bet · H301NU17 · 2016-04-15 00:00:00 — Utskottet hänvisar till det gällande statliga budgetsystemet och anser därutöver när det gäller bygdeavgifter att bör avvakta regeringens kommande proposition om prövning av vattenverksamheter. Jämför reservationerna 2 (SD), 3 (C) och 4 (V). Enligt vad som sägs i motion 2015/16:1895 av (M) får kommuner och bygder där vattenkraften byggts ut enbart ca i s.k. bygdemedel, som statskassan inkasserar nästan enbart i fastighetsbeskattning på vattenkraften. Motionären menar att dagens system där värdeströmmarna går till för att sedan till viss del återföras i form av s.k. regionalpolitiskt stöd felaktigt bidrar till synen att vattenkraftskommunerna är bidragsmottagare. Återbäring däremot, menar motionären, är ett bevis på det värdeskapande som sker i vattenkraftskommunerna. I motion 2015/16:1898 av (M) förordas ett tillkännagivande om att regeringen ska se över möjligheterna att införa en fastighetsskatt på vindkraftsanläggningar. Därmed skulle det enligt motionären skapas ett uthålligt system för lokal utveckling, vilket även skulle underlätta lokal acceptans för vindkraft. Motionären påtalar också att det finns starka krafter från berörda bygder och kommuner som efterfrågar detta. I kommittémotion 2015/16:2854 av m.fl. (SD) konstateras att det finns en lagreglerad bygdepeng som ersätter de bygder som påverkats av utbyggnaden av vattenkraft. När det gäller vindkraft finns ingen motsvarande lagreglerad peng utan det sker på frivillig basis runt om i landet, vilket har lett till att det finns en mängd olika lokala varianter på bygdepeng vid vindkraftsetableringar. För att skapa en starkare rättvisa mellan olika bygder vid en vindkraftsetablering föreslår motionärerna att bygdemedel för vindkraften ska hanteras på samma sätt som för vattenkraften och framöver regleras i lag (yrkande 19). I partimotion 2015/16:2369 av m.fl. (C) yrkande 22 förordas att tillkännager för regeringen att den ska utreda hur intäkterna från fastighetsskatten för industriella och elproducerande fastigheter kan regionaliseras. Motionärerna vill genom att fler delar av den statliga fastighetsskatten regionaliseras stärka den regionala beslutsnivån och regionernas möjligheter att föra en tillväxtfrämjande politik utifrån sina egna förutsättningar. I motion 2015/16:3136 av Per Åsling (C) förordas att regeringen ska tillsätta en utredning för att utforma ett långsiktigt system där landets berörda kommuner/regioner får behålla en rättmätig del av vind- och vattenkraftens värden. Motionären påtalar att svenska kommuner och bygder i jämförelse med sina motsvarigheter i får en mycket begränsad kompensation för de omfattande ingrepp i miljön som utbyggnaden av vattenkraften har inneburit. Lokalt stannar endast de s.k. bygdemedlen, ca för hela landet. Detta kan jämföras med fastighetsskatten för vindkraftsanläggningar som uppgår till , pengar som uteslutande går till staten. Utskottet har vid upprepade tillfällen behandlat olika motioner om återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa naturresurser, (bet. 2014/15:NU7). Utskottet avstyrkte då, liksom vid tidigare behandlingar, motionerna med motiveringen att nuvarande principer för statens budgethantering ska gälla även fortsättningsvis, dvs. att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Om sådana kopplingar skulle införas skulle korrigeringar behöva göras till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter, vilket sammantaget skulle leda till en svårgenomtränglig budgethantering. I fråga om bygdemedel noterade utskottet att sammanställde remissyttranden över slutbetänkandet från , som föreslagit att bestämmelserna om bygdeavgift ska upphävas. Utskottet noterade att flera remissinstanser motsatt sig detta förslag och uttalade att det avsåg att följa detta arbete. Avvikande uppfattningar redovisades i två reservationer (C, V). Liknande motionsyrkanden har även avstyrkts av skatteutskottet (bet. 2012/13:SkU17) som delade näringsutskottets bedömning. Bygdemedel regleras i 6 kap. lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Av 1 § framgår att den som har tillstånd till vattenverksamhet ska betala en årlig bygdeavgift som bestäms av mark- och miljödomstolen om verksamheten innebär drift av ett vattenkraftverk, en vattenreglering, vattenöverledning (för något annat ändamål än kraftändamål) eller ytvattentäkt. Bygdeavgiften ska användas dels för att förebygga eller minska sådana skador av vattenverksamheten eller anläggningar för denna som inte har ersatts enligt 31 kap. och för att gottgöra sådana skador (dvs. skador för enskilda), dels för att tillgodose allmänna ändamål för den bygd som berörs av vattenverksamheten eller anläggningar för denna. Närmare föreskrifter om dispositionen av bygdeavgifter återfinns i förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter. Den som lider skada av verksamheten får ansöka hos den berörda om bidrag ur avgiftsmedlen om ersättning för skadan inte har bestämts av miljödomstolen. Sedan medel i mån av behov har avsatts för sådana bidrag ska resterande avgiftsmedel enligt 6 kap. 8 § användas för lån eller bidrag till investeringar för ändamål som främjar näringsliv eller service i bygden eller annars är till nytta för denna. överlämnade sitt slutbetänkande I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35, särskild utredare hovrättsrådet ) till dåvarande miljöminister . Utredningen föreslog bl.a. att lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skulle upphöra att gälla , och därmed skulle bestämmelserna om bygdeavgifter upphävas. I utredningen konstateras att bygdeavgifterna nästan helt används till ändamål som inte har någon koppling till skadan i vattenmiljön som vattenverksamheten orsakar. I stället används pengarna t.ex. till bygdegårdar och samlingsgårdar (upprustning och anpassning av byggnaderna för energieffektivisering), investeringar för tillgänglighet, turistnäringen och delfinansiering av bredbandsutbyggnad. Utredningen har remissbehandlats och totalt har ca 170 remissyttranden inkommit från en rad olika instanser. Förslagen bereds i . överlämnade sitt betänkande Prissatt vatten? (SOU 2010:17) till dåvarande miljöminister . I betänkandet redovisades olika typer av skade- och kompensationsavgifter, däribland s.k. bygdeavgifter. Utredningen föreslog att användningsområdet för bygdeavgifter borde ändras så att det i första hand avser investeringar för ändamål som främjar en god vattenmiljö. Enligt uppföljningsrapporten i rinnande vatten och vattenkraft – En uppföljning (2011/12:RFR1) från miljö- och jordbruksutskottet har remissinstanserna varit negativa till förslaget om att ändra inriktningen på bygdeavgifternas användning. I regleringsbrev framgår att myndigheten har fått i uppdrag att ta fram en sammanställning av redovisningarna från länsstyrelserna om inbetalade belopp för bygdeavgifter enligt förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter respektive 2014, och beslutad användning för dessa avgifter uppdelat på belopp avsatta till användningen enligt 4 § i förordningen samt på belopp till allmänna ändamål. Sammanställningen ska enligt uppdraget även innefatta länsstyrelsernas beskrivningar av resultaten av de insatser som medlen för allmänna ändamål har använts till. överlämnade sin slutrapport till . Av rapporten framgår bl.a. att bygdeavgifterna till största del gick till området ”allmänna ändamål” och att de därmed ges till ett brett spektrum av investeringar och åtgärder. Vidare framgår att länsstyrelserna uppger att bygdeavgiftsmedlen är betydelsefulla för bygderna, särskilt för inlands- och fjällkommuner samt för rennäringen. Därtill konstateras att det kan vara svårt att hitta andra medel för den typ av insatser som bygdeavgiftsmedlen kan ges till. Medlen bidrar till att utveckla näringslivet och en levande landsbygd, vilket kommer näringslivet, de boende, inflyttare och besökare till nytta. konstaterar att medlen därmed går till insatser för det civila samhället för en levande landsbygd, vilket är i enlighet med mål för den regionala tillväxtpolitiken, dvs. utvecklingskraft i alla delar av landet. Vidare uppvisar många projekt enligt länsstyrelserna positiva samhällseffekter och de främjar olika insatser inom det civila samhället som resulterar i förbättrade livsmiljöer för boende och inflyttade eller stärker förutsättningarna för näringslivet. Som framgår av det föregående avsnittet har utskottet återkommande avstyrkt motioner med förslag om återföring av medel från vatten- och vindkraft. Utskottet, som konstaterar att de aktuella motionerna ligger i linje med dessa tidigare förslag, ser ingen anledning att ompröva tidigare bedömningar och vill därför påminna om vad det sagt om att de nuvarande principerna för statens budgethantering ska gälla, dvs. att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Det är fortfarande utskottets uppfattning att införandet av sådana kopplingar skulle kräva korrigeringar till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter. Detta skulle enligt utskottet sammantaget leda till en svårgenomtränglig budgethantering. När det gäller bygdemedel noterade utskottet (bet. 2014/15:NU7) att flera remissinstanser motsatt sig förslag (SOU 2014:35) om att bestämmelserna om bygdeavgiften ska upphävas. Remissförslagen höll då på att sammanställas i . Utskottet noterar att regeringen enligt propositionsförteckningen avser att överlämna en proposition till om prövning av vattenverksamheter där den förväntas ta ställning till förslag. kommer då att få möjlighet att återkomma i frågan och utskottet ser därför liksom inte något skäl att uttala sig i frågan. Med det sagda avstyrks samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om humankapital och jämställdhet med hänvisning till pågående utredningar och insatser. Jämför reservation 5 (M) och särskilt yttrande 2 (C). I kommittémotion 2015/16:2454 av m.fl. (M) yrkande 9 betonas betydelsen av insatser på många politikområden för att målet med den regionala tillväxtpolitiken ska kunna nås. Motionärerna presenterar en rad olika förslag och framhåller bl.a. betydelsen av humankapital. En region som tillvaratar människors möjligheter kommer enligt motionärerna att vara en attraktiv region som genererar förnyelse och utveckling och därigenom också tillväxt. Motionärerna menar vidare att även jämställdheten kommer att stärkas genom att humankapitalet tas till vara. Jämställdhet i det regionala tillväxtarbetet Av budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 19) framgår att regeringens mål för jämställd regional tillväxt är att kvinnor och män ska ha samma förutsättningar att nå inflytande i det regionala tillväxtarbetet och få tillgång till tillväxtresurser. Den förra regeringen beslutade om en handlingsplan för en jämställd regional tillväxt –2014, inklusive regionala handlingsplaner. Av regeringens resultatredovisning i budgetpropositionen framgår att arbetet med handlingsplanerna har resulterat i kunskapsutveckling, stärkt samverkan och ett ökat fokus på jämställdhet i planeringen och genomförandet av program och projekt inom det regionala tillväxtarbetet. –2015 pågick programmet Resurscentrum för kvinnor. Syftet med programmet är att synliggöra kvinnors villkor och öka kvinnors inflytande i det regionala tillväxtarbetet. Sammanlagt har i verksamhetsbidrag beviljats till 36 resurscentrum i 20 av 21 län. Av regeringens resultatredovisning framgår att en delredovisning visar på stora variationer i de olika resurscentrumens målsättningar, aktiviteter och organisationsformer och därmed också möjligheten att nå resultat och påverka det regionala tillväxtarbetet enligt programmets mål. Av en tidigare resultatredovisning (prop. 2014/15:1 utg.omr. 19) framgår att resurscentrum bl.a. varit med och utarbetat jämställda regionala utvecklingsstrategier, stärkt kvinnors företagande, drivit projekt som påverkat ungas yrkesval för en mindre könssegregerad arbetsmarknad och tagit fram statistik som belyser jämställdheten och genuskontrakten i olika län. Cirka en femtedel av resurscentrumen har konkret bidragit till att förändra strukturer och verksamhet inom det regionala tillväxtarbetet i respektive län. Resultatet av verksamheten har påverkats dels av de olika förutsättningar som råder inom olika län när det gäller förmåga och vilja att arbeta för jämställd tillväxt i samarbete med resurscentrumen, dels av respektive resurscentrums kompetens och kontakter. Som ett led i att bl.a. stärka jämställdhetsarbetet fattade regeringen beslut om nya stödförordningar för de regionala företagsstöden. De nya förordningarna syftar bl.a. till att i ökad utsträckning nå kvinnor generellt och specifikt kvinnor och män med utländsk bakgrund. Av och Tillväxtanalys regleringsbrev framgår att myndigheterna med utgångspunkt i tidigare uppdrag om jämställdhetsintegrering 2013–2014 ska redovisa en plan för hur de avser att fortsätta arbetet med jämställdhetsintegrering –2018 för att verksamheten ska bidra till att nå de jämställdhetspolitiska målen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 13, bet. 2012/13:AU1, rskr. 2012/13:123) tillsammans med målet för näringspolitiken och målet för den regionala tillväxtpolitiken. skulle myndigheterna slutredovisa sina planer till . Myndigheterna ska vidare i en delredovisning beskriva och analysera resultatet av det arbete som genomförts –2017. Åtgärder och resultat ska även redovisas i myndigheternas årsredovisningar. Vidare ska följa och stödja det fortsatta regionala arbetet för en jämställd regional tillväxt. fattade regeringen beslut om att ska utveckla arbetet för jämställd regional tillväxt. Detta ska bl.a. ske genom samordning, stöd och lärande riktat till regioner. Satsningen omfattar –2018. Medel ska bl.a. fördelas till aktörer med regionalt utvecklingsansvar för deras arbete inom området jämställd regional tillväxt. Arbetet är en fortsättning på arbetet med regionala handlingsplaner för jämställd regional tillväxt 2012–2014, och satsningen ska leda till hållbara resultat genom att jämställdhet integreras i ordinarie verksamhet, t.ex. beslutsprocesser, arbetssätt och rutiner. Målet är att kvinnor och män ska ha samma förutsättningar att nå inflytande i det regionala tillväxtarbetet och på likvärdiga villkor få tillgång till de resurser som finns för regionala satsningar på hållbar tillväxt. Av webbplats framgår att de regionala utvecklingsaktörerna kommer att prioritera vilka områden de vill arbeta med . framhåller att jämställdhet utöver att ha ett värde i sig antas bidra till att öka tillväxt genom att humankapitalet används effektivare, demokratin fördjupas, det sociala kapitalet ökar samt den regionala attraktiviteten och den regionala innovationsförmågan ökar. I detta sammanhang kan även nämnas att det i strukturfondsprogrammen –2020 anges att jämställdhet ska användas som ett medel för hållbar regional tillväxt och för att stärka måluppfyllelsen inom programmet. I motion 2015/16:2454 (M) förordas ett tillkännagivande om att regeringen ska tillvarata humankapitalet för att stärka jämställdhet och utveckla regionalpolitiken. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är av stor vikt att människors kunskap och erfarenheter tas till vara för att på så vis främja tillväxt och utveckling i hela landet. Utskottet vill med anledning av motionen framhålla att det, som framgår av det föregående avsnittet, har gjorts olika insatser för att skapa en jämställd regional tillväxt. Här kan t.ex. nämnas arbetet med att ta fram en nationell handlingsplan för jämställd regional tillväxt och de regionala handlingsplanerna samt Resurscentrum för kvinnor. Det betyder dock inte att inte mer kan göras för att stärka jämställdhetsperspektivet i den regionala tillväxtpolitiken för att därigenom på ett bättre sätt tillvarata humankapitalet. Utskottet konstaterar att har fått –2018 för att utveckla det regionala jämställdhetsarbetet. Arbetet ska vara en fortsättning på arbetet med de regionala handlingsplanerna för jämställd regional tillväxt, och det är också de regionala utvecklingsaktörerna som kommer att prioritera vilka områden de vill arbeta med. Målet med arbetet uppges vara att kvinnor och män ska ha samma förutsättningar att nå inflytande i det regionala tillväxtarbetet och på likvärdiga villkor få tillgång till de resurser som finns för att göra regionala satsningar på hållbar tillväxt. Med anledning av vad som sägs i motionen noterar utskottet särskilt att uppger att satsningen utöver att bidra till det inneboende värdet av jämställdhet i sig också förväntas leda till en ökad tillväxt bl.a. genom att humankapitalet används effektivare. Vidare konstaterar utskottet att ett viktigt syfte med de nya stödförordningarna för de regionala företagsstöden är att stöden i större utsträckning ska kunna nå kvinnor samt personer med utländsk bakgrund. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om att jämställdhet tillsammans med miljö och integration är en av de tre hållbarhetsdimensioner som särskilt ska beaktas inom ramen för prioriteringarna i sammanhållningspolitiken i –2020. Slutligen noterar utskottet även att den parlamentariska landsbygdskommittén i sitt fortsatta arbete bl.a. särskilt kommer att fokusera på frågan om hur det kan skapas bättre förutsättningar för att tillvarata den kraft och det engagemang som finns i landsbygder – i form av de kvinnor och män som lever där och de organisationer som är verksamma där – i arbetet för en uthållig utveckling och tillväxt. I sammanhanget kan även nämnas att kommittén lyfter fram den möjlighet som nyanlända med hög utbildning och utbildning inom bristyrken kan innebära för hela landet och inte minst för vissa typer av landsbygdskommuner. Med det sagda avstyrks motion 2015/16:2454 (M) i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om transportbidraget. Utskottet hänvisar bl.a. till det pågående arbete som bedrivs för att öka kunskapen om transportbidraget. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2015/16:2351 av m.fl. (SD) efterfrågas en översyn av transportbidraget (yrkande 2). Motionärerna konstaterar att anslaget för transportbidraget i statens budget har varit större än vad som har behövts för att täcka de ansökningar som kommit in. Förklaringarna till att allt färre söker bidraget uppges vara flera, t.ex. att företag flyttar eller att de inte är medvetna om att de kan ansöka om stöd. Motionärerna menar att det finns behov av att se över ersättningsnivåerna och sättet på vilket ska marknadsföra bidraget. Transportbidraget har varit föremål för flera översyner, och utskottet har i tidigare betänkanden refererat till studier genomförda av och Tillväxtanalys (bet. 2012/13:NU2 och bet. 2014/15:NU2). I en rapport (WP 2012:17) utvärderar Tillväxtanalys transportbidragets effekter på de stödmottagande arbetsställenas förädlingsvärde, omsättning och vinst. Myndigheten har jämfört företag i sågverksindustrin som har fått transportbidrag med en jämförelsegrupp utanför stödområdet. Tillväxtanalys hittar ett positivt samband mellan transportbidrag och de stödmottagande arbetsställenas omsättning och förädlingsgrad, men det finns inget belägg för att detta kan tolkas som en kausal effekt orsakad endast av bidraget. När det gäller transportbidragets effekter på de stödmottagande arbetsställenas vinst visar resultatet inte på någon entydig positiv effekt. I rapporten redovisas svårigheten att studera effekter av transportbidraget. Vidare berörs också problemet med en svag koppling mellan mål och medel när det gäller bidraget. Tillväxtanalys menar att det inte är uppenbart hur ett transportbidrag kan öka förädlingsgraden på de stödmottagande arbetsställena. I samband med budgetberedningen (bet. 2015/16:NU2) konstaterade utskottet när det gällde transportbidraget att det enligt regeringen fanns ett mindre anslagsbehov än vad som tidigare beräknats och för att kunna finansiera andra prioriterade satsningar föreslog regeringen att anslaget skulle minskas med . Utskottet hade inget att invända mot förslaget om en anpassning av anslagsnivån. I ett särskilt yttrande hänvisade till sitt alternativa budgetförslag enligt vilket anslaget för transportbidraget skulle ha legat kvar på samma nivå som föregående år, dvs. mer än förslaget i budgetpropositionen . När det gäller marknadsföring av transportbidraget genomförde enligt uppgift från myndigheten ett par insatser för att öka kunskapen om bidraget. Myndigheten har dels per brev kontaktat samtliga företag inom de fyra nordligaste länen som inte tidigare sökt bidrag, dels genomfört en länsträff med de fyra berörda länsstyrelserna och de handläggare som arbetar med stödet. Målsättningen att öka kunskapen om transportbidraget finns också med i myndighetens verksamhetsplan. genomför en årlig enkät med ett s.k. nöjd-kund-index med de företag som har fått bidraget. Myndigheten uppger att det varken enligt enkätsvaren eller från annat håll finns några indikationer på att företagen har synpunkter på ersättningsnivån. I motion 2015/16:2351 (SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska se över transportbidragets ersättningsnivåer och ge i uppdrag att marknadsföra möjligheterna att få bidraget för näringslivet inom det berörda stödområdet. Transportbidraget används för att kompensera företag i de fyra nordligaste länen för kostnadsnackdelar till följd av långa transportavstånd för varor och stimulera till höjd förädlingsgrad i områdets näringsliv. Som framgår av det föregående avsnittet har transportbidragets effekter undersökts, och även om det inte går att fastställa att det är en kausal effekt, finns det ändå indikationer som pekar på att bidraget har en positiv inverkan på de stödmottagande arbetsställenas omsättning och förädlingsgrad. Utskottet vill med anledning av vad som anförs i den nämnda motionen framhålla vikten av att de företag som är berättigade till stöd känner till att det finns. Utskottet kan också konstatera att genomförde insatser för att öka kunskapen om transportbidraget. Utskottet ser positivt på dessa insatser och att det vid behov görs ytterligare insatser . När det gäller ersättningsnivån noterar utskottet vidare att det enligt myndigheten inte finns några indikationer på att företagen som tilldelats stöd har synpunkter på denna. Med det sagda avstyrks den nämnda motionen i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om landsbygdssäkring med hänvisning till det aviserade arbetet inom ramen för den parlamentariska landsbygdskommittén. Jämför reservation 7 (V). I kommittémotion 2015/16:377 av m.fl. (V) presenteras en politik för en levande landsbygd med förslag på en rad åtgärder inom olika politikområden. Motionärerna betonar bl.a. att staten måste ta sitt fulla ansvar för landsbygdens utveckling och förordar att det ska införas ett system där alla politiska beslut analyseras utifrån vilka konsekvenser de får för landsbygden (yrkande 2). Ett sådant system med s.k. landsbygdssäkring har använts både i och på . I motion 2015/16:377 (V) förordas ett tillkännagivande om att regeringen ska landsbygdssäkra alla politiska beslut. Utskottet konstaterar att det i det delbetänkande (SOU 2016:26) som den parlamentariska landsbygdskommittén överlämnat till regeringen framgår att kommittén i sitt fortsatta arbete bl.a. särskilt kommer att fokusera på frågan om hur en framtida modell för effektiv landsbygdssäkring kan se ut. I betänkandet framhåller kommittén bl.a. att behöver en sammanhållen målstruktur för landsbygdernas hållbara utveckling.