bet · H401KU5 · 2016-10-17 00:00:00 — de fall där lämnat ett motiverat yttrande. Enligt är det alltså utskottens uppgift att bevaka subsidiaritetsprincipens hantering i den fortsatta lagstiftningsprocessen. EU-samordningens roll att bevaka när lagstiftningsakter antas bevakar och underrättar EU-samordningen inom Riksdags- förvaltningen utskotten när lagstiftningsförslag som subsidiaritetsprövats Det görs genom att EU-samordningen meddelar det berörda utskotts- kansliet när en lagstiftningsakt antas. Enligt 9 kap. 20 § andra stycket RO ska pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot subsidiaritetsprincipen. utkast till lagstiftningsakter som översänds i enlighet med protokoll nr 2 om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Efter att ett utkast till lagstiftningsärende mottagits i hänvisar kammaren utkastet till det utskott vars beredningsområde ärendet gäller. utskott har sedan som uppgift att pröva om utkastet strider mot subsidiaritets- principen och, om det anser att så är fallet, avge ett utlåtande till kammaren med förslag till ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande (10 kap. 3 § RO). Utskottet ska också avge ett utlåtande om minst fem ledamöter av utskottet begär det. I annat fall ska utskottet genom protokollsutdrag anmäla till kammaren att utkastet inte strider Ett beslut i kammaren om ett motiverat yttrande ska meddelas , rådets och kommissionens ordförande genom en riksdagsskrivelse (11 kap. 21 § andra stycket RO). Under beredningen av subsidiaritetsärendena har det beredande utskottet möjlighet att hämta in yttranden från andra utskott enligt bestämmelserna i 10 kap. 7 § RO. Detta innebär att ett utskott vid behov kan begära ett yttrande från om ett utskott vid prövningen av subsidiaritets- frågan i ett visst fall känner tvekan om subsidiaritetsprincipens innebörd och dess tillämpning i praxis (se framst. 2008/09:RS4 s. 53, bet. s. 14). Utskottet kan även begära att regeringen lämnar information om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen (10 kap. 10 § andra stycket RO). Sådan information ska lämnas från den dag då utskottet begär det och kan lämnas antingen skriftligen eller muntligen av ett statsråd eller en statssekreterare, eller undantagsvis av en annan tjänsteman från det berörda departementet. tidigare uttalanden om subsidiaritetsprövningen Vid behandlingen av riksdagsstyrelsens framställning Tillämpningen av Lissabonfördraget i (framst. 2008/09:RS4) uttalade att subsidiaritetsprövningen i huvudsak är en lämplighetsprövning och att denna därför ska utföras av det utskott som innehar sakkunskapen på området i fråga (bet. 2009/10:KU2 s. 13). underströk att prövningen handlar om att fastställa på vilken nivå – unionsnivå eller någon nationell nivå – den föreslagna åtgärden ska företas, inte huruvida den föreslagna åtgärden ska företas eller inte. Vid denna prövning bör utskotten hämta vägledning från de riktlinjer som alltsedan subsidiaritetsprincipen infördes i 1992 varit vägledande vid tillämpningen av subsidiaritetsprincipen, och som hänvisat till (se framst. 2008/09:RS4 s. 52). Först ställs frågan om det är möjligt att uppnå målen för den föreslagna åtgärden genom att den företas på nationell, regional eller lokal nivå. Om svaret är nekande ska åtgärden vidtas på unionsnivå. Om svaret är jakande ska frågan ställas om målen för åtgärden kan uppnås bättre genom att den företas på unionsnivå. För att besvara den sistnämnda frågan bör följande följdfrågor ställas: –Finns det viktiga gränsöverskridande aspekter på den föreslagna åtgärden som inte på ett tillfredsställande sätt kan regleras genom åtgärder av medlemsstaterna? –Skulle underlåtenhet att handla på unionsnivå stå i strid med fördragets krav eller på annat sätt avsevärt skada medlemsstaternas intressen? –Skulle en åtgärd på unionsnivå på grund av sin omfattning eller sina verkningar innebära klara fördelar jämfört med en åtgärd på medlemsstatsnivå? Denna metod att fastställa på vilken nivå en åtgärd bör vidtas har utskottet sedermera valt att kalla tvåstegsmetoden (bet. 2010/11:KU18 s. 22). Kan en subsidiaritetsprövning inkludera en proportionalitetsbedömning? Vid sin första uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen noterade att det av fördragens och protokollets ordalydelser inte följer någon skyldighet för de nationella parlamenten att följa proportionalitetsprincipens tillämpning (bet. 2010/11:KU18). Av detta torde dock inte, ansåg utskottet, motsatsvis kunna dras någon slutsats om att de nationella parlamenten inte får eller bör göra en sådan prövning inom ramen för subsidiaritetsprövningen. Tvärtom ansåg utskottet det finnas visst stöd i litteraturen och i praxis (se nedan) för att ett visst mått av proportionalitetsbedömning kan anses ingå inom ramen för subsidiaritetsprövningen. Utskottet anförde att utgångspunkten är att beslut ska fattas på nationell, regional eller lokal nivå. Unionen ska på de områden där den inte har exklusiv befogenhet vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva och därför bättre kan uppnås på EU-nivå. Av orden ”endast om och i den mån” fick det, enligt utskottet, anses framgå att subsidiaritetsprövningen innefattar ett proportionalitetskriterium och att det därav följer att den föreslagna åtgärden inte får gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen. Utskotten torde således vara oförhindrade att göra en sådan form av proportionalitetstest inom ramen för subsidiaritetsprövningen. Utskottet underströk dock att subsidiaritetsprövningen handlar om att avgöra om en åtgärd bör vidtas på medlemsstatsnivå eller unionsnivå, inte om att framföra synpunkter i sak på den föreslagna åtgärden. Utskottet fann stöd för sitt ställningstagande bl.a. i en dom från EU- domstolen från 2002.5 Följande om domen är hämtat från utskottets betänkande 2010/11:KU18 (s. 9). I avgörandet som gällde giltigheten av direktivet om tobaksmärkning hade domstolen bl.a. att ta ställning till frågan huruvida direktivet hade antagits med iakttagande av subsidiaritetsprincipen. För att besvara frågan måste det enligt domstolen först undersökas om målet för den planerade åtgärden bättre kunde uppnås på gemenskapsnivå. Domstolen fann att så var fallet. Därefter anförde domstolen följande: Det skall för det andra konstateras att omfattningen av den åtgärd som vidtagits av gemenskapen i det förevarande fallet även uppfyller kraven enligt subsidiaritetsprincipen genom att den […] inte går längre än vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen. Det har med hänvisning till avgörandet ansetts att subsidiaritetsbedömningen innefattar såväl ett effektivitetssom ett proportionalitetstest och att EG- domstolen utför proportionalitetsbedömningen inom ramen för subsidiaritetsbedömningen (Hettne, Subsidiaritetsprincipen: Politisk granskning eller juridisk kontroll?, Sieps 2003:4, s. 29; se även 2013/14:RFR10, Subsidiaritet i EU efter , av Hettne m.fl., s. 26 f.). 5 dom av i mål C-491/01 (Investments) Ltd och , 2002, s. I-11453. Inhämtande av information om andra nationella parlaments subsidiaritetsprövningar har betonat värdet av informationsutbyte mellan de nationella parlamenten, bl.a. i den första uppföljningen som genomfördes under /11 (bet. 2010/11:KU18 s. 36). Utskottet angav att syftet med samarbetet mellan parlamenten inom EU bl.a. är att säkra det effektiva utövandet av de parlamentariska befogenheterna i unionsfrågorna, särskilt när det gäller övervakningen av subsidiaritetsprincipen. I uppföljningen under /12 konstaterade utskottet att några kontakter med andra nationella parlament – med undantag för finansutskottet – inte föreföll ha tagits . Som en möjlig förklaring angavs att utskotten helt enkelt inte ansett sig ha behov av informationsutbyte med andra länders parlament. Utskottet framhöll dock värdet av sådana kontakter när det gäller övervakningen av subsidiaritetsprincipen, och om möjligt på politisk nivå. Ett syfte kan vara att rent allmänt skaffa information om vilka synpunkter som kan anläggas i fråga om ett förslags förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Ett annat syfte kan vara att göra andra länder uppmärksamma på synpunkter som ett utskott i har eller att samla många länder för att uppnå de i protokollet angivna tröskelvärdena för att få ett förslag omprövat. Om sådana kontakter tas på tjänstemannanivå ansåg dock utskottet att de först bör vara förankrade i utskottet (bet. 2011/12:KU4 s. 47). Vid uppföljning under /13 uttalade utskottet att det krävs ett utökat samarbete mellan de nationella parlamenten för att i de fall där det finns invändningar mot ett förslags förenlighet med subsidiaritetsprincipen kunna samla så många länder som möjligt, om de i protokollet angivna tröskelvärdena för att få ett förslag omprövat ska kunna uppnås. I detta sammanhang framhöll utskottet även att flera av utskotten har goda erfarenheter av kontakter med representant i (bet. 2012/13:KU8 s. 55 f.). Vid uppföljningen under /14 upprepade att syftet med samarbetet mellan parlamenten inom EU bl.a. är att säkra det effektiva utövandet av de parlamentariska befogenheterna i unionsfrågorna, särskilt när det gäller övervakningen av subsidiaritetsprincipen (bet. 2013/14:KU5 s. 74). Vid /15 framhöll utskottet återigen värdet av interparlamentariska kontakter med andra nationella parlament och pekade på att det finns möjligheter till informationsutbyte exempelvis inom ramen för Cosac (Konferensen mellan de parlamentariska organen för EU- frågor) och andra interparlamentariska möten (bet. 2014/15:KU5 s. 79). För att ett sådant möte ska bidra till informationsutbyte som leder till ett gult kort måste det dock infalla under åttaveckorsfristen, vilket sällan torde vara fallet, påpekade utskottet. Utskottet ansåg det inte vara möjligt att inom den då aktuella uppföljningen besvara frågan om hur ett närmare samarbete mellan de nationella parlamenten ska kunna komma till stånd, men ansåg att frågan måste börja diskuteras. Utskottet ansåg att det möjligen kan finnas skäl för självrannsakan när det gäller hur samarbetet har fungerat. Vid uppföljningen under /16 framhöll utskottet återigen att det krävs ett utökat samarbete mellan de nationella parlamenten. anförde att representant vid EU:s institutioner är en möjlig väg till informationsutbyte med andra nationella parlament. konstaterade också att det finns en förbättringspotential i fråga om informationen i IPEX. Utskottet ansåg också att bör verka för att IPEX utvecklas till att bli ett effektivare verktyg för informationsutbyte mellan de nationella parlamenten (bet. 2015/16:KU5 s. 66). Ärendets formella hantering m.m. prövar, till skillnad från många andra länders parlament, samtliga utkast till lagstiftningsakter som översänds av kommissionen eller någon av de andra initiativtagarna enligt protokoll nr 2 om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. –genomfördes totalt 21 subsidiaritetsprövningar av utskott (se förteckningen över avgjorda subsidiaritetsärenden, bilaga 5). Av förteckningen framgår vilka utkast som varit föremål för en subsidiaritetsprövning och vilka utskott som genomfört prövningarna. Vidare anges tidpunkterna för beslut i utskotten och i förekommande fall beslut i kammaren. Av tabellen framgår även vilka utlåtanden som lämnats av utskotten. Av tabellen framgår även att lämnat ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. utfärdades inga gula kort. En översikt av fördelningen av antalet utkast, utlåtanden och motiverade yttranden mellan utskotten framgår av tabell 1 nedan. Av tabellen framgår att miljö- och jordbruksutskottet (MJU) prövade fem utkast , följt av finansutskottet (FiU) som prövade fyra utkast. (SfU) och näringsutskottet (NU) prövade vardera tre utkast. (SkU) och justitieutskottet (JuU) prövade vardera två utkast. () och arbetsmarknadsutskottet (AU) prövade ett utkast. Övriga utskott, dvs. (), civilutskottet (CU), försvarsutskottet (FöU), socialutskottet (SoU), kulturutskottet (KrU), utbildningsutskottet (UbU) och trafikutskottet (TU) prövade inga utkast . 2016/17:KU5 UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN Tabell 1 Antal utkast till lagstiftningsakter, utlåtanden och motiverade yttranden I tabell 2 finns en sammanställning över det totala antalet utkast till lagstiftningsakter och motiverade yttranden per utskott – 2015.6 Av denna sammanställning framgår att miljö- och jordbruksutskottet prövade flest (116) utkast av alla utskott, vilket utgör av alla utkast som prövats av . prövade 73 utkast. följer därefter med 53 utkast. prövade 44 utkast, civilutskottet och skatteutskottet prövade 28 utkast vardera. prövade 21 utkast. prövade 22 utkast. och arbetsmarknadsutskottet prövade vardera 19 utkast, följt av utbildningsutskottet som prövade 14 utkast. prövade 9 utkast och 8 utkast. prövade totalt 5 utkast . 6 Lissabonfördraget trädde i kraft , men inga subsidiaritetsprövningar genomfördes . Tabell 2 Antal utkast till lagstiftningsakter och motiverade yttranden –2015 Antal utkast till lagstiftningsakter Motiverade yttranden från riksdag prövade utskotten, som nämnts, tillsammans 21 utkast till lagstiftningsakter. När det gäller 20 av dessa utkast ansåg utskotten inte att förslagen stred mot subsidiaritetsprincipen, vilket anmäldes till kammaren genom protokollsutdrag. I fråga om ett av utkasten lämnades ett utlåtande. Det var skatteutskottet som lämnade ett utlåtande (utl. 2014/15:SkU26) om kommissionens förslag till ändring av direktiv om automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning (KOM(2015) 135). hade inte någon invändning mot kommissionens och regeringens bedömning att en ändamålsenlig information om förhandsbesked i gränsöverskridande skattefrågor och förhandsbesked om prissättning endast kan uppnås genom åtgärder på unionsnivå, men ansåg att förslaget i vissa stycken hade fått en utformning som gör att det går längre än vad som är nödvändigt för att nå de eftersträvade målen. Utskottet föreslog därför att skulle lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. biföll utskottsmajoritetens förslag och överlämnade ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande (rskr. 2014/15:198). –2013 prövades i snitt 124 utkast . prövades 58 utkast, och prövades endast 21 utkast. Sedan Lissabonfördraget trädde ikraft och t.o.m. har prövat totalt 522 utkast till lagstiftningsakter, se tabell 3 nedan. har översänt totalt 46 motiverade yttranden till , rådets och kommissionens ordförande, vilket innebär invändningar mot av alla lagstiftningsutkast. lämnade , som nämnts, ett motiverat yttrande. Tabell 3 Totalt antal prövade utkast till lagstiftningsakter i –2015 Motiverade yttranden från de nationella parlamenten inom EU Av kommissionens årsrapport om subsidiaritet och proportionalitet (KOM(2016) 469) framgår att kommissionen tog emot totalt 8 motiverade yttranden från de nationella parlamenten beträffande subsidiaritetsprincipen, vilket var en minskning jämfört med då 21 motiverade yttranden kom in. Kommissionen framhåller vidare att antalet motiverade yttranden är det lägsta som kommit in under ett kalenderår sedan systemet för subsidiaritetsprövning infördes genom Lissabonfördraget 2009. Kommissionen noterar också att det totala antalet yttranden från de nationella parlamenten inom ramen för den politiska dialogen sjönk kraftigt . Enligt kommissionen fortsatte de motiverade yttrandena att variera i form . Likaså varierade de argument som de nationella parlamenten framförde för att stödja sina slutsatser om att subsidiaritetsprincipen hade åsidosatts. De åtta motiverade yttrandena avsåg tre kommissionsförslag. Det förslag som gav upphov till flest motiverade yttranden, nämligen förslaget till förordning om inrättande av en omplaceringsmekanism vid kriser (KOM(2015) 450), genererade fem motiverade yttranden. Två motiverade yttranden lämnades över förslaget till ändring av förordning (EG) nr 1829/2003 vad gäller medlemsstaternas möjlighet att begränsa eller förbjuda användning av genetiskt modifierade livsmedel och foder inom sina territorier (KOM(2015) 177) och ett enda motiverat yttrande lämnades över förslaget till direktiv om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning (KOM(2015) 135). Åtta av 41 kammare lämnade motiverade yttranden (jämfört med 15 ). De motiverade yttrandena lämnades av den tjeckiska senaten, den tjeckiska deputeradekammaren, den spanska deputeradekammaren/senaten, det ungerska parlamentet, den nederländska andra kammaren, den rumänska deputeradekammaren, riksdag och det slovakiska parlamentet. Inte någon kammare lämnade mer än ett motiverat yttrande. Samlat utfall av genomförda subsidiaritetsprövningar och utrymmet för nationella åtgärder till följd av EU-förslag I det följande redogörs för vissa iakttagelser som gjorts vid en genomgång av subsidiaritetsärendena. Redogörelsen görs per utskott i den ordning som utskotten anges i riksdagsordningen. För samtliga utskottsavsnitt gäller följande. Till denna promemoria bifogas en förteckning över vilka utkast till lagstiftningsakter som prövades av utskott (bilaga 5).7 Vidare bifogas en förteckning med uppgifter om vilken rättslig grund i EUF- 7 För motsvarande förteckningar över vilka utkast som prövats av utskotten –2014 hänvisas till utskottets tidigare betänkanden (se bet. 2010/11:KU18, bet. 2011/12:KU4, bet. 2012/13:KU8, bet. 2013/14:KU5, bet. 2014/15:KU5 och bet. 2015/16:KU5). fördraget som kommissionen i huvudsak har angett ligger till grund för de olika utkasten och vilket politikområde utkasten i huvudsak gäller (bilaga 6).8 Tabellerna nedan under respektive avsnitt per utskott innehåller en uppdelning på politikområde, rättslig grund i EUF-fördraget och uppgift om antal utkast till lagstiftningsakter inom respektive utskotts beredningsområde. I tabellerna redovisas antalet utkast för åren 20109–2015 samt det totala antalet Eftersom vissa utkast rör flera politikområden kan det totala antalet utkast till lagstiftningsakter vara större än antalet prövade utkast. En sammanställning över antalet utkast till lagstiftningsakter som prövades av utskott –2015 uppdelat per politikområde och rättslig grund i EUF-fördraget finns i bilaga 7. prövade inga utkast till lagstiftningsakter . åtta utkast till lagstiftningsakter. framgår att tre utkast grundade sig på artikel 114 i EUF-fördraget, dvs. förslagen gällde tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden. Därutöver gällde två utkast jordbruk och fiskeri, två etableringsrätt, två fri rörlighet för tjänster och två utkast transportpolitik. folkhälsa, transeuropeiska nät, miljöpolitik, gemensam handelspolitik och Ytterligare två utkast grundade sig på flexibilitetsklausulen. utkast gällde offentlighet (1), skydd för personuppgifter (1), unions- medborgarskap (1), tullsamarbete (1), kapital och betalningar (1), socialpolitik (1), humanitärt bistånd (1) och institutionella bestämmelser (1). De två utkast som prövade rörde båda ett stort antal politikområden. Kommissionens förslag till förordning om anpassning till artikel 290 i EUF-fördraget av ett antal rättsakter som föreskriver tillämpning av det föreskrivande förfarandet med kontroll (KOM(2013) 451) rörde tullsamarbete, jordbruk och fiskeri, etableringsrätt, fri rörlighet för tjänster, kapital och betalningar, transportpolitik, tillnärmning av lagstiftning, socialpolitik, folkhälsa, transeuropeiska nät, miljöpolitik, gemensam handelspolitik och statistik. Kommissionens förslag till förordning om anpassning till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget av ett antal rättsakter som föreskriver tillämpning av det föreskrivande förfarandet med kontroll (KOM(2013) 751) rörde följande politikområden: jordbruk och fiskeri, etableringsrätt, fri rörlighet för tjänster, transportpolitik, tillnärmning av lagstiftning, folkhälsa, transeuropeiska nät, miljöpolitik, gemensam handelspolitik, humanitärt bistånd och statistik. 8 För motsvarande förteckningar över de utkast till lagstiftningsakter som prövades av utskott –2014 hänvisas till utskottets tidigare betänkanden: 2013/14:KU5 s. 169 f., bet. 2014/15:KU5 s. 169 f. och bet. 2015/16:KU5 s. 116 f. 9 Perioden omfattar de utkast som prövades – Inga subsidiaritetsprövningar genomfördes dock . Utskottet har lämnat ett utlåtande sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Det gällde kommissionens förslag till förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, s.k. allmän uppgiftsskyddsförordning, (KOM(2012) 11, utl. 2011/12:KU25). Detta förslag rörde skyddet för personuppgifter och tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden. biföll utskottets förslag, och ett motiverat yttrande översändes till , rådets och kommissionens ordförande (rskr. 2011/12:178). Tabell 4 Uppdelning per politikområde, rättslig grund och utkast till lagstiftningsakter inom område Antal utkast till lagstiftningsakter* (fri rörlighet för Fri rörlighet för tjänster *Vissa av utkasten berör flera politikområden, vilket innebär att antalet utkast i tabellen är större än antalet prövade utkast. prövade fyra utkast till lagstiftningsakter . I samtliga fall ansåg utskottet att förslagen inte stred mot subsidiaritetsprincipen, vilket meddelades kammaren genom ett utdrag ur protokollet. Av sammanställningarna framgår att två av utkasten innehöll förslag om tillnärmning av lagstiftning som gäller den inre marknaden och ett utkast innehöll förslag om statistik. Ett av utkasten rörde flera politikområden. Det var kommissionens förslag till förordning om Europeiska fonden för strategiska investeringar (KOM(2015) 10) som innehöll förslag om transeuropeiska nät, industripolitik, strukturfonder samt forskning och teknisk utveckling. Ett utkast som prövades rörde också flera politikområden. Det var kommissionens omarbetade förslag till direktiv om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (KOM(2014) 167) som rörde etableringsrätt, fri rörlighet för tjänster och tillnärmning av lagstiftning. Totalt –, prövade finansutskottet 73 utkast till lagstiftningsakter. Om man ser till de huvudsakliga politikområdena finner man att allra flest utkast (37) grundade sig på artikel 114 i EUF-fördraget, dvs. förslagen gällde tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden. Därefter följer 16 utkast som gällde etableringsrätt och 13 utkast som innehöll förslag om statistik. Åtta utkast gällde fri rörlighet för tjänster och lika många ekonomisk och monetär politik. Två utkast vardera gällde transeuropeiska nät, industripolitik och strukturfonder. Övriga utkast gällde straffrättsligt samarbete (1) och forskning och teknisk utveckling (1). Ytterligare ett utkast grundade sig på den s.k. flexibilitetsklausulen. lämnade tolv utlåtanden med förslag till motiverade yttranden. biföll utskottets förslag i samtliga fall. Tre av de utkast som ledde till utlåtanden från finansutskottet och där lämnade motiverade yttranden grundade sig på artikel 53 i EUF-fördraget, dvs. Det gäller dels kommissionens förslag till direktiv om insättningsgarantisystem (KOM(2010) 368) och kommissionens förslag om ändring av direktivet om system för ersättning till investerare (KOM(2010) 371) som avgjordes , dels kommissionens förslag till direktiv om kreditinstitut och värdepappersföretag (KOM(2011) 453) som avgjordes . Fem av de utkast som ledde till motiverade yttranden från på förslag från finansutskottet grundade sig på artikel 114 i EUF-fördraget, dvs. förslagen gällde tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden. Det gäller dels kommissionens förslag till förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag (KOM(2011) 452) som prövades , dels kommissionens förslag KOM(2011) 747, KOM(2011) 877 och KOM(2012) 280 som prövades samt kommissionens förslag KOM(2013) 520 som prövades .