bet · H301KU24 · 2016-05-13 00:00:00 — Min svärfar startade ett återvinningsföretag 1948. Även var nämnt. Det var säkert innan ens kom på tanken att bilda sig självt. Jag delar den uppfattning som flera har framfört här. Vi ska inte gräva ned metall i marken. Jag läste i motion att det var som grävdes ned. Det är inte bra. Av nyproducerade stålprodukter kommer från återvinning av metallvaror. Det är så det ska vara. frågade: Återvinner vi för mycket? Ja, på sätt och vis gör vi det. Vi får köpa sopor, eftersom vi inte har tillräckligt med blandade sopor som ska förbrännas till fjärrvärme. Detta var en liten utvikning från själva begravningsfrågan. Men som vi talade om i går på vårt gruppmöte är detta en blodfattig fråga. Det finns kanske inte så mycket mer att säga om just detta. var också inne på detta. Begravningarna har ändrat sig . Jag var på min första begravning när jag var . Hela klassen var där, för två klasskamrater hade drunknat när de hade hoppat på isflak. Efter det bestämde jag mig för att alltid gå på alla begravningar, för det är så betydelsefullt för de anhöriga att man är där. Det är fruktansvärt att vara med, men den uppskattning vi fick av och föräldrar för att vi var där har jag burit med mig hela livet. spelades ofta Blott eller Härlig är jorden på begravningar. spelar man , , Dire Straits eller vad som helst. Jag tycker att det är helt i tiden att vi har sett över detta. Vi från är nöjda, och jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Att få till stånd fungerande strukturer för återvinning är oerhört centralt om vi över huvud taget ska kunna bygga ett långsiktigt hållbart samhälle. Det gäller generellt, och det gäller förstås i högsta grad när vi talar om metallåtervinning - inte bara för att metaller är en ändlig resurs och för att gruvdriften riskerar att skapa stora sår i naturen, utan också för att det är så oerhört mycket mer energieffektivt att återvinna metall än att tvingas bryta ny malm. Det tydligaste exemplet är aluminium. Där har vi mer energieffektiv hantering om vi återvinner än om vi producerar nytt aluminium. Men även för andra metaller är energieffektiviseringen stor. För järn handlar det om mindre energiåtgång om vi återvinner järn i stället för att tvingas bryta ny järnmalm. Metallåtervinning är därför också en stor klimatfråga. För varje ton metall vi kan återvinna minskar vi koldioxidutsläppen med . Då frågar sig någon: Kan det handla om så stora mängder metall som vi lyckas återvinna med metallrester från kremeringsaska? Ja, beräkningarna visar att många bäckar små gäller också här. Det handlar om metall som det alltså enligt nuvarande begravningslag är förbjudet att återvinna. Med detta förslag till beslut möjliggör vi en återvinning. Detta är naturligtvis inte på något sätt lösningen på klimatfrågan i sig, men det är ett litet viktigt steg i rätt riktning. Jag är därför glad att vi faktiskt har sju miljöpartier i i denna fråga. Det är sju partier som ställer sig bakom regeringens proposition. beklagar jag att inte förnekar sig. De vägrar att gå med på detta, och de vägrar att ha ett miljö- och klimatperspektiv i frågan. De talar om att vi driver återvinningen för långt, och de ifrågasätter att metanavgången på något sätt skulle vara ett problem för klimatet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag kan inte låta bli att fundera över en sak när man använder detta begrepp och säger att det finns sju partier som står upp för miljön i den här kammaren. Det här är frågor som jag känner att man bör problematisera mer än vad gör. Jag kanske raljerade till viss del när jag menade att det var en miljöpartist som under en dålig dag på jobbet fick ansvaret för att skriva just det stycke i propositionen som handlar om att vi ska återvinna oss själva även den dag vi dör och kremeras. Men jag måste ändå fråga om det inte finns frågetecken även från sida om de etiska aspekterna på hanteringen av det här. Kan det inte för vissa människor finnas ett värde i att begravas med de delar i kroppen som man har fått, exempelvis i form av guldtänder, ringar och andra tillbehör? Jag tror att det finns människor som uppskattar att få begravas tillsammans med detta. Det är uppenbart att inte har läst propositionen i alla delar. Om han hade gjort det skulle han ha sett att den utredning som har föregått förslaget till beslut har belyst både miljöperspektiv och etiska perspektiv. Utredningen konstaterar att det vore mer vördnadsfullt att ta hand om metallföremål och låta dem återgå till kretsloppet. Detta är någonting som också kyrkogårdsförvaltningen i har tagit fasta på i sitt remissvar. De säger att perspektivet är sådant att många som arbetar på kyrkogårdarna ser det som ett arbetsmiljöproblem att de tvingas in i en hantering som man vet är ohållbar. Det är alltså en etisk fråga att få till stånd en fungerande återvinning. missar inte bara miljöperspektivet; de missar också det etiska perspektivet och arbetsmiljöperspektivet. Uppenbarligen gör vi olika bedömningar. Det är inte första gången gör olika och andra bedömningar i förhållande till . Det har hänt förr, och det kommer säkert att återupprepa sig . Jag delar inte den uppfattning som ger uttryck för om att det exempelvis är mer oetiskt med en mänsklig hantering av kroppen efter döden. Jag vet inte om jag verkligen skulle kunna säga att jag tycker att det är mer etiskt att bli hanterad på ett maskinellt och industriellt sätt efter det att man har dött än att en mänsklig hand hanterar kroppen. Jag kan tycka att det senare är mer medmänskligt. Det vittnar om mer medmänsklighet och en högre etik. När det handlar om den stora miljöfråga som man lyfter upp här tänker jag på en debatt som fördes - jag tror att det var 2007 senast - där bland andra var med och gjorde inspel om att kor släpper ut vissa gaser. Man menade att det är någonting fruktansvärt och någonting som vi måste göra någonting åt i vår framtid. Jag tror att detta är en fråga av ungefär samma karaktär. Jag tror inte att vårt tandguld är tillräckligt omfattande för att verkligen vara en ödesfråga för vår framtid. Detta är en fråga av etisk karaktär och en fråga där jag tycker att och andra partier gör en totalt felaktig bedömning. Jag tycker att vi förtjänar att få en värdig begravning, och jag tycker inte att man får det med detta nya förslag. Jag vill påminna om att det i första hand handlar om metallbeslag från kistor. Det finns inte på något sätt något oetiskt i att återvinna detta, utan tvärtom. Som framhåller upplever många som arbetar på kyrkogårdarna det som ett etiskt problem och ett arbetsmiljöproblem att man inte får återvinna metallen utan tvingas deponera den trots att allting talar för att det ur ett långsiktigt hållbart perspektiv är bättre att återvinna metallen. Det är någon sorts hemmasnickrad etik som ägnar sig åt här. Om ni i stället hade tagit fasta på det som utredningen lyfter fram och det som remissinstanserna har tyckt om utredningen skulle ni ha landat i perspektivet att det är mer etiskt korrekt att driva återvinningen och möjliggöra en återvinning som tyvärr är förbjuden . För är det självklart en utgångspunkt att få igång en återvinning . Som jag sa i mitt anförande tidigare skapar vi inte en hållbar utveckling enbart genom detta beslut. Men vi måste i alla delar skapa en utveckling som går åt det hållet - många bäckar små! Vi måste minska utsläppen. tar upp att det skulle finnas något slags mytbildning om att metanavgång är ett problem. Så är inte fallet. är uppenbarligen ett klimatförnekarparti. De tar inte klimatfrågan på allvar. talar om att han är orolig för vad som händer efter hans död. Den stora oro som jag tror att alla vi andra delar gäller hur klimatfrågan skenar framöver. Vi måste på alla sätt medverka till att minska utsläppen. Det här är ett beslut i rätt riktning - ett beslut som leder till att vi minskar utsläppen med . Skulle vi då inte göra det? Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.)