bet · H301KU25 · 2016-06-07 00:00:00 — Efter godkännande av ändringen i länsindelningen fattade regeringen beslut om en motsvarande ändring av landstingsindelningen. I betänkande med anledning av regeringsförslaget om en utvidgning av län behandlade utskottet även motioner från den allmänna motionstiden med förslag om en ändrad indelningslag. Motionerna innehöll förslag om dels en ändring i indelningslagen med innebörden att beslut om landstingsindelningen ska fattas av , dels en förstärkning av medborgarnas makt vad gäller ändringar i indelningen av såväl kommuner som landsting. Utskottet avstyrkte dessa motioner med hänvisning till att Utredningen om indelningsändringar i sitt betänkande (SOU 2004:128) hade pekat på ett antal principiella och praktiska problem med den beslutsordning som utredningen enligt sina direktiv hade omfattat. Till detta ställningstagande fogade ledamöter () ett särskilt yttrande där det framhölls att motionärernas önskan att öka och kommuninvånarnas inflytande över kommunindelningen fortfarande var en angelägen fråga. Hur medborgarinflytandet ska kanaliseras fick emellertid anstå enligt det särskilda yttrandet. Under de därpå följande riksdagsåren behandlade vid ett flertal tillfällen motioner som tog upp olika frågor om den regionala indelningen. Motionerna avstyrktes med hänvisning till det arbete som bedrevs av respektive Utredningen om den statliga regionala förvaltningen och sedermera till beredningen av de framlagda utredningsförslagen. föreslog utskottet med anledning av ett antal motioner från den allmänna motionstiden ett tillkännagivande om att regeringen borde återkomma till med ett förslag om en helhetslösning för den regionala organisationen (bet. 2013/14:KU30). Utskottet konstaterade att den regionala nivån sett över landet kommit att få en asymmetrisk politisk organisation. I en reservation (M, FP, C, KD) föreslogs att skulle avstyrka de aktuella motionerna med hänvisning till att slutbetänkandet från Utredningen om översyn av statlig regional förvaltning bereddes i . biföll utskottets förslag om ett tillkännagivande (rskr. 2013/14:158). Även /15 behandlade ett antal motionsförslag om regionalisering m.m. Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till att civilministern hade aviserat en regionreform och uttalat en ambition om en bred politisk förankring kring en kommande indelning (bet. 2014/15:KU18). Som framgått ovan beslutade regeringen därefter att tillsätta den nu verksamma . Utskottet anser att förändringar i landstingsindelningen kan påverka människors vardag lika mycket som förändringar i kommunindelningen. Landstingen ansvarar för viktiga offentliga uppgifter som sjukvård och kollektivtrafik. Medborgarperspektivet bör iakttas i lika hög grad vid ändringar i landstingsindelningen som vid ändringar i kommunindelningen. Vidare vill utskottet särskilt framhålla att förändringar i landstingsindelningen påverkar den regionala demokratin och den regionala representationen. Det kan få stor betydelse för enskilda vilket landsting de tillhör. Det handlar om hur man som medborgare ska representeras och möjligheterna till politisk delaktighet. Det är därför av största betydelse att hänsyn tas till befolkningens önskemål och synpunkter vid förändringar av landstingsindelningen. Landstingsindelningen är avhängig av länsindelningen på det sättet att enligt 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) ska varje landsting omfatta ett län, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Om staten vill ändra sin administrativa indelning är således huvudregeln att även landstingsindelningen då ska ändras. Enligt utskottet är det dock från ett demokratiskt perspektiv viktigt att även i dessa fall ta hänsyn till befolkningens önskemål och synpunkter. Statens önskemål om att ändra den administrativa indelningen av landet bör således inte innebära att man avstår ifrån att beakta medborgarnas inställning. Regleringen av ändringar i landstingsindelningen bör innebära att hänsyn ska tas till befolkningens önskemål och synpunkter. En särskild undersökning av befolkningens inställning bör göras när det finns skäl till det. Hur önskemålen och synpunkterna ska inhämtas och beaktas bör övervägas på ett lämpligt sätt i varje enskilt fall, med beaktande av till exempel att förslag om sammanslagningar av flera landsting kan förväntas bygga på en helhetsanalys av den tilltänkta, nya enhetens behov och förutsättningar. Hänsynstagandet till befolkningens önskemål och synpunkter är viktigt, som det också är viktigt att beredningen av förslag till sammanslagningar inte onödigtvis fördröjs. Om regleringen bör vara identisk med den som gäller för ändringar av kommunindelningar eller anpassas till de särskilda förhållanden som kan råda när landstingssammanslagningar övervägs bör bli föremål för närmare överväganden under den fortsatta beredningen av frågan. Det kan noteras att både och Utredningen om indelningsändringar föreslog regler om hänsynstagande till befolkningens synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen. Utskottet vill betona att ställningstagandet i denna del inte inrymmer någon värdering av om landstingssammanslagningar är önskvärda och lämpliga eller inte, utan enbart rör processen för det fall sammanslagningar övervägs. Utskottet anser sammanfattningsvis att regeringen bör återkomma till med förslag till åtgärder av innebörden att regler införs om att beakta befolkningens önskemål och synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen. Vad utskottet anfört bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed delvis motionen. Befolkningens synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2015/16:3354 av m.fl. (M, C, L, KD). Inledningsvis bör understrykas att befolkningens uppfattning är viktig. påpekat bör intressenterna i en indelningsprocess vara kommuner, landsting och stat, liksom de politiska partiernas distriktsorganisationer, andra organisationer och medborgare i övrigt. Det bör framhållas att det är naturligt att kommunfullmäktige företräder ortsbefolkningen om en kommun flyttas från ett landsting till ett annat. Det är vidare naturligt att befolkningen i företräds av vid ändringar i landstingsindelningen. Det finns dock skäl att ha olika bestämmelser om befolkningens synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen i förhållande till ändringar i kommunindelningen. Landstingsindelningen är avhängig av länsindelningen på det sättet att enligt 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) ska varje landsting omfatta ett län, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Om staten ändrar sin administrativa indelning kan det således bli nödvändigt att ändra landstingsindelningen. Detta samband mellan statens indelning och den regionala indelningen gör att det finns andra utgångspunkter för landstingsindelningen än för kommunindelningen. En ändring av landstingsindelningen kan således vara föranledd av statens önskan att ändra den administrativa indelningen. Att i sådana fall ställa upp krav i lag på att man ska utreda och beakta befolkningens inställning framstår inte som motiverat (jfr betänkandet SOU 2004:128 från Utredningen om indelningsändringar). Staten har dessutom ett övergripande ansvar för landet och behöver anlägga ett helhetsperspektiv. Landstingens verksamhetsområden omfattar verksamheter av betydande ekonomisk betydelse, t.ex. sjukvård och kollektivtrafik. Det är därför av väsentlig betydelse att landstingen omfattar geografiska områden av sådan storlek och med en sådan befolkningsmässig sammansättning att förutsättningar för att driva en fungerande verksamhet säkerställs. Det kan få negativa konsekvenser för landstingens funktionssätt om kommuner på grund av önskemål från befolkningen flyttas från ett landsting till ett annat. Vi anser sammanfattningsvis att det inte bör införas särskilda bestämmelser om att beakta befolkningens önskemål och synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen. Enligt vår mening finns det inte behov av något tillkännagivande, och vi avstyrker därför motionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:121 Övergångsstyre och utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. 2015/16:3354 av m.fl. (M, C, L, KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa motsvarande regler angående befolkningens önskemål och synpunkter vid ändringar i landstingsindelningen som gäller vid ändringar i kommunindelningen och tillkännager detta för regeringen. Till att börja med vill jag yrka bifall till reservationen från Socialdemokraterna, och . Självklart är befolkningens inställning när man ska göra gränsdragningar för landsting eller regioner viktig. Självklart måste man väga in den i beslutet. Men det finns en mycket viktig skillnad jämfört med när det gäller gränsdragningar för kommuner, och det är att det finns andra intressen som är mycket starkare beträffande landstingsindelning. Till exempel hör landstingsindelningen väldigt tätt samman lagstiftningsmässigt med statens indelning av sina regioner. Därför måste också statens intresse av hela landets indelning väga mycket tungt. Staten har ett ansvar för att hela landets organisation ska fungera. När man skapar landsting ska de framöver också vara ekonomiskt bärkraftiga. Det finns en sjukhusstruktur att ta hänsyn till, och det finns en kollektivtrafikstruktur att ta hänsyn till. Jag skulle nästan kunna säga att det blir att lura befolkningen på dess inflytande om man går väldigt långt med att säga att befolkningens inflytande ska vara nästan avgörande i frågan - som det bör vara vad gäller kommunindelningsfrågor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Övergångsstyreoch utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning Jag kan ta ett exempel från min hembygd . Här har vi ett stort och med över 2 miljoner invånare. Det verkar inte som att övriga landet, eller regeringar vill att regionen ska bli större, men det finns en naturlig arbetsmarknadsregion och ekonomisk region som är betydligt större än nuvarande län. Det finns en stark uppfattning i väldigt många kommuner runt att man gärna vill tillhöra en större . Om vi ska vara realister kan vi konstatera att ingen regering, eller övriga landet, kommer att släppa fram ett sådant förslag. Att då överbetona befolkningens inflytande över en sådan sak blir lite konstigt, för statens helhetsansvar vad gäller den regionala indelningen väger väldigt tungt. Jag yrkar bifall till reservationen. Regionfrågan är någonting som har utretts hur länge som helst, och det vi ska ta ställning till är en liten pusselbit i hur man ska komma vidare i den surdeg som har jäst när det gäller regionfrågan. Bakgrunden till att man vill gå vidare med regionfrågan är det demokratiska underskott som finns på regional nivå och det som kallas den regionala röran. Jag bor själv i en gränstrakt, och jag måste säga att jag brinner för den här frågan. När jag började med politik fanns fortfarande telefonkatalogen, och sådant - ni vet. Då var det på det sättet att två statliga myndigheter, och , inte kunde samarbeta så mycket att vi i kunde få ha telefonnumret till vår egen länsstyrelse i telefonkatalogen. Det är en sådan typisk, fånig del i den totala regionala röra som finns. drabbas vi av en helt annan sak. Bara för ett litet tag sedan drogs en busshållplats in. Ja, sådant händer ju överallt i landet - det är väl ingenting att oroa sig för, tänker ni. Men i min hemkommun har vi ett samarbete med om vår busstrafik, och sedan betalar vi och får inflytande över Hallandstrafiken. När man nu ska ta reda på varför vår busslinje har dragits in visar det sig att ingen vet var beslutets har tagits. Ingen vet, trots att alla som borde vara inblandade är inblandade. Det är ett totalt demokratiskt underskott, och det är hög tid att vi kommer vidare med regionfrågan. Det vi debatterar , betänkande KU25 Övergångsstyre och utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning, innehåller en viktig pusselbit. Här talas det nämligen om vad som ska hända i själva övergångsstyret. Man ska utse indelningsdelegerade och underlätta genomförandet av beslut om bildande av nya landsting och omfattande ändringar i landstingsindelningen. Regeringen ska i dessa fall bestämma att ett särskilt organ, så kallade indelningsdelegerade, ska kunna utöva den beslutande rätten . Detta är jätteviktigt. Dels finns propositionen från regeringen, dels finns det en motion från Alliansen som föredömligt har redovisat. I motionen skriver man att man gärna ser att regeringen går vidare och hör landstingen tydligare och att den ska återkomma i detta. Det tycker vi inte riktigt behövs; så får man väl säga. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Övergångsstyreoch utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning Relationen mellan centralmakten och lokala eller regionala intressen har varit ett centralt tema i historia . Från början var centralmakten - kungamakten - svag, och den verkliga makten låg hos landskapen och deras makthavare. Detta ändrades gradvis, och kom allmänna landslag, det första lagverket som gällde i hela . inrättades länen, och infördes landshövdingeämbetet för att det skulle finnas en konungens befallningshavande på plats i varje del av riket. I de nyvunna områdena inom rikets gränser skedde detta successivt. Genom kommunalförfattningar infördes ett regionalt folkvalt organ som fick den historiskt väl förankrade benämningen "landsting". är landstingens viktigaste uppgift som bekant hälso- och sjukvården, men landstingen har också en viktig roll att spela när det gäller till exempel kollektivtrafik och infrastrukturfrågor. har diskussionen om regionala indelning åter väckts till liv, och röster har höjts för att skapa storregioner och storlän. och bildades , och 2007 föreslog en genomgripande regionreform. Under förra mandatperioden pågick processer på många håll i landet för att se om det gick att hitta landstingssammanslagningar som politikerna i olika landsting kunde enas om. Det visade sig inte gå att hitta kombinationer som samtliga berörda landsting ville vara med i. Efter valet tillsatte regeringen den så kallade , som ska utarbeta förslag till väsentligt färre län och landsting än . Utredningen ska lämna ett delbetänkande och då lämna förslag på sådana sammanslagningar som utredningen menar kan genomföras . ska utredningen lämna sitt slutbetänkande och då lägga fram ytterligare förslag till sammanslagningar. Sedan är det naturligtvis en politisk bedömning av regeringen och om det ska genomföras några landstingssammanslagningar alls, och i så fall vilka samt hur de ska se ut. Den proposition vi nu diskuterar syftar till att lägga fast regler för hur processen vid landstingssammanslagningar ska gå till. När och bildades stiftade särskilda lagar för att reglera processen. Regeringen vill med dagens proposition skapa ett generellt regelverk för landstingssammanslagningar. I propositionen föreslås att det när en landstingssammanslagning ska genomföras ska bildas ett nytt beslutsorgan, indelningsdelegerade, som ska fatta beslut å det nya storlandstingets eller - om man vill kalla det så - storregionens vägnar till dess allmänna val i den nya storregionen har kunnat hållas. Det föreslås också regler om ekonomisk utjämning mellan olika delar av den nya regionen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Övergångsstyreoch utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning De här förslagen har inte varit kontroversiella i . Om man ska slå ihop landsting är det rimligt att det finns på förhand utarbetade regler för hur sådana sammanslagningar ska gå till. Jag vill dock uppmärksamma en fråga som jag har fått kommentarer om från landstingspolitiker som deltar i diskussionerna med . Det har förts fram från vissa håll, bland annat från Kommuner och Landsting, att de landsting som inte ingår 2019 kommer att styras av indelningsdelegerade , alltså hela . Jag har uppfattat det som att detta argument har använts som påtryckning mot de landsting som tvekar om att gå in i den här processen . Man säger: Ja, ni kan försöka fördröja och vänta, men då riskerar ni att bli styrda av indelningsdelegerade . För egen del vill jag framhålla att jag ser det som orimligt att landsting skulle styras av indelningsdelegerade , alltså en hel mandatperiod. Ett sådant påstående bygger ju på förutsättningen att beslut om alla sammanslagningar fattas men att en del verkställs 2019 och en del 2023. Som jag ser det är det faktum att man ser framför sig att utredningen inte kommer att föreslå genomförande av alla sammanslagningar 2019 ett uttryck för att beredningen inte är klar, det vill säga att man inte kan säga hur de förslag som bör genomföras 2023 egentligen ska se ut. Det måste finnas ett utrymme för rådrum. Annars vore det poänglöst att ha den här tvåstegsraketen som varit förutsatt . Jag vill alltså mena att den typ av uttalanden som görs från en del håll om hot om indelningsdelegerade är ganska signifikativa för hur den här processen verkar gå till. Man har från utredningens och en del andra intressenters sida ett högt tempo och använder allehanda påtryckningsmedel, i form av både morötter och piskor, för att få ihop landstingen och få sin vilja igenom. Jag tycker att det är en otillfredsställande process. Det som i utskottet har varit kontroversiellt är det förslag som allianspartierna har lagt fram i en följdmotion. Där konstaterar vi från Alliansen att det i indelningslagen är särskilt föreskrivet att man vid kommunsammanslagningar ska ta särskild hänsyn till befolkningens önskemål och synpunkter. När det finns skäl till det ska en undersökning göras om befolkningens inställning genom omröstning, opinionsundersökning eller liknande förfarande. Någon motsvarande reglering finns inte vid ändringar i landstingsindelningen. Men om landsting slås ihop till storregioner påverkas människors vardag väl så mycket som vid förändringar i kommunindelningen. Till detta kommer att en ombildning av dagens landsting till sex storregioner, i enlighet med det förslag som arbetar med, skulle innebära en mycket stor samhällsförändring. Det skulle vara den största förändringen av regionala indelning och därmed också en stor förändring av hur vårt land styrs. Det finns mot bakgrund av detta all anledning att ge medborgarna chans att yttra sig i någon form även när det gäller landstingssammanslagningar. Det är svårt att se något logiskt skäl till att medborgarperspektivet, underifrånperspektivet, skulle vara mindre viktigt när man slår ihop landsting än när man slår ihop kommuner. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Övergångsstyreoch utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning På vissa håll i , till exempel i , och , finns redan starka åsikter om de tilltänkta storregionerna. Det är en god illustration av varför det är viktigt att befolkningens önskemål och synpunkter förs in i processen på ett organiserat sätt och att det finns lagstöd för det. Vårt förslag har dock mötts av betydande motstånd, särskilt från politiker som hårt driver att en regionreform ska genomföras och, vill jag påstå, i synnerhet från politiker i ledningen för organisationen och Landsting. Det har anförts att förslaget lagts fram för att försvåra en regionreform och att det är svårt för medborgarna att sätta sig in i en komplicerad fråga av detta slag. Det sägs också att en kommande regionreform kommer att bygga på en helhetsanalys och att man då inte bara kan plocka bort ett landsting, även om befolkningen där skulle vara emot. Ur mitt perspektiv är det ett märkligt påstående att säga att landstingssammanslagningar är för svåra för medborgarna att förstå och därför bör överlåtas till politikerna. Landstingssammanslagningar handlar ju inte om tekniska, praktiska och formella frågor om till exempel samverkan på verksamhetsnivå mellan sjukhus i olika landsting eller samverkan om länsöverskridande kollektivtrafik eller något sådant. Landstingssammanslagningar berör grunderna för det demokratiska beslutsfattandet. Om man slår ihop fyra eller fem landsting till en storregion uppkommer mycket viktiga demokratiska frågor som direkt påverkar hur medborgarna kan verka politiskt i en region, hur deras ansvarsutkrävande kan gå till och vilken legitimitet som beslut som fattas får. Man kan ställa frågor som till exempel: Hur påverkas avståndet mellan väljare och valda? Hur kan man säkerställa att hela den stora regionen får representation i de politiska organen? Vilka möjligheter finns det att verka som fritidspolitiker i en storregion som sträcker sig från till ? Hur blir det med legitimiteten i besluten? Ett mig närliggande förslag är det om den östsvenska storregionen med och de tre Smålandslänen. Om förslaget väcks i en sådan sammanslagning att rationalisera sjukhusorganisationen och lägga ned något av sjukhusen i eller , som båda är ganska små - ligger som bekant i län och i - hur ska då befolkningen i låt oss säga eller gamla känna att beslutet är legitimt om det fattas av en majoritet som består av politiker från de andra landstingen som ingår i den nya storregionen? Upplever man då att det har den legitimitet som demokratiska beslut bör få, eller ser man sig som överkörd av politiker från andra delar av den nya storregionen? Jag har inget bestämt svar på det. Det går kanske att hantera, men jag vill ändå peka på att det här väcker viktiga demokratiska frågor och att det därför är mycket viktigt att befolkningen engageras i denna diskussion och får möjlighet att kommentera dessa viktiga frågor. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande. I detta anförande instämde (M). STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Övergångsstyreoch utjämning vid ändrad kommun- och landstingsindelning Innan jag kom in i fick jag ofta höra från politiker, framför allt politiker som inte var sverigedemokrater, men också från statsvetare och andra att en röst på var en röst som kastades i sjön och att vi inte kunde påverka. Men det kan vi. Det är uppenbart, och det är därför jag med glädje kan meddela att vi kommer att rösta på bifall till utskottsmajoritetens förslag, vilket kommer att bidra till att det faktiskt inte kommer att bli så lätt som regeringen nu vill att det ska vara att bilda dessa storregioner utan att först ha lyssnat på folket. har vi i debatterat mycket här i kammaren. Det finns ju som alla vet ingenting som väcker mer spänning än ett rykande färskt utskottsbetänkande. Inte ens dagens EM-match mellan kan väl konkurrera med oss? Nåväl, jag förstår att ni helst vill hem och titta på matchen, så jag ska fatta mig mycket kort. Senast ska en utredning presentera sina förslag till ny länsindelning. Med anledning av det har regeringen valt att lägga fram en proposition om att föreskriva hur en länsindelning ska gå till i lag. har i och för sig ingenting emot att det går lika till i alla delar av . Men om nyttan och lämpligheten att slå sönder över länsindelningar har vi dock en hel del synpunkter, och vi kommer med all säkerhet att återkomma i frågan när det blir aktuellt att diskutera den. värnar de lokala identiteterna och den nära kontakten med folket. Vi ställer oss allmänt skeptiska till bildandet av storregioner och ser riskerna med ett system som centraliserar makt och brister i kommunikationen med och förankringen hos medborgarna. Att lokala och regionala identiteter med en djup historisk förankring bevaras även är av stor betydelse för . Bland annat av denna anledning anser vi att försiktighet bör iakttas vid planer på att bryta upp kommun- och landstingsgränser som vilar på naturliga geografiska avgränsningar och en historiskt förankrad identitet. Om sådana beslut ändå måste fattas är det nödvändigt att ansvariga politiker först försäkrar sig om att de har ett djupt förankrat folkligt stöd.