I motion 2015/16:1973 av och (båda C) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta fram en genomtänkt och rimlig strategi för långsiktig miljöanpassning för den småskaliga vattenkraften (yrkande 1). Vidare föreslås ett tillkännagivande om att den rättsliga regleringen för småskalig vattenkraft bör ändras så att den möjliggör en enkel, kostnadseffektiv och rättssäker process (yrkande 2). Det begärs också ett tillkännagivande om att se över behovet av ekonomiska resurser för miljöanpassningen så att verksamhetsutövare som har fått förelägganden kan få stöd för sin miljöanpassning (yrkande 3). Därutöver föreslås ett tillkänna- givande om att regeringen bör vidta generella åtgärder för att minimera de skador som drabbar enskilda verksamhetsutövare till följd av den praxisändring 2012 som medför att länsstyrelserna kan förelägga dem att ansöka om nytt tillstånd utan hinder av privilegiebrev eller urminnes hävd (yrkande 4). m.fl. (C) föreslår i motion 2015/16:2398 yrkandena 6–8 ett tillkännagivande om att urminnes hävd måste respekteras för befintlig småskalig vattenverksamhet (yrkande 6). Vidare föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska presentera förslag på hur tillståndspliktiga vatten- verksamheter kan omprövas på ett modernt och samhällsekonomiskt effektivt sätt (yrkande 7). Dessutom begärs ett tillkännagivande om att systemet för tillståndsprövning ska utformas så att miljömål, äganderätt, energiproduktion och kulturhistoriska hänsyn förenas på ett hållbart och rättssäkert sätt (yrkande 8). Liknande tillkännagivanden föreslås i motion 2015/16:2360 av (C) yrkandena 1–3. I motion 2015/16:2854 av m.fl. (SD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att införa ett moratorium för tillståndsprövning av befintliga mindre vattenverksamheter till dess att ett nytt regelverk har trätt i kraft. Liknande tillkännagivanden begärs i motionerna 2014/15:995 av och i (båda C) yrkande 1, 2015/16:2360 av (C) yrkande 4, 2015/16:2398 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2015/16:2655 av (M) yrkande 4. m.fl. (C) föreslår i partimotion 2015/16:2371 yrkande 18 ett tillkännagivande om att ägande- och förfoganderätten för småskalig vattenkraft ska förenas med miljökrav som den förnybara elproduktionen värnas. Ett liknande tillkännagivande begärs i motion 2015/16:2398 av m.fl. (C) yrkande 5. I motion 2014/15:950 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska se över möjligheten att hitta en samsyn mellan behovet av insatser för vandrande fisk i sjöar och vattendrag och behovet av en effektivisering av vattenkraften. (M) föreslår i motionerna 2014/15:303 yrkande 2 och 2015/16:2655 yrkande 2 tillkännagivanden om att Havs- och vattenmyndigheten ska få i uppdrag att samla berörda intressenter i en dialog med syfte att få en ökad samsyn kring vattenkraften. Till en sådan dialog bör såväl länsstyrelserna som småskaliga vattenkraftsutövare bjudas in. (L) framhåller i motion 2014/15:27 att vattenkraft kan ha negativa effekter på miljön och den biologiska mångfalden. Vidare behöver miljön förbättras såväl kring befintliga vattenkraftsanläggningar som i vattendrag med skador från tidigare vattenregleringar. Ett tillkännagivande begärs därför om att regeringen ska ta fram ett kunskapsunderlag för att avgöra vilka åtgärder som är möjliga för att minska vattenkraftens skador på miljön och den biologiska mångfalden. Samma motionär anför i motion 2014/15:28 att de älvar som redan skyddas enligt 4 kap. 6 § måste skyddas även i fortsättningen. Därutöver finns ett stort antal orörda vattendrag som inte är skyddade enligt bestämmelsen och där det är angeläget att bevara naturvärden för kommande generationer och skapa en god grund för turismen. Ett tillkännagivande begärs därför om att regeringen ska ta nödvändiga initiativ för att de älvar och andra vattendrag som undantagits från utbyggnad av vattenkraft ska skyddas även framöver. (MP) föreslår i motionerna 2014/15:628 och 2015/16:720 tillkännagivanden om att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag om att upphäva 4 kap. 6 § tredje stycket . Motionären hänvisar till att det i praktiken inte förekommer att det medges undantag när kraftbolagen åberopar bestämmelsen och att det inte är rimligt att Kammarkollegiet och rättsväsendet tvingas lägga resurser på onödiga processer. I motion 2015/16:351 av m.fl. (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att undersöka om det går att producera mer el vid kraftstationen i . Enligt motionärerna ger de pågående klimat- förändringarna större vattenflöden i bl.a. , vilket innebär att det finns möjlighet att producera mer el på ett klimatsmart sätt. Slutligen föreslås i motion 2015/16:2287 av (KD) ett tillkännagivande om att regeringen dels ska ge och i uppdrag att se över konsekvenserna av vattenlagstiftningen inom kulturmiljösektorn, dels ska se över länsstyrelsernas bidragsregler i samband med tillämpningen av den nuvarande vattenlagstiftningen och dels ska vidta åtgärder så att enskilda anläggningsägare inte lider skada av Med vattenverksamhet avses i bl.a. uppförande, ändring, lagning eller utrivning av en anläggning i ett vattenområde (11 kap. 3 §). För att få bedriva vattenverksamhet krävs normalt tillstånd (11 kap. 9 §). Ansökan om tillstånd till vattenverksamhet prövas av mark- och miljödomstolen (11 kap. 9 b §). Regeringen har med stöd av 11 kap. 9 a § meddelat föreskrifter om att vissa vattenverksamheter inte ska vara tillståndspliktiga utan att de ska anmälas till tillsynsmyndigheten () innan de får påbörjas (19 § förordningen [1998:1388] om vattenverksamhet m.m.). I samband med mark- och miljödomstolens tillståndsprövning görs en bedömning av bl.a. skador på fisket. Om den som ska bedriva vattenverksamheten kan skada fisket är denne enligt 8 § skyldig att utan ersättning vidta åtgärder och för framtiden underhålla behövliga anordningar för fiskens framkomst eller fiskets bestånd, släppa fram vatten för ändamålet samt iaktta de villkor och förelägganden i övrigt som på grund av verksamheten kan behövas till skydd för fisket i det vatten som berörs av vattenverksamheten eller i ett angränsande vattenområde. Ett alternativ till villkor eller förelägganden kan vara särskilda fiskeavgifter. Kraven på åtgärder är således lagreglerade och kan dessutom göras gällande i samband med omprövningar av tidigare meddelade tillstånd enligt 24 kap. 5 § . Omprövning kan begäras av verksamhetsutövaren eller staten enligt 7 och 8 §§ samma kapitel; exempelvis kan en länsstyrelse begära en omprövning av villkoren i ett tillstånd. Enligt 4 kap. 6 § första och andra stycket får vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål inte utföras i vissa angivna älvar, älvsträckor och andra vattendrag. Enligt tredje stycket gäller första och andra stycket inte vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Lagstiftarens syfte med 4 kap. 6 § och dess föregångare i 3 kap. 6 § lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. var inte att införa ett absolut förbud mot ny vattenkraftverksutbyggnad eller mot åtgärder hänförliga till redan befintlig vattenkraftverksutbyggnad. Tanken var att sådana åtgärder som huvudregel skulle vara förbjudna men att åtgärder med endast obetydlig miljöpåverkan skulle undantas förbudet och således även fortsättningsvis kunna tillåtas (prop. 1985/86:3 s. 110). Ett exempel på ny utbyggnad som enligt förarbetena kunde aktualisera undantaget var uppförandet av minikraftverk på en plats där det redan fanns en anläggning som påverkade vattendraget. Vidare angavs beträffande redan befintlig vatten- kraftsutbyggnad att undantaget kunde aktualiseras för smärre åtgärder som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan, t.ex. ersättningsbyggnader till ett befintligt kraftverk, ombyggnader och effektiviseringar. Havs- och vattenmyndigheten har bl.a. i uppdrag att arbeta med bevarande, restaurering och hållbar användning av sjöar, hav och vattendrag. Myndigheten deltar i tillståndsprövningar av dammar och vattenkraftverk för att bevaka vattenanknutna naturvärden. Havs- och vattenmyndigheten vägleder även tillsynsmyndigheterna i dessa frågor och utfärdade en tillsynsvägledning kring urminnes hävd, privilegiebrev och vattenkraftverk. I vägledningen anges bl.a. följande. Frågan om urminnes hävd och privilegiebrev kopplat till dammar och vattenkraftverk är ständigt aktuell. Det finns ett stort antal dammar som har sitt ursprung och där det bedrivits t.ex. kvarn- eller sågverksamhet. Vid vissa av dessa dammar har ägarna sedan byggt om anläggningen, vanligtvis första hälft, för att istället producera el. I samband med ombyggnaden har inte alla ansökt om tillstånd enligt den lagstiftning som gällde då. De finns därför ett stort antal vattenkraftverk som inte har genomgått en rättslig process enligt den äldre vattenlagen (1919), vattenlagen (1984) eller (1999). Inte sällan hänvisar verksamhetsutövarna till att de har en rätt enligt kungliga privilegier eller enligt urminnes hävd på grund av att de har nyttjat vattnet i generationer och att de därför inte behöver ett tillstånd enligt . uttalade Mark- och i tre överklagade tillsynsärenden […] generellt att: ”En rätt enligt privilegiebrev utgör en särskild rättighet att förfoga över vattnet men kan inte jämställas med ett tillstånd enligt .” Vidare menade domstolen att: ”Bestämmelser och villkor för driften och skötseln av det år X etablerade kraftverket vid NN saknas eftersom någon prövning då inte gjordes. Detta försvårar möjligheter att uppfylla sin skyldighet enligt 26 kap. 1 § att genom tillsyn säkerställa syftet med och föreskrifter som har meddelats med stöd av balken.” För att komma till rätta med detta ansåg domstolen att tillsynsmyndigheten borde förelägga, med stöd av 26 kap 9 § , vattenkraftsägaren om att ansöka om ett tillstånd. Efter dessa domar har flera länsstyrelser förelagt vattenkraftsägare om att ansöka om tillstånd. Gemensamt för dessa vattenkraftverk är att de åberopar urminnes hävd och/eller privilegiebrev för sin drift. Länsstyrelsernas beslut har i många fall överklagats till mark- och miljödomstolarna, som i flera fall har avslagit överklagandena och fastställt länsstyrelsernas beslut. Några enstaka ärenden har prövats av Mark- och som då fastställt mark- och miljödomstolarnas domar. Ett flertal av de överklagade tillsynsbesluten har inte beviljats prövningstillstånd hos Mark- och . Havs- och vattenmyndigheten menar mot bakgrund av ovanstående att tillsynsmyndigheten har stöd i lag och rättspraxis för att förelägga om tillståndsprövning för vattenkraftverk eller dammanläggningar som byggts eller byggts om efter 1882 utan föregående tillståndsprövning. har bl.a. haft i uppdrag att se över reglerna om vattenverksamhet i och lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, den s.k. restvattenlagen. Utredningen har redovisat delbetänkandena 4 kap. 6 § (SOU 2012:89) och Ny tid ny prövning – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2013:69) samt slutbetänkandet I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35).