bet · H301KU20d3 · 2016-01-01 00:00:00 — Det ställer ju också frågan om myndigheternas förmåga att kunna lämna ett relevant underlag som regeringen har möjlighet att fatta sina beslut på. Då tänker jag så här: När man får underlaget först en månad senare har ändå gått från det att de första larmrapporterna kom från UNHCR. Väntade man bara på rapporten från sina egna myndigheter? Var det inte så att man gjorde någonting med den uppgift man fick om att människor var på väg upp genom ? Vidtog man några som helst åtgärder, eller satt man och väntade på att de egna myndigheterna skulle agera? : Den organisation som finns på följer all utveckling löpande, men myndigheten har till uppgift att förse regeringen med fakta om vad som gäller. Där har myndigheten tagit in olika bedömningar. Vad vi visste var att tidigare bedömningar som myndig- heten, i det här fallet, hade gjort stämde ganska väl överens med senare utfall. Det var den historik vi hade bakom oss. Det fanns ingen anledning för regeringen att då säga att just den uppgiften klarar inte vid det här tillfället. Det blir ohanterligt om vi, när vi har myndigheter för att bland annat förse regeringen med uppgifter, och vi sedan, när regeringen får andra uppgifter som lägger in i sin totala bedömning, helt plötsligt ska omkull- kasta myndighetens uppgifter. hade en record av att göra ganska säkra prognoser, och det var det som vi bedömde utifrån. (SD): Ordförande! i relation till det faktum att migrationsströmmen till ökade : Vilket förtroende hyser statsministern egentligen för bedömningar, med tanke på att man har sänkt prognoserna, till och med, och de har slagit fel ? Har statsministern förtroende för , och har statsministern gjort något för att Migrations- verket ska kunna få de verktyg man behöver för att kunna göra säkrare, bättre och mer träffsäkra prognoser? : Herr ordförande! Vi ska återigen konstatera att om man tittar på den kurva för asylsökande som kommer till ser man att det skedde en dramatisk ökning i . Det var då det hände. Denna ökning upplevde hela EU. Under den tiden arbetade vi mycket konsekvent och systematiskt i Europeiska unionen för att se till att EU:s alla 28 länder skulle ta sitt ansvar. Vi fick ett sådant beslut . Jag hade mitt första möte med i , vi hade det extra , och den 25–kom EU-beslutet om omfördelning av 40 000. Det pekade på att något skulle hända i EU. I backspegeln ser vi nu att det hände alldeles för lite i EU, men det var det perspektiv vi satt med då. hade skrivit ned prognosen, och vi hade ett arbete och ett beslut fattat i EU om en första omfördelning. , , kom ett nytt fördelningsbeslut. Det har inte verkställts så som vi hade hoppats, men man måste se det i det perspektivet. (SD): Ordförande! Jag har en sista fråga. Jag har uppfattat statsministern så att man inte vidtog några som helst åtgärder med anledning av de larmrapporter som kom från UNHCR , utan man inväntade helt enkelt bara myndigheternas rapporter i , som kom och som visade sig vara felaktiga. : Återigen: Myndigheterna har till uppgift att samla olika fakta, göra en lägesbedömning och redovisa den till regeringen. Det blir konstigt om vi har en myndighet som har denna uppgift och regeringen sedan säger att just klarar myndigheten inte sin uppgift. Vi måste hålla i den ordning vi har. Jag vill också säga att denna typ av frågor är oerhört svårbedömda. Det har att göra med utvecklingen i och i det här fallet, hur utvecklingen ser ut på den afrikanska kontinenten och i och vad som händer i EU. Om det finns ett arbete på gång i Europeiska unionen om att alla 28 medlemsländer ska ta sitt ansvar utgår vi från att det verkställs. Att hålla i den ordning vi har är det bästa. Det var mycket svårbedömt. Återigen: Man ska komma ihåg att prognoser tidigare hade stämt ganska väl med senare utfall. (MP): Herr ordförande! Tack, statsministern! Vi har fått ett omfattande material som berör både regeringens kris- hantering och alla beslut som fattades när det gäller hela flyktingsituationen. Jag tänkte börja med en fråga som jag ställde också till . Det handlar om den grupp för strategisk samordning som startade och som, enligt vad vi har sett här, har haft 28 möten . Vilken betydelse hade dessa möten och denna grupp för regeringens krishantering? : Herr ordförande! Låt mig först hänvisa till de skriftliga svaren och det som justitie- och migrationsministern har svarat i utskottet. Det är klart att det är mycket strategiskt att ha en sådan grupp under ledning av inrikesministerns statssekreterare, just därför att det, som jag nämnde, under inrikesministern finns samlat ansvar för polis, säkerhetspolis, räddningstjänst och annat, såsom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Där finns också krishanteringsorganisationen och chefstjänste- mannen för krishantering. Att statssekreteraren på det departementet vid olika tillfällen samlar berörda departements statssekreterare har mycket stor betydelse för regeringens förmåga att strategiskt hantera situationen. (MP): Jag tänkte återknyta till en fråga som vår ordförande ställde när det gäller det förtydligande som MSB fick . Hade det, så här i efterhand, inneburit någon avgörande förändring av utvecklingen om det beslutet hade kommit ? : Herr ordförande! Det är svårt att svara på exakt om det hade haft någon avgörande betydelse. Min bedömning är att det inte hade haft det. Det var viktigt att vi fick till förtydligandet, ja. MSB hade ett samordningsuppdrag från början. Om MSB inte hade haft något sådant uppdrag i grunden hade skillnaden varit större, men vi ansåg ändå att det behövdes preciseras och konkretiseras. Det kom , efter Det innebär ett förtydligande just när det gäller att samordna relevanta aktörer, ge regeringen en samlad lägesbild och, inte minst, påpeka om det finns något speciellt, ytterligare, som regeringen behövde göra eller åtgärder som behöver vidtas för att detta ska fungera. Men det är inte så att det inte finns några informationskanaler mellan myndigheterna förutom denna, utan respektive statsråd har löpande kontakter med sina myndigheter. Det finns informationskanaler öppna. Vi ville bara precisera och konkretisera samordningsuppdraget. (C): Jag vill fråga statsministern om kontakterna med . När gav besked om en mer restriktiv hållning till asylsökande sökte sig många migranter i stället till . Man fick intryck av att regeringen inte var beredd på besluten i , som fick stora kon- sekvenser för tillströmningen till . Enligt det underlag vi har hade statsministern ett möte med förbundskansler . Fick statsministern några signaler då om en restriktivare tysk asylpolitik? : Herr ordförande! Nej, det som diskuterades då var uppföljning av det vi hade pratat om tidigare, nämligen hur vi får till en omfördelning. Mötet ledde senare till ytterligare initiativ från kommissionen. Det ledde till beslutet senare om den omfördelning som sedan kom att bli de 160 000 sammantaget. Det var vad detta möte koncentrerades på. tog jag emot förbundskansler här i för en liknande diskussion. Det pågick en mängd bilaterala diskussioner, förutom den samlade diskussionen i EU, för att se till att vi får en möjlighet att alla EU:s 28 medlemsländer tar sitt ansvar. (C): någon fortsatt kontakt med så att ni fick någon rapport i förväg om en restriktivare tysk flyktingpolitik, eller kom det som en överraskning när fattade beslut om detta? : Herr ordförande! Vad exakt som försiggick mellan departementen måste ansvarigt statsråd svara på, men det var inte så att vi alerterades i ett sammanhang där man sa: kommer vi att … och så vidare. Vi hörde naturligtvis när beslutet kom. Vi har följt utvecklingen för att se vad detta innebär för oss. Vi har haft kontakt med myndig- heterna för att se om det innebär någon ytterligare åtgärd för oss, exempelvis inre gränskontroll. Det diskuterades tidigare , men regeringen fick inte något besked av berörda myndigheter om att rekvisiten för det var uppfyllda förrän . När vi fattade beslutet hade vi fått beskedet från myndigheterna dagen före. Så fort vi fick beskedet från myndigheterna införde vi inre gränskontroll. Nooshi Dadgostar (V): Ordförande! Jag vill ställa en fråga till statsministern. Rätten till asyl är fast förankrad här i landet. Det åtagandet för med sig att det måste finnas en viss robusthet i samhället för att klara av det. Det finns nog förståelse för att regeringen har svårt att förutse händelse- utvecklingen i världen i detalj, men det måste finnas en beredskap här hemma om vi åtar oss att ta emot människor för att kunna rädda dem från krig och förföljelse. Min första fråga är: Kan statsministern beskriva hur han ser på den beredskap som fanns från den förra regeringen, vilken grund som hade lagts innan den nya regeringen kom till makten och vad som hade kunnat vara annorlunda om man hade haft en starkare beredskap för detta, eftersom stats- ministern själv beskrev att vi såg att det kom hit fler flyktingar? : Herr ordförande! Utifrån den bilden, 2014, såg vi att det fanns behov av mer. Det var därför vi i vårändringsbudgeten lade till resurser, och det var därför vi i budgetpropositionen lade till resurser. Vi höjde exempelvis de två schablonerna, dels den som gäller för dem som blir kommunplacerade efter att de har fått ja, dels den för ensamkommande flyktingbarns skolgång. Dessa schablonersättningar höjdes . Det var också därför – inte bara men bland annat därför – vi höjde ambi- tionerna för bostadsbyggandet och lade till resurser för den delen. Jag vill dock åter understryka att det som hände från månads- skiftet augusti/september var exceptionellt. Om man tittar på kurvan på det papper jag nu håller i ser man att det hade varit svårt för vem som helst att förutse den dramatiska ökning som skedde. Den var exceptionell. Jag vill påstå att de allra flesta hade haft svårt att se precis den ökningen. hade vi sett en ökning från 30 2011 till ungefär 80 2014, men den fördubbling som sedan skedde, där av de asyl- sökande som kom kom , var en dramatisk ökning som jag nog vill påstå var svår att se. Det var därför regeringen vidtog de åtgärder den gjorde. Då fanns inte kapaciteten, varken vad gäller skolor, socialtjänst eller andra delar. När vi från myndigheterna fick beskedet att vi nu hade ett läge där ordning och reda och inre säkerhet inte längre kunde upprätthållas vidtog vi de åtgärder som måste vidtas. Nooshi Dadgostar (V): Jag uppfattade i statsministerns inledning att han hade kritik mot den dåvarande regeringens beredskap. Kan han beskriva det ytterligare? Vad rekommenderar han i så fall eventuella kommande regeringar att ha för beredskap för att kunna klara den typen av situationer, eftersom vi är alla överens om att rätten till asyl är oerhört viktig för mänsklighetens överlevnad? : Den har två perspektiv. Det ena är beredskap för hur man bygger ett samhälle. Det är mer en politisk fråga. Där har vi valt att satsa mer på att bygga bostäder, rusta skolor och så vidare. Det andra är mottagandet av flyktingar och hur man har möjlighet att hantera det när vi får en så exceptionellt snabb ökning. Rätten till asyl föreligger – ja. Men min bestämda uppfattning är att den inte bara föreligger i . Den föreligger i hela EU, och den stora bristen här, står jag fast vid, är att EU inte har lyckats hantera denna situation. Om det kommer 1 miljon flyktingar till Europeiska unionen, som består av drygt 500 miljoner människor, är det klart att EU kan hantera den situationen. Skulle i det läget ha fått ta emot asylsökande i proportion till vår befolkning skulle det handla om ungefär 20 000. Alla förstår att detta kan vi ordna. Men när några få länder ska ta det som är hela EU:s ansvar, då håller inte det längre, och därför måste vi vidta de här åtgärderna och se till att man också kan söka asyl i de andra EU-länderna. (L): Statsministern har ju försökt sätta bilden av att ni var väldigt direkt efter regeringsskiftet med olika åtgärder kopplade till flyktingkrisen och flyktinginvandringen. Men om vi tittar , då dåvarande regeringen varnade för kraftigt ökade flyktingkostnader efter prognos, attackerade detta och sa bland annat att man ställer flyktingar mot välfärd. Den blivande finansministern sa att prognosen inte var anmärkningsvärd. Hon sa, och jag citerar: Den är inte exceptionell på något sätt. Slut på citat. Visserligen är det så att man kampanjar med poesi och regerar med prosa, men underminerar inte dessa attacker på den tidigare regeringen påståendet om att ni var väldigt direkt ? : För det första är det en rejäl skillnad mellan 80 000 och 160 000. Det vi vände oss emot var att det nödvändigtvis måste sättas samman med nedskärningar i välfärden. Det vände jag mig emot. Det ska inte vara så att när vi tar emot asylsökande så ska människor se framför sig att nu kommer välfärden att försämras. Den beskrivningen tycker jag inte om, utan här gäller det att stå upp för välfärden. Vi har ett samhällsbygge som gäller alla i landet. Det gäller de som bor här redan, och det innebär också att när man får nya skolkamrater från andra länder så ska de barnens undervisning inte försämras. Det är i relation till detta som kritiken uppstår. Dessutom är det en enorm skillnad mellan 80 000 och 160 000. (L): En annan fråga: Statsministern har ju sagt under utfrågningen här att det inte fanns mycket förberett på EU-området från den dåvarande regeringen när ni tog över. Det är ett påstående som faktiskt inte stämmer. Det var ju den dåvarande regeringen som, tillsammans med flera andra länder, initierade att EU- länderna skulle samlas just kring temat migrationen i – ett kombinerat rådsmöte med utrikesministrarna och ministrarna i rättsliga och inrikes frågor. Det här mötet hölls , och då var det naturligtvis den nuvarande regeringen som deltog i det hela. Men det initierades av den tidigare regeringen. Statsministern kanske vill modifiera sin version av EU-arbetet lite. : Om man har haft ett möte må det vara hänt. Det har man säkert haft i många olika sammanhang. Jag konstaterar dock att det inte fanns någon grundplatta för vad som skulle göras, så när jag träffade förbundskansler i var det inte så att, ja, nu har vi det här att ta hand om och ska vi arbeta utifrån detta, utan det mötet ledde sedermera, med breddning naturligtvis i diskussion med andra like-minded, till det extra europeiska råd som hölls och sedermera till beslut . Visst – möten har man säkert haft och diskuterat frågan, konstigt vore det annars, men det fanns inget i substans som vi kunde ta hand om och säga att härifrån verkar vi, utan det är utvecklat från och med den här regeringen, enligt min uppfattning. Skånberg (KD): Tack, statsministern, för svaren så här långt! Stats- ministern har målat en mörk bild av det exceptionella i situationen. När vi hade migrationsminister här för utfrågning av konstitutions- utskottet sa han, och jag citerar: Vi kan inte försätta i en sådan situation igen. Slut på citat. Delar statsministern bedömning? Vad i så fall är vid- taget för att vi inte ska hamna i en sådan situation där faktiskt människor fick bo på gatan? : Först och främst blev det , trots denna enorma insats som gör. Det är en enorm insats, och jag menar att vårt land ska vara oerhört stolt över den humanitära insats som vi har gjort. Andra länder runt om i och runt om i världen, kan jag vittna om, beundrar för den insats vi har gjort. var det några som fick sova ute, och det är naturligtvis beklagligt. Men sett i perspektivet av vad vi som land faktiskt gjorde ska vi vara väldigt, väldigt stolta. Många har gjort fantastiska insatser. Vi har haft en bred politisk diskussion. Vi har haft ett civilsamhälle som har gjort enorma insatser, och det ska de ha all eloge för. kom det ett läge när myndigheterna sa att nu är rekvisiten uppfyllda för exempelvis inre säkerhetskontroll, därför att vi kan inte längre säkerställa inre ordning och säkerhet i vårt land. Olika verksamheter gav också uttryck för att de var i ett så trängt läge att de inte hade kontroll över situationen. När det tragiska skedde i med den unga kvinnan som blev mördad där åkte jag till och tog del av kommunledningens, och flera andra aktörers redovisning, och de redovisade just detta: är det så ansträngt, så vi har inte riktigt full kontroll. Då måste vi vidta åtgärder, för vår uppgift är att se till att är säkert och att vi kan upprätthålla ordning och reda. Det är grundläggande för landet, och då vidtog vi de åtgärder som var nödvändiga. Därför är statsrådet slutsats helt korrekt: Vi kan inte försätta landet i en sådan situation igen. Det var därför den inre gränskontrollen beslutades, det var därför id-kontrollerna beslutades, det var därför regeringen i går, efter beredning, fattade beslut om propositionen om ändrad asyl- lagstiftning som då anpassas till EU:s miniminivå, just för att detta inte ska ske igen. Med dessa åtgärder har vi också kunnat se en dramatisk minskning av antalet asylsökande till , och nej, vi kan inte hamna i den situationen igen, för då riskerar vi ordning och reda och säkerhet. Skånberg (KD): Under den mest kritiska perioden kom det ju väldigt många som inte identifierade sig. Vet statsministern någonting om hur många som kom in i utan id-handlingar under uppbyggnaden av den här krisen? Kan statsministern ange var de finns, vad som har hänt och vilken beredskap har för att säkerställa vilka som finns här illegalt? : Återigen, jag får hänvisa till om det finns någonting i de skriftliga svaren. Jag kan inte detta i detalj. Det som är svårast här är att med Schengenbestämmelserna så rör man sig fritt inom Schengen. Det innebär att man kommer in också till och in och ut ur , bara man liksom har kommit in i Schengenområdet. Det här vittnar om betydelsen av att hålla ordning och reda vid Schengens yttre gräns så att vi faktiskt vet vad som rör sig inom. Nej – jag kan inte ge någon exakt sådan siffra. Den finns inte, mig veterligen, såvida det inte har lämnats på något annat sätt. Men jag har inte hört någon sådan siffra, och jag skulle bedöma att det är mycket, mycket svårt att ge en sådan siffra. Skånberg (KD): Oroas statsministern inte av detta att som krisen byggdes upp så kom människor in – vi vet inte med vilken agenda eller vilka önskemål – som befinner sig i landet? Vad tänker statsministern göra för att klarlägga detta? Det kan ju vara människor med ond vilja. : Jag tänker och stundligen på säkerhet. Det är regeringens främsta uppgift att se till att medborgare kan leva säkert, att människor som finns här i landet över huvud taget ska kunna leva här säkert. Detta är en daglig uppgift för regeringen. Reglerna som finns för innebär att när man passerar Schengens yttre gräns med giltiga handlingar så är man inne i Schengen, och då rör man sig fritt inne i Schengen. Här får vi alltså välja: Endera har vi den ordningen och därmed så blir det den bilden. Men vad vi gjorde här när vi kunde konstatera att myndigheterna sa att nu kan vi inte längre garantera säkerhet, ordning och reda, var att införa en inre gränskontroll. Då har vi gått runt bland partierna en första runda. Vi ska se om det finns ytterligare frågor. Jag ska själv börja med att ställa ett par stycken till statsministern. Jag vill koppla på den här diskussionen som statsministern just förde med Skånberg kring frågan om inträde i och gränskontroller. Det infördes ju gränskontroller , och inrikesminister har senare menat att det beslutet egentligen fattades . Man borde ha gjort det tidigare, men regeringen lyssnade på sina myndigheter. Det är ju ett faktum att polisen, rikspolischefen, länge avrådde från gränskontroller. Till och med i det underlag som vi har fått ta del av från sa rikspolischefen att visserligen var den inre ordningen och säkerheten hotad i landet, men han avrådde ändå från införande av gräns- kontroller av polisiära skäl, eller han kunde inte förorda ett sådant beslut. Ungefär så sa han. Då blir min fråga: Lyssnade regeringen, statsministern och andra för länge på polisens bild i stället för att skaffa sig en bredare uppfattning om läget i landet? : Vi hade en bredare uppfattning, för också hade samma uppfattning. meddelade att de förordade gränskontroller, och då vände sig naturligtvis regeringen direkt till för att höra om de rekvisit förelåg som man tidigare ansåg inte hade förelegat. Detta är också kopplat till EU:s gränskodex. Det är det regelverket som styr vad vi får och inte får göra, och det måste finnas en akut situation, hot mot säkerhet och ordning och reda och så vidare. När redovisade detta tog vi alltså snabbt kontakt med polisen, och dagen efter beslutar regeringen om att återinföra gränskontroll. Ordföranden: Men hade det inte varit lämpligt, med facit i hand, att fatta det beslutet minst en månad tidigare med tanke på den situation som förelåg, med den mycket stora inströmningen och den uppenbara svårigheten att kontrollera vilka människor som faktiskt kom in i ? : Om myndigheterna säger till regeringen att rekvisiten för inre gränskontroll inte är uppfyllda och de också är kopplade till EU:s gränskodex är det återigen så att i så fall ska regeringen ändå fatta ett annat beslut och förklara för Europeiska unionen att ingen myndighet trodde på rekvisiten, men vi fattade beslutet ändå. När en myndighet säger till regeringen att nu anser vi att vi har en sådan situation, då kontaktade regeringen de andra myndigheterna, och dagen därefter fattade vi beslut. Ordföranden: fanns det medierapporter om att stats- ministern skulle ha gett ett samordnande uppdrag vad gäller flyktingkrisen, särskilt med avseende på boende. När konstitutions- utskottet ställer frågor kring det här blir svaren från regeringen att han inte hade fått något särskilt uppdrag, utan att det här låg inom ramen för hans statsrådsbefattning redan. Hur kommer det sig att denna felaktiga mediebild kom att spridas efter en intervju med statsministern? Herr ordförande, det ligger nog lite utom min förmåga att svara på hur mediebilder sprids. Vi fattar beslut, och statsråden har sina respektive områden. Grovt sett kan man säga att statsrådet uppdrag rör själva migrationsdelen. Statsrådet ansvar är från när man har kommunplacerat, förutom naturligtvis när det gäller ensamkommande barn som har en speciell hantering. Så är fördelningen mellan dessa. Sedermera har jag gett statsrådet en samordnande roll för hela flyktingsituationen i syfte att ha ett brett perspektiv och se vilka politiska initiativ som regeringen kan komma att behöva göra. hålls bered- ningsansvar och ansvar kvar på respektive statsråds område. Ordföranden: fråga bottnar i en TT-intervju som statsministern gav i . Då säger han bland annat så här: Därför har jag gett i uppgift att skyndsamt se över vilka åtgärder som behöver vidtas. Då undrar jag: Vad var det för typ av uppdrag som statsministern gav till migrationsministern? : Vi hade en situation när vi hade haft en dramatisk ökning, och då är det naturligtvis så att jag ställer frågan och ger statsrådet den uppgiften: Vad mer kan och behöver vi göra för att hantera denna akuta situation? Vi har en kontinuerlig dialog. Då är det naturligt att det är ansvarigt statsråd som får den uppgiften. Med så många människor som kommer in och med en kapacitet som är mycket ansträngd för vill det till att vi ser till att hantera den situationen. Då är det ett naturligt uppdrag till det statsråd som har det inom sitt ansvarsområde. Ordföranden: En fråga som kom upp vid flodvågsgranskningen, alltså granskningen efter flodvågskatastrofen, var hur regeringen hade informerat statschefen om händelseutvecklingen. KU sa att det är viktigt att statschefen är informerad när en allvarlig nationell händelse, en krissituation, sker. Det hade man inte gjort på ett tillfredsställande sätt, ansågs det då. Hur har statsministern sett till att kungen har varit informerad om flyktingkrisen? : Jag får också där hänvisa till de skriftliga svaren, där jag tror att det finns med. Jag kan det inte i detalj. Men min statssekreterare har med jämna mellanrum kontakt med hovet för att informera om händelser.