bet · H301AU7 · 2016-03-17 00:00:00 — I motion 2015/16:1991 av m.fl. förklarar att partiet vill stärka medlingens roll och skapa en proportionalitet i sympatiåtgärder på arbetsmarknaden. Syftet är att skapa en bättre ordning på arbetsmarknaden. Partiet anser att parterna inte bör få använda sig av arbetsrättsliga konfliktåtgärder utan att först söka medling vid eller, om parterna är eniga, den oberoende part som parterna enats om (yrkande 11). Partiet vill också se över lagstiftningen om sympatiåtgärder på arbetsmarknaden för att skapa en ökad proportionalitet mellan aktörerna och för att förhindra att samhällsviktiga funktioner används i konflikter (yrkande 12). i (M) anser i motion 2015/16:2298 av att det vore bra om parterna självmant kunde komma överens om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder. Eftersom det inte alltid är möjligt anser motionären att det kan finnas anledning för regeringen att överväga lagstiftning. Lagstiftningen ska vidtas i syfte att modernisera spelreglerna och stävja missbruk av konfliktvapnet på arbetsmarknaden. Utskottet har regelbundet behövt ta ställning till yrkanden om behovet av att se över systemet med stridsåtgärder på svensk arbetsmarknad. En grundlig bakgrund till de rättsliga förutsättningarna och proportionalitetsprincipens karaktär presenterades av utskottet i betänkande 2008/09:AU7 (s. 20 f.). Utskottet anser att den bakgrundsbeskrivningen är relevant i sammanhanget. Utskottet vill framhålla att utgångspunkten är att den svenska arbetsmarknadsmodellen ska skapa goda förutsättningar för trygghet, utveckling, tillväxt och konkurrenskraft. Utskottet anser att modellen har visat sig fungera väl just för att skapa dessa förutsättningar. Det beror inte minst på att modellen har visat sig kunna utvecklas för att anpassa sig till rådande förhållanden. Utskottet kan vidare konstatera att den svenska arbetsmarknadsmodellen har skapat förutsättningar för ett relativt lugn på arbetsmarknaden. Utskottet noterar att i sin rapport om avtalsrörelsen och lönebildningen 2015 redovisade att under det året förlorade på grund av stridsåtgärder. Det är den lägsta siffran sedan inrättades 2000. Även om det inte var ett förhandlingsintensivt år på riksnivå anser utskottet att det skickar tydliga signaler om stabiliteten på den svenska arbetsmarknaden som det gällande regelverket bidrar till att upprätthålla. Av Medlingsinstitutets rapport framgår vidare bl.a. att vid en jämförelse med de nordiska länderna hade minst antal förlorade arbetsdagar –2014. generaldirektör redogjorde för rapporten och myndighetens arbete vid ett utskottssammanträde . Utskottet kan inte se att det finns behov av att rikta något krav till regeringen på att vidta åtgärder på området i linje med vad som föreslås i motionsyrkandena, som därför avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om integritetsskydd i arbetslivet. Jämför reservationerna 23 (M) och 24 (V). Utredningen om integritetsskydd i arbetslivet lämnade betänkandet Integritetsskydd i arbetslivet (SOU 2009:44). I betänkandet föreslås att en ny lag införs till skydd för den personliga integriteten. Förslaget innebär bl.a. ett förbud för en arbetsgivare att utan lagstöd begära att en arbetssökande ska visa upp ett belastningsregisterutdrag eller ett utdrag ur misstankeregistret. En arbetsgivare ska inte heller utan lagstöd få begära att en arbetstagare uppvisar ett utdrag från register som förs hos om utdraget innehåller uppgifter för vilka sekretess gäller hos arbetsgivare. Betänkandet har remissbehandlats. gavs en särskild utredare uppdraget att bl.a. kartlägga av vilka skäl arbetsgivare, utan uttryckligt författningsstöd, begär att arbetssökande visar upp utdrag ur belastningsregistret och vilken betydelse sådana utdrag tillmäts i anställningsprocessen (dir. 2013:56). Utredaren har också analyserat vilka åtgärder som krävs för att säkerställa att arbetsgivare inte utan författningsstöd begär att arbetssökande och arbetstagare visar upp utdrag ur belastningsregistret. Betänkandet Registerutdrag i arbetslivet (SOU 2014:48) redovisades . Utredaren föreslår att det ska vara förbjudet för arbetsgivare att utan författningsstöd begära att en arbetssökande ska visa upp eller överlämna ett utdrag ur belastningsregistret. Förslaget har remitterats och bereds inom . framhåller i motion 2015/16:2307 av m.fl. att utvecklingen där allt fler arbetsgivare begär utdrag ur belastningsregistret alternativt kräver att den arbetssökande själv ska begära ut informationen och bifoga den med sin ansökan innebär större svårigheter för många som tidigare begått brott att få jobb. Enligt partiet undergräver detta grundläggande rättsliga principer och är långt ifrån en garanti för att förhindra anställning av personer som är olämpliga för en anställning. Med hänvisning till betänkandet Registerutdrag i arbetslivet vill skyndsamt se förslag om att begränsa arbetsgivarnas möjlighet att utan författningsstöd begära utdrag av belastningsregistret inför anställning (yrkande 8). I motion 2015/16:34 av m.fl. framhåller utredningarna Integritetsskydd i arbetslivet (SOU 2009:44) och Registerutdrag i arbetslivet (SOU 2014:48). Partiet ser överlag positivt på de förslag som presenterats i utredningarna. Förslagen skulle, om de blev verklighet, bidra till att stärka skyddet för den personliga integriteten i arbetslivet. Partiet anser att det är dags att regeringen går vidare med utredningarnas förslag och vill därför att regeringen återkommer till med förslag som tar sin utgångspunkt i nämnda utredningar (yrkande 8). I motion 2015/16:1011 av (S) anförs att det är angeläget att begränsa arbetsgivares möjlighet att begära utdrag ur brottsregistret vid nyanställningar. Motionärerna i detta avsnitt framhåller vikten av den personliga integriteten i arbetslivet på olika sätt. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det instämmer i motionärernas utgångspunkt, nämligen att det är av stor vikt att värna alla arbetstagares personliga integritet. Som den svagare parten i ett anställningsförhållande eller redan vid ett ansökningsförfarande är det centralt att arbetstagare har ett väl avvägt regelverk med en god skyddsnivå att falla tillbaka på. Utskottet vill dock betona att frågan om och hur man bör reglera skyddet för den personliga integriteten är komplicerad. Den innebär bl.a. en svår balansakt mellan olika intressen. I den ena vågskålen måste läggas vikten av att arbetstagare och arbetssökande just tillförsäkras ett bra skydd. I den andra vågskålen är det nödvändigt att fylla på med vikten av att arbetsgivare måste få utrymme att utöva den kontroll som deras ansvar för säkerheten och effektiviteten på arbetsplatsen kräver. En arbetsgivare måste också kunna leda och fördela arbetet. Utskottet uppmärksammar vidare att den personliga integriteten i arbetslivet inte är helt utan regleringar. Som exempel kan nämnas att den ovannämnda Utredningen om integritetsskydd i arbetslivet (SOU 2009:44) bl.a. slår fast att personuppgiftslagen (1998:204) tillhandahåller ett förhållandevis gott skydd för den personliga integriteten på arbetslivets område. När det särskilt gäller frågan som tar upp om arbetsgivare som ställer krav på att arbetstagare eller arbetssökande ska visa upp registerutdrag instämmer utskottet i att detta kan innebära nackdelar i olika avseenden. Utskottet konstaterar dock att en särskild utredare relativt har gjort en kartläggning på området och presenterat ett förslag om en ny lag om registerkontroll i arbetslivet (SOU 2014:48). Utskottet vill inte förekomma regeringens beredning av utredningens förslag. Därmed finner utskottet inget behov av att vidta åtgärder med anledning av de framställda motionsyrkandena, som därför avstyrks. Det arbetsrättsliga regelverket, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2368 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2015/16:340 av (S), 2015/16:1050 av (M) yrkande 3, 2015/16:1128 av Boriana (M), 2015/16:1202 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2, 2015/16:1426 av (S), 2015/16:1909 av (M), 2015/16:2582 av Finn och (båda M) yrkande 1 och 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 38. kan bli ett mer dynamiskt, miljövänligt och sammanhållet land. Stora, statliga och stelbenta strukturer kan ersättas av en ekonomi där nya företag och jobb växer fram underifrån. Förutsättningarna för denna jobbtillväxt ser olika ut för olika människor och på olika orter. Därför ska inte politiken och ekonomin centralstyras från eller utan vårdas och ges näring lokalt. vill se ett samhälle som håller ihop – inte genom att pressa in alla människor och orter i samma mall utan genom att vi låter människor söka sin egen lycka, utvecklas efter eget huvud och nå sin egen fulla potential. När nya jobb skapas, läggs grunden för ett minskat utanförskap och mer skatteintäkter som kan användas till vård av våra äldre och skolgång till våra barn. En förutsättning för jobbtillväxt och ett samhälle som håller ihop är en bättre fungerande arbetsmarknad. vill öka såväl flexibiliteten som tryggheten på svensk arbetsmarknad. Det finns en rad arbetsrättsliga regleringar som bör ses över för att skapa en bättre fungerande arbetsmarknad, såsom turordningsreglerna, proportionalitetsprincipen och företrädesrätten. Jag anser, med tillstyrkande av motion 2015/16:2368 (C) yrkande 2, att regeringen bör ta initiativ till en översyn av lagar och regler på arbetsmarknaden i syfte att sänka trösklarna samt öka flexibiliteten och tryggheten på arbetsmarknaden. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förstajobbetanställning, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2277 av m.fl. (M) yrkande 12, 2015/16:2445 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2015/16:3241 av m.fl. (M) yrkande 41. För att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för unga och nyanlända vill vi att en ny anställningsform införs i anställningsskyddslagen, s.k. förstajobbetanställning. Anställningen ska vara tidsbegränsad och innehålla vissa utbildningsinslag där arbetsgivaren och arbetstagaren kommer överens om vad utbildningsinnehållet ska bestå av. Arbetsförmedlingen och den kommunala vuxenutbildningen bör ges i uppdrag att ansvara för stödstrukturer av utbildningsinnehållet. Kollektivavtal ska inte krävas för de arbetsgivare som väljer att anställa medarbetare genom förstajobbetanställning. Vi anser, med tillstyrkande av motionerna 2015/16:2277 (M) yrkande 12, 2015/16:2445 (M) yrkande 9 och 2015/16:3241 (M) yrkande 41, att regeringen bör vidta åtgärder för att införa förstajobbetanställning som en ny anställningsform i anställningsskyddslagen för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för unga och nyanlända. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Provanställning m.m., punkt 3 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (M), (L), (KD) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2277 av m.fl. (M) yrkande 11, 2015/16:2508 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3 och 2015/16:3241 av m.fl. (M) yrkande 43 och 2015/16:2690 av (KD) yrkande 2. Vi anser att tillsvidareanställningar är grunden på svensk arbetsmarknad. De har utgjort en övervägande majoritet av alla anställningar på arbetsmarknaden. För grupper som står inför att träda in på arbetsmarknaden är visstidsanställningar dock ett viktigt komplement och en bro in i arbetslivet. Med hänsyn till de svårigheter som fortfarande finns för unga och utrikes födda att etablera sig på arbetsmarknaden är det angeläget att fortsätta sänka trösklarna. Vi tror att fler arbetsgivare skulle våga öppna dörren om provanställningen förlängdes från . Vi anser, med tillstyrkande av motionerna 2015/16:2277 (M) yrkande 11, 2015/16:2508 (M, C, FP, KD) yrkande 3 och 2015/16:3241 (M) yrkande 43, att regeringen bör återkomma med förslag om att förlänga tiden för provanställning i anställningsskyddslagen från . Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bemanningsdirektivet och uthyrningslagen m.m., punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:124 av m.fl. (V) yrkandena 6, 7, 9 och 10 samt 2015/16:348 av (S). En tydlig och effektiv reglering behövs både för att skapa rimlig anställningstrygghet för anställda i företag som anlitar eller avser att anlita inhyrda från bemanningsföretag och för att anställda i uthyrningsföretag ska omfattas av rimliga villkor. Uthyrda arbetstagare är i en utsatt position, och det finns därför behov av ett särskilt skydd för dessa. Det gäller inte minst för de arbetstagare som är både uthyrda och utstationerade från annat land. menar att arbetsgivare i första hand måste se till att ha en tillräcklig bemanning för att kunna hantera variationer i produktionstakten och täcka upp för sjukdomsfall och ledigheter. Införandet av allmän visstidsanställning och bemanningsföretagens insteg på arbetsmarknaden har bidragit till en utveckling i rakt motsatt riktning. Såväl visstidsanställningar som inhyrning används inte bara för att täcka upp tillfälliga arbetstoppar eller för att få ett avgränsat uppdrag utfört, utan i allt högre utsträckning för att täcka personalbehov som är permanenta. Hot om att ersätta fast anställd personal med inhyrd arbetskraft har också kommit att bli ett maktmedel i arbetsgivarnas händer. Därför behövs en tydligare reglering av bemanningsverksamheten som värnar anställningsskyddet och kollektivavtalen samt garanterar likabehandling av inhyrda. Regeringen bör därför ta initiativ till följande åtgärder: • Inför ett lagtillägg om att det inte är tillåtet att använda inhyrning för att tillgodose permanenta arbetskraftsbehov. • bör verka för en ändring av bemanningsdirektivet så att medlemsstaterna själva kan besluta huruvida bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden. • Förstärk den fackliga vetorätten i medbestämmandelagen dels så att fackliga organisationer får rätt att använda vetorätten även om arbetsgivaren brustit i sin förhandlingsskyldighet enligt 38 §, dels så att avsaknad av kollektivavtal i sig är tillräckligt för facklig vetorätt mot inhyrning. • Lägg till en bestämmelse i uthyrningslagen som ger arbetstagare och avtalsslutande fackförbund rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagets affärsavtal. • Se över lagstiftningen för att begränsa bemanningsföretag från att hyra ut personal till ett annat bolag i samma koncern. Det jag har anfört ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det innebär att motionerna 2015/16:124 (V) yrkandena 6, 7, 9 och 10 och 2015/16:348 (S) tillstyrks. Företrädesrätt till återanställning, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:124 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 8 samt 2015/16:461 av och (båda S) och 2015/16:2934 av (M). Företrädesrätten till återanställning är en viktig regel för att upprätthålla tillsvidareanställning som norm. Utan företrädesrätten förlorar också turordningsreglerna vid uppsägning sin funktion. Arbetsgivaren definierar med nuvarande praxis när det råder arbetsbrist och därmed också grunden för uppsägning. Företrädesrätten motverkar att oseriösa arbetsgivare godtyckligt säger upp personal enbart för att kunna ersätta dem med andra. Kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning innebär att det krävs sammanlagt tolv månaders anställning . Givet de allt fler korta visstidsanställningar som framför allt unga hänvisas till innebär denna tidsgräns att stora grupper ställs utanför det skydd som företrädesrätten medför. Företrädesrätten gäller efter anställningens upphörande. Om företrädesrätten ska ge ett tillräckligt skydd mot godtyckliga uppsägningar måste den förlängas. Regeringen bör återkomma med förslag så att kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning kortas och inträder efter sammanlagt sex månaders anställning och så att tiden under vilken företrädesrätten till återanställning gäller förlängs efter anställningens upphörande. Vidare förväntar sig att den nuvarande regeringen, i likhet med vad Socialdemokraterna har motionerat om, agerar för att täppa till den lucka i anställningsskyddslagen som innebär att företrädesrätten kan åsidosättas genom att ett företag säger upp arbetstagare för att sedan hyra in personal från bemanningsföretag för samma arbetsuppgifter. Arbetstagare ska inte behöva leva i otrygghet i väntan på nya fall som eventuellt kan leda till en prejudicerande dom i Arbetsdomstolen. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag på en tydlig skrivning i anställningsskyddslagen där det uttryckligen framgår att det inte är tillåtet att hyra in arbetstagare från bemanningsföretag när det finns tidigare anställda som har företrädesrätt till återanställning. Det jag har anfört ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det innebär att motion 2015/16:124 (V) yrkandena 3 och 8 tillstyrks. Utstationering av arbetstagare och socialt protokoll m.m., punkt 6 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (M), (L), (KD) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2507 av m.fl. (M, C, FP, KD) och 2015/16:378 av m.fl. (V) yrkandena 5–8. Alliansen står bakom den svenska modellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler, och anser att den fungerar bra och bör värnas. anser vi att bör bejaka en öppnare arbetsmarknad, både inom unionen och i förhållande till övriga världen. Inte minst med tanke på den åldrande befolkningen kommer länder att vara i behov av att människor från andra länder vill arbeta i unionens medlemsländer. Arbetstagarnas och företagens rörlighet över gränserna skapar möjligheter för många, såväl människor som företag, att utvecklas. Studier visar att arbetskraftens rörlighet mellan medlemsländerna haft betydande positiva effekter för tillväxten såväl i mottagande medlemsländer som i ursprungsländerna. Den fria rörligheten har stor betydelse för att få fler EU-medborgare i arbete. Den är tillväxtfrämjande, och att den utnyttjas förbättrar förutsättningarna för EU att vända den ekonomiska krisen. För är det särskilt viktigt att värna öppenhet länder emellan – en exportberoende ekonomi har inte råd att bygga murar mot andra länder. Vi har också tidigare kunnat konstatera att farhågorna om social dumpning och s.k. social turism i samband med EU:s utvidgningar –2007 visade sig vara felaktiga. Regeringen har i olika sammanhang slagit fast att en omförhandling av utstationeringsdirektivet är en prioriterad fråga i EU-arbetet, detta med motivet att säkerställa goda arbetsvillkor för utstationerade arbetstagare. Men ett sådant skydd finns redan i utstationeringslagen som innehåller regler som säkerställer ett extra skydd för utstationerade arbetstagare i utöver det skydd som de har med sig hemifrån. Att prioritera en omförhandling av utstationeringsdirektivet anser vi, till skillnad från utskottet och regeringen, vara fel väg att gå. Ett stort antal EU-länder har arbetsmarknadsmodeller som väsentligt skiljer sig från vår, och har andra intressen än våra. Att öppna utstationeringsdirektivet riskerar att leda till försämringar för vår del. Vill man förbättra utstationerade arbetstagares villkor är det bättre att skärpa tillämpning och kontroll av de nuvarande reglerna, både på EU-nivå och nationell nivå. Vi anser att prioriteringen nu måste vara att få tillämpningsdirektivets nya regler på plats, dock med de anpassningar till svenska förhållanden som är möjliga enligt direktivet. I då EU brottas med en hög arbetslöshet och tilltagande konkurrens från andra regioner borde regeringen fokusera på hur fler jobb ska skapas och hur EU kan förbättra sin konkurrenskraft, i stället för att riskera den svenska arbetsmarknadsmodellen och vidta åtgärder som riskerar att försämra rörligheten i EU. Vi anser, med tillstyrkande av motion 2015/16:2507 (M, C, FP, KD), att regeringen bör vidta åtgärder för att värna den fria rörligheten inom EU i enlighet med vad som anförts ovan. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utstationering av arbetstagare och socialt protokoll m.m., punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:378 av m.fl. (V) yrkandena 6–8 och 2015/16:378 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2015/16:2507 av m.fl. (M, C, FP, KD). välkomnar regeringens arbete för att få till stånd en revidering av utstationeringsdirektivet. Regeringen har bedrivit ett bra och kraftfullt påverkansarbete gentemot kommissionen, och det preliminära resultat som presenterades av kommissionen var bättre än väntat avseende flera frågor som är viktiga för den svenska arbetsmarknadens funktionssätt. Det finns dock skäl att framhålla att förslaget inte är tillräckligt utan en del fundamentala problem kvarstår. Som bl.a. påpekat når förslaget inte upp till lika lön för lika arbete på samma ort eftersom bl.a. flera sorters kollektivavtal exkluderas. Förslaget löser inte heller problemen med kedjor av underleverantörer och möjligheten för arbetstagarorganisationer att föra kollektiva förhandlingar för utstationerade arbetstagare. Den tid som gäller innan stipulerade lönevillkor måste bli desamma för utstationerade arbetare anges , vilket betyder att en majoritet av utstationerade arbetare i EU-systemet kommer att få svårt att göra sina rättigheter gällande. Oklarheter runt förhållandet mellan EU-rättsliga konfliktregler på arbetsmarknaden och andra internationella konventionsåtaganden om fri strejkrätt kommer också att finnas kvar. För att lösa de problem som kvarstår krävs egentligen att sociala och fackliga rättigheter får "grundlagsstatus". anser att regeringen behöver ha ett tydligare uttalat mål om att få till ett socialt protokoll. Annars riskerar ambitionen att ”” få till ett socialt protokoll att få betydelsen att frågan i praktiken inte kommer att bli aktuell. Det är viktigt att det faktum att förslaget som kommissionen har lagt fram om en revidering av utstationeringsdirektivet är bättre än väntat, inte leder till att den svenska positionen präglas av nöjdhet mot EU-systemet på det här området. bör därför kräva att EU i sitt fördrag ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll, som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen. Med andra ord bör regeringen ta initiativ för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen. anser vidare att ska kräva juridiskt bindande garantier för den svenska kollektivavtalsmodellen på EU-nivå. De skrivningar som presenterades från kommissionen är positiva från svenskt perspektiv, särskilt i förhållande till hur förslaget inledningsvis såg ut att bli, men utgör inte någon allmän garanti. Dels är processen i denna omgång långt ifrån färdig, dels hamnar den svenska kollektivavtalsmodellen ofta i kläm och det blir nya uppförsbackar att klättra också för en regering som i grunden stöder den svenska modellen. Det löfte som gavs i samband med EU-inträde om att den svenska arbetsmarknadsmodellen inte skulle påverkas av medlemskapet måste ges juridiskt bindande status.