bet · H301FiU40 · 2016-03-17 00:00:00 — Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () Utskottet föreslår att medger att får ingå ett kreditavtal med () på högst 500 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR), motsvarande ca , för utlåning till s.k. låginkomstländer via IMF:s fond Poverty Reduction and Growth Trust (PRGT). För att täcka låginkomstländernas behov av lån har IMF frågat ett antal medlemsländer om de kan bidra med lånemedel till PRGT, däribland . deltar i PRGT genom omfattande bidrag för subvention av t.ex. räntan på låginkomstländernas lån, och därför är det enligt utskottets mening rimligt att även bistår med lånemedel i PRGT när behov uppstår. Enligt utskottet kan det ifrågasättas om den aktuella utlåningen tillhör kärnverksamhet. Multilateralt utvecklingssamarbete är mer en del av utrikes- och biståndspolitiken än en uppgift för . Frågan om ansvarsförhållanden och finansiering av IMF-åtaganden bör enligt utskottets mening övervägas vidare, t.ex. i en kommande översyn av riksbankslagen. Utskottet föreslår att avslår följdmotionen. framställning 2015/16:RB3 Medgivande för att ingå ett avtal om lån till (). Ett förslag i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Medgivande för att ingå ett avtal om lån till IMF Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () (SD) Förteckning över behandlade förslag Tabell 1 Länder som är berättigade till lån under PRGT Utskottets förslag till riksdagsbeslut Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () medger att får ingå ett avtal om kredit till () för IMF:s fond som riktar sig till låginkomstländer, PRGT, med ett belopp om högst 500 miljoner särskilda dragningsrätter (ca ). Därmed bifaller framställning 2015/16:RB3 och avslår motion 2015/16:3326 av och (båda SD). Reservation (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (SD), (M), (S), (MP), (S), (L), (KD), (S), (S), (M), (C), (V) och (SD). I framställning 2015/16:RB3 Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () föreslår att medger att sluter ett kreditavtal om 500 miljoner SDR (särskilda dragningsrätter) med IMF för finansiering av lån till s.k. låginkomstländer inom ramen för IMF:s fond Poverty Reduction and Growth Trust (PRGT). I motion 2015/16:3326 (SD) föreslår motionärerna att avslår framställning. Statssekreteraren vid lämnade information i ärendet vid utskottets sammanträde . De s.k. låginkomstländernas behov av lån från () ökade starkt i samband med finanskrisen. reformerade IMF sitt regelverk för att anpassa utlåningen till låginkomstländernas olika behov. ersattes den Poverty Reduction and Growth Facility (PRGF) av fonden PRGT. PRGT finansieras vid sidan av IMF:s ordinarie utlåningsmedel och består av en lånedel (med tre olika låneinstrument) och en räntesubventionsdel. Subventionsdelen är självfinansierad bl.a. genom att en del av vinsten från IMF:s försäljning av guld 2009 och 2010 förts till fonden. har bidragit till subventionsdelen genom biståndsmedel () och genom att , efter godkännande, fört över andel av delar av vinsten från IMF:s guldförsäljning till PRGT. Genom subventionerna har räntan på låginkomstländernas lån via PRGT varit noll , och enligt IMF:s senaste beslut ska nollräntan gälla till åtminstone slutet av 2016. Lånemedlen i PRGT har kommit från 14 länder – , , , , , , , , , , , , och . bedömde IMF att man behövde ytterligare 11 miljarder SDR (IMF:s s.k. reservvaluta, motsvarande ca ) i lånemedel för att möta låginkomstländernas lånebehov. De nuvarande resurserna väntas räcka till slutet av 2016 eller något längre beroende på hur efterfrågan utvecklas. IMF beslutade därför att be de nuvarande långivarna att förlänga sina tidigare åtaganden och söka nya långivare till PRGT. Av den anledningen har IMF frågat om kan bidra med lånemedel till PRGT. Medgivande för att ingå ett avtal om lån till IMF Utskottets förslag i korthet medger att ingår ett kreditavtal med IMF på högst 500 miljoner SDR, motsvarande ca , för utlåning till s.k. låginkomstländer via IMF:s fond PRGT. deltar i PRGT genom omfattande subventionsmedel och därför är det rimligt att även bistår med lånemedel när behov uppstår. Det kan, enligt utskottet, ifrågasättas om den aktuella utlåningen tillhör kärnverksamhet. Multilateralt utvecklingssamarbete är mer en del av utrikes- och biståndspolitiken än en uppgift för . Frågan om ansvarsförhållanden och finansiering av IMF-åtaganden bör övervägas vidare, t.ex. i en kommande översyn av riksbankslagen. Jämför reservation (SD). föreslår att ger tillstånd att ingå ett avtal med IMF om en kredit till IMF på 500 miljoner SDR, motsvarande ca , som ska användas för lån till låginkomstländer via IMF:s fond PRGT. Enligt 7 kap. 4 § stycket i riksbankslagen (1988:1385) får efter medgivande av också på annat sätt än som anges i andra och tredje styckena delta i finansiering inom IMF:s verksamhet. Om finansieringen har ett valutapolitiskt syfte eller om det finns särskilda skäl behövs inget medgivande. Det föreslagna låneavtalet med har inget valutapolitiskt syfte men ligger enligt bedömning inom ramen för IMF:s verksamhet. IMF fyller, enligt , en funktion i det multilaterala utvecklingssamarbetet som ingen annan organisation gör. och den nordisk-baltiska valkretsen har också historiskt sett varit mycket positiva till IMF:s arbete med låginkomstländer. Detta talar för att nu även bör delta i PRGT:s lånedel, vid sidan av tidigare bidrag till subventionsdelen i PRGT. Ett låneavtal om 500 miljoner SDR är enligt bedömning en rimlig nivå i förhållande till s.k. kvot i IMF och storleken på andra länders lån till PRGT. bedömer att kreditrisken för ett PRGT-lån är låg. har det endast förekommit ett fall av dröjsmål i betalningarna. Till PRGT finns också ett reservkonto knutet som ska täcka eventuella kreditförluster. På kontot finns 3,85 miljarder SDR, vilket motsvarar av de utestående PRGT-lånen. I motion 2015/16:3326 av och (båda SD) föreslås att avslår framställning om ett låneavtal med IMF. Motionärerna är positiva till effektivt bistånd men anser att den här typen av verksamhet ska stå under svensk kontroll och tillsyn. För att ansvar lättare ska kunna utkrävas av väljarkåren ska inte skattemedel generellt utsättas för risk genom utlåning till organisationer. Räntan på lånen via IMF och PRGT är dessutom låg, vilket innebär att riskpremien vid utlåning är undermålig. gav tillstånd att använda andel av vinsten från delar av försäljningen av IMF:s guldreserv till finansiering av subventionsdelen i PRGT (2011/12:RB4, 2012/13:FiU14, rskr 2012/13:26). andel uppgick då till 7,05 miljoner SDR (eller ). Utskottet ansåg att eftersom merparten av medlemsländerna i IMF förväntades delta i IMF:s förslag till finansiering av PRGT borde även göra det. Enligt utskottet visade också utvärderingar att IMF:s program för låginkomstländerna bidragit positivt till återhämtningen och tillväxten i dessa länder. gav tillstånd att använda andel av vinsten från delar av försäljningen av IMF:s guldreserv till finansiering av subventionsdelen i PRGT (2012/13:RB4, 2012/13:FiU41, rskr 2012/13:296). andel uppgick då till 17,61 miljoner SDR (eller ca ), utöver den andel som beslutades . Anledningen till nya beslut var att IMF beslutat att avsätta ytterligare medel från vinsten av guldförsäljningen till PRGT. I båda fallen motionerade om att borde avslå framställning (motionerna 2012/13:Fi1 och 2012/13:Fi16). I båda fallen avslogs motionerna av . Mer information om fonden PRGT De finns tre låneprogram under PRGT – Extended () som tillhandahåller medelfristiga lån, Standby () som tillhandahåller kortsiktiga lån och Rapid () som erbjuder lån för behov. Lån under PRGT finansieras vid sidan av IMF:s ordinarie utlåningsresurser, främst genom att centralbanker eller regeringar ställer lånemedel till IMF:s förfogande. Lånen är subventionerade, antingen genom en låg ränta eller genom en längre amorteringstid. har subventionsgraden varit betydligt högre . har räntan på PRGT-lånen varit noll, och enligt IMF:s senaste beslut ska räntan vara fortsatt noll till åtminstone slutet av 2016. Subventionerna finansieras genom bistånd, genom avkastning på en del av vinsten från IMF:s guldförsäljning och genom avkastningen på PRGT:s reservkonto. har endast deltagit i finansieringen av räntesubventionerna. Historiskt har den större delen av den svenska finansieringen gått via biståndsbudgeten. Senast det skedde var med . har merparten av den svenska finansieringen skett genom att via efterskänkt vinster från IMF:s guldförsäljning. Resurserna för nyutlåning under PRGT uppgick till ca 4,7 miljarder SDR, motsvarande ca . De utestående lånen uppgick till ca 6,6 miljarder SDR, motsvarande ca . är det 14 länder som bidrar med lånemedel till PRGT – , , , , , , , , , , , , och . Ytterligare 14 länder har tillfrågats av IMF om att ställa lånemedel till förfogande. Dessa är , , , , , , , , , , , , och . Av de 14 länder som bidrar med lånemedel kommer medlen i nio fall från låneavtal med landets centralbank och i fem fall från låneavtal med landets regering. Enligt uppgifter från fick en förfrågan från IMF om att bidra med lånemedel till PRGT. Riksbanksdirektionen valde då att inte gå vidare med IMF:s förfrågan, bl.a. på grund av att man inte bedömde behoven som trängande och att redan bidrog generöst med subventionsmedel till PRGT. I tabell 1 redovisas de 69 låginkomstländer som får låna via PRGT. Tabell 1 Länder som är berättigade till lån under PRGT Källa: IMF. Utskottet konstaterar att IMF anser att de behöver tillgång till ytterligare 11 miljarder SDR, motsvarande ca , av lånemedel i sin fond PRGT för att täcka de s.k. låginkomstländernas behov av lån . Eftersom utlåningen via PRGT inte får finansieras via IMF:s ordinarie utlåningsresurser har IMF frågat ett antal länder om de kan bidra med lånemedel till PRGT, däribland . föreslår i sin framställning att med stöd av 7 kap. 4 § fjärde stycket i riksbankslagen medger att ingår ett kreditavtal med IMF på 500 miljoner SDR, motsvarande ca , för utlåning till låginkomstländerna. Avtalet ska löpa till slutet av 2024, vilket betyder att lånen ska vara återbetalda eftersom den maximala återbetalningstiden i PRGT är . Ett låneavtal på 500 miljoner SDR är enligt en rimlig nivå i förhållande till kvot i IMF och övriga medlemsländers bidrag. Enligt är dessutom kreditrisken i PRGT-lånen låg, och som säkerhet för lånen finns en väl tilltagen riskreserv som motsvarar av utestående PRGT-lån. Enligt utskottets mening är det viktigt att på olika sätt deltar i det multilaterala utvecklingssamarbetet. deltar redan i PRGT genom att ge omfattande bidrag för t.ex. subventioner av räntan på låginkomstländernas lån. Av den anledningen är det rimligt att även deltar genom att ställa lånemedel till IMF:s förfogande när behov uppstår. Enligt utskottets uppfattning kan man dock ställa sig frågan om den här typen av uppgifter tillhör kärnverksamhet. Multilateralt utvecklingssamarbete är mer en del av utrikes- och biståndspolitiken än en uppgift för . har tidigare inte ingått avtal med IMF om låneresurser för den här typen av utlåning. Utskottet kan konstatera att Utredningen om finansiella oberoende och balansräkning (SOU 2013:9), den s.k. , diskuterar utlåning till IMF via balansräkning och dess påverkan på förmåga att genomföra en effektiv penning- och valutapolitik. Enligt utskottets mening finns det skäl att fortsätta att överväga den bredare frågan om ansvarsförhållanden och finansieringen av IMF-åtaganden, t.ex. i en kommande översyn av riksbankslagen. I avvaktan på en sådan översyn anser utskottet att bör ge tillstånd att ingå ett kreditavtal med IMF om högst 500 miljoner SDR för utlåning via IMF:s fond PRGT, utifrån de förutsättningar som anger i sin framställning. Därmed avstyrker utskottet förslaget i motion 2015/16:3326. Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3326 av och (båda SD) och avslår framställning 2015/16:RB3. Vi anser att bör avslå framställning om att ingå ett kreditavtal med IMF på för finansiering av lån till låginkomstländer. Ett bistånd för att hjälpa fattigare länder ska, enligt vår mening, vara effektivt och stå under svensk kontroll och tillsyn. Att på det här sättet låna ut skattemedel till en internationell organisation är ett sätt att undgå ansvar och demokratisk kontroll. Räntan på utlåning till låginkomstländer är dessutom låg, vilket innebär att premien inte motsvarar risken vid utlåning. Enligt vår uppfattning är det föreslagna kreditavtalet ännu ett bevis på att regeringen löpande flyttar över politisk makt till organisationer och institutioner som står långt ifrån det svenska folkets kontroll. Förteckning över behandlade förslag Framställning 2015/16:RB3 Medgivande för att ingå ett avtal om lån till (): medger att ingår ett avtal om kredit till den Inter-nationella valutafonden (IMF) för dess fond som riktar sig till låginkomstländer, PRGT, med ett belopp om 500 miljoner särskilda dragningsrätter (). 2015/16:3326 av och (båda SD): avslår framställning 2015/16:RB3 Medgivande för att ingå ett avtal om lån till (). föreslår i en framställning att vi beviljar att ingå ett avtal om kredit till , , för att finansiera lånemedel till Poverty Reduction and Growth Trust, PRGT, vars utlåning riktar sig till 69 låginkomstländer. Liknande ärenden har varit uppe för behandling i finansutskottet och . Då liksom nu har reserverat sig. Då handlade det om , men rör det sig om ett betydligt större belopp. Det är ett lån på för att vara exakt. Det finns två dimensioner i denna fråga. Den ena är den rent ekonomiska och den andra den rent principiella och kanske viktigaste i sammanhanget. Jag börjar med den första. godkände ett avtal som gör att IMF:s utlåningskapacitet nu har fördubblats till . Det krävs därför en girighet utöver det vanliga för att hävda att IMF är i behov av mer pengar. Jag ifrågasätter starkt mervärdet i att ska skjuta till ytterligare . Det är ett i sammanhanget obetydligt belopp för IMF, men det innebär en risk - hur liten eller stor den än må vara - för svensk del. Vidare är räntan vi får för utlåningen blygsamma . Det utgör inte bara en undermålig riskpremie utan också en alternativkostnad på . Det innebär i praktiken att de som röstar för är beredda och villiga att betala IMF för att ta våra pengar. Jag vill vara tydlig med att är positiva till effektivt bistånd som är med och bygger upp länder i fattigare delar av världen, men vi skiljer oss från övriga partier på så vis att vår principiella utgångspunkt är att den typen av verksamhet ska stå under svensk kontroll och tillsyn. Vi ser hellre en linje där vi renodlar biståndet för att koncentrera det på biståndsinsatser där vi kan göra konkret skillnad och där vi kan jobba med tydlig resultatuppföljning. Det bör vara utgångspunkten för all form av hjälp och biståndsarbete. När avståndet minskar mellan långivare och låntagare kan ansvar lättare utkrävas av väljarkåren. Just avståndet mellan fordringsägare - som får anses vara det svenska folket - å ena sidan och IMF och låntagare å andra sidan är för långt. Det skapar ett problem i form av ett demokratiskt underskott. I den ena änden har vi låntagande länder som , och . Som alla andra banker ställer IMF upp ett antal långtgående krav för att få lån. Det är naturligtvis inget konstigt med att ställa krav, men det handlar om vilka krav som ställs. Det gäller krav som inskränker det nationella självbestämmandet, krav på att vatteninfrastruktur privatiseras, krav på avregleringar, krav på minskad välfärd, krav på minskade pensioner och så vidare - listan kan göras lång. Man bör därför ställa sig frågan: Är outsourcing av demokrati något som gynnar utvecklingsländerna? Hur hjälper det dem att utforma en självständig ekonomisk politik? I mitten har vi IMF. IMF har 188 medlemsländer. Guvernörsstyrelsen är det högsta beslutande organet, som i sin tur har delegerat nästan all beslutanderätt till exekutivstyrelsen. Där ingår länder som , , , , , , och . Vidare har vi kommittéer, underkommittéer, samarbetsorgan och andra byråkratiska sammansättningar. I den andra änden har vi långivarna. Så sent som minskade röststyrka från blygsamma till av IMF:s totala röster. Tror någon fortfarande att vi har inflytande i IMF? Historiskt sett har vi varit duktiga på att ha inflytande över våra egna medel, men har vi i allt större utsträckning valt att lämna över resurser till såväl IMF som EU och därmed sett vårt eget inflytande minska. Som jag sa i början av mitt anförande föranleder denna framställning en viktig principiell fråga, nämligen den om synen på demokratin. Vill vi att en monetär institution ska ges så stora finansiella muskler utan att vara folkvald? Jag tycker inte att det är helt okomplicerat. Jag yrkar bifall till reservation. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionen. Förslaget innebär att nu lämnar sitt medgivande till att ingå ett kreditavtal med , , på högst 500 miljoner så kallade särskilda dragningsrätter, vilket motsvarar . Bakgrunden är att IMF har vänt sig till ett antal medlemsländer utöver de 14 medlemsländer som är långivare och frågat om vi kan bidra med ytterligare lånemedel till Poverty Reduction and Growth Trust, PRGT, för att täcka låginkomstländernas behov av lån . De nuvarande resurserna i lånesystemet förväntas vara förbrukade 2016. Det är viktigt att känna till för ledamöter att PRGT finansieras vid sidan om IMF:s ordinarie utlåning. Den består i sin tur av två olika delar: dels en lånedel, dels en räntesubventionsdel. Subventionsdelen är självfinansierad, bland annat genom att en del av vinsten från IMF:s guldförsäljning 2009 och 2010 har förts över till fonden. är en stor givare av subventionsmedel till PRGT och har bidragit genom att , efter godkännande, har fört över vår andel av vinsten på guldförsäljning och . har också deltagit i subventionsdelen i fonden genom biståndsmedel, . har dock tidigare inte bidragit till lånedelen i fonden. Som jag sa förväntas subventionsdelen i PRGT vara självfinansierande framöver, vilket innebär att behovet av låneresurser kommer att öka. Det som talar för att nu också ska bidra till lånedelen är att med den nordisk-baltiska valkretsen historiskt har varit mycket positiv till IMF:s arbete med låginkomstländerna. Detta arbete har också varit framgångsrikt. Vi menar att IMF fyller en viktig funktion i det multilaterala utvecklingssamarbetet som ingen annan organisation kan fylla på samma sätt. Flera förhållandevis finansiellt starka länder bidrar till lånedelen i PRGT , till exempel , , , , , , , och . Utskottet anser dock att det är viktigt att deltar i det multilaterala utvecklingsarbetet och konstaterar också att kreditrisken med utlåning via PRGT är mycket låg. Det är viktigt för ledamöter att känna till att som säkerhet för lånen finns en riskreserv som motsvarar av de utestående lånen. Med detta sagt är det viktigt att särskilt notera att utskottet framför att det kan finnas anledning att ifrågasätta om den nu aktuella utlåningen helt ligger inom ramen för kärnverksamhet. Att delta i och bidra till multilateralt utvecklingssamarbete är, som jag har sagt , mycket angeläget. Frågan är dock, menar utskottet, hur långt mandat egentligen sträcker sig i detta avseende. Därför är det rimligt att fråga sig om det inte mer är en del av utrikes- och biståndspolitiken än en uppgift för själv. Flera andra länder har valt att besluta om statliga garantier i de fall centralbankerna står för utlåningen. Utskottet menar därför att ansvarsförhållanden och finansiering av IMF-åtaganden bör ses över i en kommande översyn av riksbankslagen. I avvaktan på att en sådan översyn kommer till stånd menar dock utskottet att det är viktigt att , genom , bidrar till lånedelen i PRGT. Med anledning av det tidigare mycket nationalistiska inlägget kände jag mig nödgad att gå upp och ge min syn på saken. Jag gör det utifrån tre perspektiv. Det första perspektivet handlar om internationella institutioner. Jag tror att det är allt viktigare i en globaliserad värld att vi har och är beroende av internationellt samarbete och internationell samverkan. IMF och har spelat en viktig roll i det här. Det har vi sett inte minst i och med de problem vi har haft i där man har bidragit både med kompetens och med finansieringsinstrument. Det är viktigt att är en del i att bygga de internationella institutionerna ännu starkare med den kompetens jag tror att kan bidra med. Det inte är helt givet att vi inte själva hamnar i en situation där vi blir beroende av ett väl fungerande internationellt institutionsväsen som kan bidra ifall vi råkar i problem. Det andra perspektivet är ekonomiskt. Av uppenbara skäl och utifrån ett moraliskt perspektiv är det alldeles klart att det finns ett stort värde i att bidra till att lyfta fattiga länder och fattiga människor ur fattigdom. Det är en skyldighet som vi i den utvecklade världen har. Det behöver jag inte utveckla särskilt mycket mer, för jag tror att vi är många som är överens om det. Det finns också ett annat ekonomiskt värde, och det är att när utvecklingsländerna lyfter sig ur fattigdom skapar det en tillväxt som är till gagn för hela det globala samhället. Det gynnar även de utvecklade länderna. är ett exportberoende land, och ju fler länder som kan lyfta sig ur fattigdom och delta i den ekonomiska tillväxten, desto bättre för oss. Det finns alltså två perspektiv även på detta. Det tredje perspektivet är det konstitutionella. Kritik har riktats mot när det gäller om det här verkligen tillhör kärnverksamhet. själv stöder sig på riksbankslagens 7 kap. 4 §. Det råder delade meningar om huruvida man har rätt att ingå sådana här avtal. Därför tycker jag att det är bra att man får igång en parlamentarisk utredning och översyn av riksbankslagen. Men när man gör det tycker jag att det är viktigt att man har med sig de två första perspektiven som jag pratade om. Det är viktigt att man funderar på vilken roll har i förhållande till för 30 eller eller kanske så sent som . Är rollen likadan som tidigare? Hur ska vi forma för framtiden? Vilket behov har vi, , de internationella institutionerna och världssamfundet av de respektive centralbankerna runt om i världen? Jag hoppas att man tar med sig de frågorna in i den parlamentariska utredningen, för jag tror att det är viktigt att inte bara se till vad har varit utan också till vad ska bli. Med det sagt, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.)