bet · H401FöU2 · 2016-11-02 00:00:00 — Gemensam ram för att motverka hybridhot Utskottet har granskat Europeiska kommissionens meddelande om en gemensam ram för att motverka hybridhot och ställer sig i huvudsak bakom förslagen i meddelandet. Utskottet föreslår att lägger utlåtandet till handlingarna. Den föreslagna ramen och dess åtgärder syftar till att bidra till att motverka hybridhot inom EU och stärka samhällets förmåga att återhämta sig snabbt om ett hot skulle förverkligas. I likhet med regeringen anser utskottet att hybridhot är en realitet som måste tas på största allvar i ett större perspektiv men att det ytterst är ett nationellt ansvar att hantera och bemöta hybridhot. EU kan dock komplettera medlemsstaternas åtgärder genom att bidra till att medvetenheten och motståndskraften ökar. Utskottet understryker i sammanhanget bl.a. vikten av att värna den personliga integriteten och den grundlagsreglerade informations- och yttrandefriheten, att eventuella budgetkonsekvenser för EU ska finansieras inom befintliga budgetramar och att det inte bör skapas nya organisatoriska strukturer för ändamålet. Förslagen i meddelandet, inte minst inom försvarsområdet, bör korrelera med den kommande EU-handlingsplanen på försvarsområdet. Konstitutions-, justitie-, och utrikesutskottet har alla lämnat yttranden till försvarsutskottet i ärendet. En grundläggande samsyn råder bland nämnda utskott i frågan. I utlåtandet finns två motivreservationer (SD och V). Kommissionens meddelande ((2016) 18) Gemensam ram för att motverka hybridhot – Europeiska unionens insatser. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Gemensam ram för att motverka hybridhot 1.Gemensam ram för att motverka hybridhot – motiveringen (SD) 2.Gemensam ram för att motverka hybridhot – motiveringen (V) Bilaga 1 Förteckning över granskade förslag Bilaga 2 yttrande 2016/17:KU2y Bilaga 3 yttrande 2016/17:JuU2y Bilaga 4 yttrande 2016/17:UU1y Utskottets förslag till riksdagsbeslut Gemensam ram för att motverka hybridhot lägger utlåtandet till handlingarna. Reservation 1 (SD) – motiveringen Reservation 2 (V) – motiveringen Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (V), (KD), (S) och Dag Klackenberg (M). Talmannen har efter samråd med gruppledarna bestämt att Europeiska kommissionens meddelande till och rådet ((2016) 18) Gemensam ram för att motverka hybridhot – Europeiska unionens insatser ska behandlas av (se 9 kap. 20 § riksdagsordningen). Kammaren hänvisade ärendet till försvarsutskottet för granskning . lämnade faktapromemoria 2015/16:FPM80 Gemensamt ramverk för att motverka hybridhot till . Konstitutions-, justitie-, och utrikesutskottet lämnade var sitt yttrande till försvarsutskottet i frågan . Gemensam ram för att motverka hybridhot Utskottets förslag i korthet lägger utlåtandet till handlingarna. Jämför reservationerna 1 (SD) och 2 (V). I meddelandet betonar kommissionen att Europeiska unionens säkerhetsläge har förändrats dramatiskt . Freden och stabiliteten i EU:s östra och södra grannskap är utsatt för stora utmaningar. Det visar på det fortsatta behovet av att anpassa och stärka unionens kapacitet att garantera säkerhet, med tydlig betoning på det nära sambandet mellan yttre och inre säkerhet. Efter uppmaningen från rådet för utrikes frågor av åtog sig den höga representanten i nära samarbete med kommissionens avdelningar och Europeiska försvarsbyrån (), och i samråd med EU:s medlemsstater, att arbeta för att lägga fram en gemensam ram med genomförbara förslag som kan bidra till att motverka hybridhot och stärka resiliensen hos EU och medlemsstaterna, samt hos partnerländer. Resiliens är förmågan att stå emot stress och återhämta sig, stärkt av utmaningen. upprepade behovet av att mobilisera EU-instrument för att bidra till att bekämpa hybridhot. Förslaget till det gemensamma ramverket presenterades . Definition av begreppet hybridhot Definitionen av hybridhot varierar enligt kommissionen och måste vara flexibel eftersom hotet förändras. Begreppet syftar dock till att fånga upp den blandning av tvångsåtgärder och omstörtande verksamhet samt konven-tionella och okonventionella metoder (dvs. diplomatiska, militära, ekonomiska och tekniska) som statliga eller icke-statliga aktörer kan använda på ett samordnat sätt för att uppnå särskilda mål, som de håller sig under tröskeln för en formell krigsförklaring. Tonvikten ligger vanligen på att utnyttja målets svagheter och skapa tvetydighet för att försvåra beslutsfattandet. Massiva desinformationskampanjer, där sociala medier används för att kontrollera den politiska beskrivningen eller radikalisera, rekrytera och leda proxyaktörer, kan fungera som verktyg för hybridhot. En proxyaktör kan sägas vara ett ombud för en aktör som den senare använder för sina egna syften. I meddelandet beskrivs åtgärder som syftar till att motverka hybridhot och stärka resiliensen på EU-nivå och nationell nivå, samt för EU:s samarbetspartners. Eftersom fokus ligger på att öka medvetenheten föreslås det att man inrättar särskilda mekanismer för informationsutbyte med medlemsstaterna och att man samordnar EU:s kapacitet att tillhandahålla strategisk kommunikation. Åtgärder har utarbetats för att stärka resiliensen på områden som it-säkerhet, kritisk infrastruktur, skydd mot olaglig användning av det finansiella systemet och insatser för att motverka våldsbejakande extremism och radikalisering. På vart och ett av dessa områden kommer ett viktigt första steg att vara att EU och medlemsstaterna genomför de strategier som beslutats, och att medlemsstaterna fullt ut genomför befintlig lagstiftning, medan en del mer konkreta insatser har föreslagits för att ytterligare intensifiera dessa ansträngningar. När det gäller förebyggande av, åtgärder mot och återhämtning efter hybridhot föreslås att man undersöker möjligheterna att tillämpa solidaritetsklausulen i artikel 222 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (i enlighet med relevant beslut) och artikel 42.7 i fördraget om Europeiska unionen vid omfattande och allvarliga hybridhot. Förmågan att fatta strategiska beslut skulle kunna stärkas genom inrättandet av ett gemensamt operativt protokoll. Slutligen föreslås en utökning av samarbetet och samordningen mellan EU och Nato i gemensamma insatser för att motverka hybridhot. Vid genomförandet av denna gemensamma ram åtar sig den höga representanten och kommissionen att utnyttja de relevanta EU-instrument som står till deras förfogande. Det är viktigt att EU, tillsammans med medlemsstaterna, arbetar för att minska riskerna i samband med exponering för potentiella hybridhot från statliga och icke-statliga aktörer. I den utsträckning motverkandet av hybridhot rör den nationella säkerheten och det nationella försvaret samt upprätthållandet av lag och ordning, ligger det främsta ansvaret hos medlemsstaterna, eftersom de nationella svagheterna fortfarande främst är landspecifika, anges det i meddelandet. Många EU-medlemsstater står dock inför gemensamma hot, som också kan vara inriktade på gränsöverskridande nät eller infrastrukturer. Sådana hot kan hanteras mer effektivt genom samordnade insatser på EU-nivå, genom att EU:s politik och instrument används på grundval av europeisk solidaritet, ömsesidigt bistånd och ett utnyttjande av Lissabonfördragets fulla potential. EU:s politik och instrument kan spela en central roll när det gäller att bidra till att öka medvetenheten, och gör det redan i hög grad. Detta bidrar till att öka medlemsstaternas resiliens i fråga om att bemöta gemensamma hot. De yttre EU-åtgärder som föreslås i denna ram utgår från principerna i artikel 21 i , bl.a. demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas universalitet och odelbarhet samt respekt för principerna i stadga och i folkrätten. Det gemensamma meddelandet är avsett att underlätta en helhetssyn som syftar till att EU, i samordning med medlemsstaterna, specifikt ska kunna motverka hot som är hybrida till sin karaktär, genom att skapa synergier mellan alla relevanta instrument och främja nära samarbete mellan alla berörda aktörer. Åtgärderna bygger på befintliga strategier och befintlig sektoriell politik som bidrar till att uppnå ökad säkerhet. Bland de verktyg som kan bidra till att motverka hybridhot kan särskilt nämnas den europeiska säkerhetsagendan, Europeiska unionens strategi för utrikes- och säkerhetspolitik, den europeiska handlingsplanen på försvarsområdet, för cybersäkerhet, den europeiska strategin för energitrygghet och Europeiska unionens strategi för sjöfartsskydd. Eftersom Nato också arbetar för att motverka hybridhot och rådet för utrikes frågor har föreslagit ett ökat samarbete och en ökad samordning på detta område, syftar vissa av förslagen till att förbättra samarbetet mellan EU och Nato när det gäller att motverka hybridhot. De föreslagna insatserna är inriktade på att öka medvetenheten, bygga upp resiliensen, förebygga och reagera på kriser samt att återhämta sig efter kriser. Följande åtgärder föreslås: Känna igen hybridhot (åtgärd 1): Medlemsstaterna, med lämpligt stöd av kommissionen och den höga representanten, uppmanas att genomföra en undersökning av risker i samband med hybridhot för att identifiera centrala svagheter som kan påverka nationella och alleuropeiska strukturer och nätverk, samt att ta fram särskilda indikatorer med anknytning till hybridhot. Organisera EU:s insatser och öka medvetenheten (åtgärd 2): Inom ramen för den befintliga strukturen för Europeiska unionens underrättelseanalyscentrum (EU Intcen) inrätta EU:s gemensamma enhet för hybridhot som kan ta emot och analysera sekretessbelagd information och information från öppna källor om hybridhot. Medlemsstaterna uppmanas att upprätta nationella kontaktpunkter för hybridhot för att garantera samarbete och säker kommunika-tion med EU:s gemensamma enhet för hybridhot. Strategisk kommunikation (åtgärd 3): Den höga representanten ska tillsammans med medlemsstaterna undersöka sätt att uppdatera och samordna sin förmåga att kommunicera på ett proaktivt och strategiskt sätt och optimera användningen av mediebevakning och språkspecialister. för ”motverkande av hybridhot” (åtgärd 4): Medlemsstaterna uppmanas att överväga att inrätta ett för att motverka hybridhot. Centrumet bör t.ex. utarbeta program som syftar till att främja forskning och utveckla övningar som gör att man kan hitta praktiska lösningar på de utmaningar som hybridhoten innebär. Organisera EU:s insatser och öka resiliensen (åtgärd 5): Kommissionen kommer i samarbete med medlemsstaterna och berörda aktörer att identifiera gemensamma verktyg, bl.a. indikatorer, för att stärka den kritiska infrastrukturens skydd och resiliens mot hybridhot inom berörda sektorer. Energinät (åtgärd 6): Kommissionen kommer i samarbete med medlemsstaterna att stödja ansträngningar för att diversifiera energikällorna och främja säkerhets- och trygghetsnormer för att öka den kärntekniska infrastrukturens resiliens. Transportsäkerhet och säkerhet i försörjningskedjan (åtgärd 7): Kommis-sionen kommer att övervaka framväxande hot i hela transportsektorn och kommer att uppdatera lagstiftning där så är lämpligt. Vid genomförandet av för sjöfartsskydd samt och handlingsplan för riskhantering på tullområdet kommer kommissionen och den höga representanten (inom ramen för sina respektive befogenheter), i samordning med medlemsstaterna, att undersöka hur hybridhot ska bemötas, särskilt när det gäller hot mot kritisk transportinfrastruktur. Rymden (åtgärd 8): Inom ramen för den kommande rymdstrategin och europeiska handlingsplanen på försvarsområdet kommer kommissionen att föreslå att rymdinfrastrukturens förmåga att stå emot hybridhot ska stärkas, särskilt genom att eventuellt utvidga tillämpningsområdet för rymdövervakning och spårning till att även omfatta hybridhot, genom att utarbeta nästa genera-tion av statlig satellitkommunikation på EU-nivå och genom att införa satellitnavigationssystemet inom kritisk infrastruktur som är beroende av tidssynkronisering. Försvarskapacitet (åtgärd 9): Försvarskapaciteten behöver stärkas för att öka EU:s resiliens mot hybridhot. Det är viktigt att identifiera de centrala kapacitetsområdena, t.ex. övervaknings- och spaningskapacitet. skulle kunna vara en katalysator för militär kapacitetsutveckling, t.ex. genom att förkorta utvecklingscykler för försvarskapacitet, investera i teknik, system och prototyper och öppna försvarsföretag för innovativ kommersiell teknik med anknytning till hybridhot. Möjliga åtgärder skulle kunna granskas inom ramen för den kommande handlingsplanen på försvarsområdet. Den höga representanten kommer, vid behov med stöd av medlemsstaterna, i samverkan med kommissionen att lägga fram förslag till projekt om anpassning av försvarskapaciteten och om utveckling av kapacitet av betydelse för EU, specifikt för att motverka hybridhot mot en eller flera medlemsstater. Skydd av folkhälsan och livsmedelstrygghet (åtgärd 10): Kommissionen kommer i samarbete med medlemsstaterna att öka medvetenheten om och resiliensen mot hybridhot inom befintliga beredskaps- och samordningsme-kanismer, särskilt hälsosäkerhetskommittén. It-säkerhet (åtgärd 11): Kommissionen uppmuntrar medlemsstaterna att inrätta och fullt ut utnyttja ett nätverk mellan de 28 it-incidentcentrumen och incidenthanteringsorganisationen , även som en ram för strategiskt samarbete, och att göra detta till en prioriterad fråga. Kommissionen bör, i samordning med medlemsstaterna, se till att sektorsvisa initiativ mot it-hot (t.ex. på luftfarts-, energi- eller sjöfartsområdet) överensstämmer med den sektorsövergripande kapacitet som omfattas av it-säkerhetsdirektivet i syfte att sammanföra information, sakkunskap och snabba insatser. Industrin (åtgärd 12): Kommissionen kommer, i samordning med medlemsstaterna, att samarbeta med industrin inom ramen för ett avtalsbaserat offentlig-privat partnerskap för it-säkerhet i syfte att utveckla och testa teknik för att bättre skydda användare och infrastrukturer mot de it-relaterade aspekterna av hybridhot. Energi (åtgärd 13): Kommissionen kommer att utfärda riktlinjer för att ägare av tillgångar inom smarta nät ska kunna förbättra it-säkerheten i sina anläggningar. Inom ramen för initiativet om elmarknadens utformning kommer kommissionen att överväga att lägga fram förslag om riskberedskapsplaner och regler för informationsutbyte och säkerställande av solidaritet mellan medlemsstaterna i kristider, bl.a. regler om hur man ska förebygga och begränsa it-attacker. Säkerställande av sunda finansiella system (åtgärd 14): I samarbete med Europeiska unionens byrå för nät- och informationssäkerhet (), medlemsstaterna samt berörda internationella, europeiska och nationella myndigheter och finansinstitut kommer kommissionen att främja och underlätta upprättandet av plattformar och nätverk för utbyte av information om hot och ta itu med faktorer som hindrar utbytet av sådan information. Transporter (åtgärd 15): Kommissionen och den höga representanten kommer inom sina respektive behörighetsområden, i samarbete med medlemsstaterna, att undersöka hur hybridhot ska bemötas, särskilt när det gäller it-angrepp inom transportsektorn. Åtgärder mot finansiering av hybridhot (åtgärd 16): Kommissionen kommer att använda genomförandet av handlingsplanen mot finansiering av terrorism som ett sätt att bidra till motverkandet av hybridhot. Stärkt resiliens mot radikalisering och våldsbejakande extremism (åtgärd 17): Även om terrorism och våldsbejakande extremism inte i sig är av hybrid karaktär kan de som ligger bakom hybridhot inrikta sig på och rekrytera sårbara samhällsmedlemmar och radikalisera med hjälp av moderna kommunikationskanaler (bl.a. sociala medier på internet och proxygrupper) och propaganda. Kommissionen vidtar de åtgärder mot radikalisering som anges i den europeiska säkerhetsagendan, analyserar behovet av att stärka förfarandena för att ta bort olagligt innehåll och uppmanar mellanhänder att utöva tillbörlig aktsamhet vid hanteringen av nät och system. Ökat samarbete med tredjeländer (åtgärd 18): Den höga representanten kommer, i samordning med kommissionen, att inleda en undersökning om hybridrisker i grannregionerna. Den höga representanten, kommissionen och medlemsstaterna kommer att använda de instrument som står till deras förfogande för att bygga upp partnerländernas kapacitet och öka deras resiliens mot hybridhot. Uppdrag inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP), som antingen är oberoende eller kompletterar EU-instrument, skulle kunna utstationeras för att hjälpa partnerländerna att stärka sin kapacitet. Förebyggande av och åtgärder vid kriser samt återhämtning (åtgärd 19, 20 och 21): Det är av avgörande betydelse att vidta snabba åtgärder vid händelser som utlösts av hybridhot, understryker kommissionen. I detta avseende kan de insatser som Europeiska centret för samordning av katastrofberedskap gör för att underlätta nationella civilskyddsåtgärder och stärka den nationella civilskyddskapaciteten vara en effektiv mekanism för att bemöta hybridhot som kräver civilskyddsinsatser. Detta skulle kunna ske i samverkan med andra EU-mekanismer och system för tidig varning, särskilt med Europeiska utrikestjänstens lägescentral när det gäller externa säkerhetsdimensioner och centret för strategisk analys och insatskapacitet när det gäller den inre säkerheten. Den höga representanten och kommissionen kommer, i samarbete med medlemsstaterna, att upprätta ett gemensamt operativt protokoll och genomföra regelbundna övningar för att förbättra kapaciteten för strategiskt beslutsfattande som svar på komplexa hybridhot på grundval av förfaranden för integrerad politisk krishantering (åtgärd 19). Kommissionen och den höga representanten kommer, inom sina respektive behörighetsområden, att undersöka tillämpligheten och de praktiska konsekvenserna av artikel 222 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och artikel 42.7 i om det inträffar en omfattande och allvarlig hybridattack (åtgärd 20). Den höga representanten kommer, i samordning med medlemsstaterna, att integrera, utnyttja och samordna den militära insatskapaciteten när det gäller att motverka hybridhot inom ramen för GSFP (åtgärd 21). Ökat samarbete med Nato (åtgärd 22): Den höga representanten kommer, i samordning med kommissionen, att fortsätta sin informella dialog och stärka samarbetet och samordningen med Nato i fråga om situationsmedvetenhet, strategisk kommunikation, it-säkerhet och ”krisförebyggande och krisåtgärder” i syfte att motverka hybridhot, som principerna om delaktighet och varje organisations självständiga beslutsfattande respekteras. I faktapromemoria 2015/16:FPM80 Gemensamt ramverk för att motverka hybridhot välkomnar Regeringen ramverket och anser att det har en viktig funktion att fylla genom att öka medvetenheten om hybridhot och stärka EU:s och medlemsstaternas motståndskraft mot sådana. EU har en viktig roll som komplement till medlemsstaterna när det gäller att hantera hybridhot. Att hantera hoten förblir främst ett nationellt ansvar. Det finns ingen allmänt accepterad definition av vad som utgör ett hybridhot, menar regeringen. I allmänhet avses en blandning av militära (reguljära och irreguljära) och civila medel, inklusive påverkanskampanjer samt politiska, ekonomiska och diplomatiska medel. Tillsammans används dessa åtgärder integrerat för att utnyttja motståndarens svagheter och uppnå specifika politiska mål. Med utgångspunkt i hybridhotens föränderliga karaktär erbjuder inte det gemensamma ramverket en tydlig definition av begreppet hybridhot. innehåller dock förslag som medlemsstaterna välkomnas att genomföra. förslag tar sin huvudsakliga utgångspunkt i redan pågående åtgärder och processer till vilka dimensionen om hybridhot kopplas eller tydliggörs. Därmed är det inte omfattande nyheter som föreslås i ramverket. Nyheten är att EU skapat ett sätt att strömlinjeforma hanteringen av hybridhoten. Meddelandet om ramverket i sig har inga effekter på svenska regler, anser regeringen. Det har heller inte några omedelbara konsekvenser för EU:s budget. Det är inte möjligt att närmare bedöma eventuella budgetära konsekvenser. Utgångspunkten är dock att eventuella sådana konsekvenser, såväl nationella som inom EU, ska finansieras inom befintliga budgetramar. Regeringen välkomnar sammanfattningsvis det gemensamma meddelandet om ramverket. Övriga medlemsstater har också välkomnat det. I rådsslutsatserna från rådet för utrikes frågor bjuds relevanta instanser inom EU in att granska meddelandet om ramverket och att följa upp det. Det framgår inte någon tidsplan för denna granskning. Därutöver efterfrågar rådet i slutsatserna en uppföljningsrapport om arbetet med att genomföra ramverket till . Meddelandet har inte gått ut på remiss. Konstitutions-, justitie-, och utrikesutskottets yttranden Konstitutions-, justitie-, och utrikesutskottet har lämnat var sitt yttrande i frågan till försvarsutskottet. ser i yttrande 2016/17:KU2y (bil. 2) med allvar på hybridhoten, liksom regeringen gör. Åtgärderna om strategisk kommunikation (åtgärd 3) och åtgärderna om stärkt resiliens mot radikalisering och våldsbejakande extremism (åtgärd 17) bedöms som särskilt relevanta för utskottet. Desinformation och våldsförhärligande budskap på internet som verktyg för att radikalisera personer, destabilisera samhället eller kontrollera den politiska verklighetsbeskrivningen behöver bemötas. välkomnar därför olika kommunikationsinsatser för att sprida fakta och positiva motbudskap om demokrati och de grundvärden som kommer till uttryck i om skydd för de mänskliga rättigheterna och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. vill understryka vikten av att värna den grundlagsreglerade informations- och yttrandefriheten. Utskottet har tidigare uttalat sig om tvingande bestämmelser som innebär krav på att svenska myndigheter ska blockera eller ålägga internetleverantörer att blockera webbsidor och anfört att de är svårförenliga med informationsfriheten och den svenska yttrandefrihetslagstiftningen. Utskottet vidhåller denna uppfattning och vill därför framhålla lösningar som bygger på frivillighet. yttrande 2016/17:JuU2y (bil. 3) behandlar de delar i meddelandet som rör utskottets beredningsområde. Detta gäller i första hand åtgärderna 16 och 17 som avser åtgärder mot finansieringen av hybridhot respektive stärkt motståndskraft mot radikalisering och våldsbejakande extremism. När det gäller den nu aktuella ramen för att motverka hybridhot delar justitieutskottet kommissionens uppfattning att åtgärder för förstärkning av kampen mot finansiering av terrorism kan bidra till att motverka hybridhot. Som utskottet tidigare anfört är det, även i dessa fall, angeläget att åtgärderna vidtas med beaktande av de grundläggande fri- och rättigheterna, inte minst skyddet av den personliga integriteten. Detsamma gäller även för andra åtgärder mot finansiering av hybridhot (åtgärd 16). anser att det bästa sättet att bemöta propaganda för våldsbejakande extremism och terrorism är med kunskap. Utskottet anser att det är positivt att kommissionen i fråga om åtgärder för att stärka motståndskraften anför att man när det gäller extremistiskt innehåll på internet måste ta hänsyn till åtgärdernas inverkan på den grundläggande rätten till yttrandefrihet och informationsfrihet. Utskottet ser positivt på att kommissionen vidtar de åtgärder mot radikalisering som anges i den europeiska säkerhets-agendan enligt åtgärd 17. ser sammanfattningsvis med allvar på frågan om hybridhot och konstaterar att det ytterst är ett nationellt ansvar att hantera och möta så-dana hot. Rättsväsendet har en viktig roll i detta arbete. EU har en viktig funk-tion att fylla när det gäller att öka såväl medvetenheten om hybridhot som medlemsländernas motståndskraft mot sådana hot. I likhet med regeringen ser justitieutskottet därför i dessa delar positivt på det gemensamma meddelandet om ramverket.