bet · H401FiU12 · 2016-09-23 00:00:00 — Regeringen anser att samma omständigheter och skäl som anfördes i dessa ärenden är relevanta vid genomförandet av UCITS V-direktivet. Vidare framhåller regeringen att om denna ordning införs också på fondområdet förbättras förutsättningarna för ett likformigt sanktionsförfarande på finansmarknadsområdet. I direktivet finns inga regler om preskription och verkställighet när det gäller sanktioner. Eftersom de sanktionsavgifter som föreslås uppvisar stora likheter med bötesstraff, för vilka s.k. åtalspreskription gäller, finns det enligt regeringen anledning att i lagen om värdepappersfonder införa en bestämmelse om ansvar kan utkrävas. Sådana bestämmelser finns i flera andra lagar på värdepappersmarknadsområdet. Vid genomförandet i svensk rätt av kapitaltäckningsdirektivet uttalade regeringen att framstod som väl avvägd och även överensstämde med andra lagar på det finansiella området. Regeringen gör samma bedömning . Ett sanktionsföreläggande mot en fysisk person för ett fondbolags eller ett förvaringsinstituts överträdelser ska alltså för att få beslutas ha delgetts den som sanktionen riktas mot från det att överträdelsen ägde rum. Ett sådant beslut får sedan verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser och avgiften preskriberas i den utsträckning som beslutet inte har verkställts . Beslut och handläggning i ärenden om ingripanden och sanktioner I UCITS V-direktivet anges även vilka omständigheter som ska beaktas vid utövandet av ingripandebefogenheterna. Det är omständigheter som kan påverka i såväl försvårande som förmildrande riktning. Regeringen konstaterar att lagen om värdepappersfonder innehåller få anvisningar om vilka omständigheter som ska beaktas vid valet av sanktion. För att främja förutsebarheten och enhetligheten i tillämpningen av bestämmelserna är det enligt regeringen rimligt att som utgångspunkt låta samtliga omständigheter som omnämns i direktivet framgå direkt av lagen. Det bör vara till fördel för både tillämpande myndigheter och berörda företag och personer. För att inte begränsa utrymmet för egna bedömningar och möjligheten att ta hänsyn till särskilda omständigheter i det enskilda fallet bör dock lagtexten utgöra en exemplifierande, men inte uttömmande, uppräkning av olika omständigheter som ska beaktas. Detta överensstämmer med den bedömning som gjordes när motsvarande regler i kapitaltäckningsdirektivet genomfördes i svensk rätt. Det skulle undantagsvis kunna uppkomma situationer där det s.k. dubbelprövningsförbudet aktualiseras. Med dubbelprövningsförbud avses förbudet mot dubbla förfaranden i form av både administrativa sanktioner och straffrättsliga åtgärder som riktas mot en och samma fysiska eller juridiska person för samma gärning. Regeringen framhåller att om dubbelprövningsförbudet skulle aktualiseras ska de myndigheter som hanterar ärendet, oavsett om det är eller andra myndigheter, handlägga ärendet med hänsyn till förbudet. Medlemsstaterna ska enligt UCITS V-direktivet ha antagit och offentliggjort de lagar och andra författningar som är nödvändiga för genomförandet. De nationella bestämmelserna ska också träda i kraft detta datum. Regeringen konstaterar att det inte är möjligt att genomföra direktivet i svensk rätt inom föreskriven tid. Det är därför angeläget att ändringarna träder i kraft , vilket regeringen bedömer är . Direktivet ger inte uttryckligen något utrymme för en övergångsperiod för de nya reglerna. Trots detta anser regeringen att det är rimligt att fondbolagen får tid på sig att anpassa sina faktablad och informationsbroschyrer. Regeringen förordar därför att de föreslagna lagändringarna i dessa delar börjar tillämpas . De bestämmelser om sanktioner som föreslås bör inte tillämpas på överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet eftersom det skulle ge sanktionsbestämmelserna retroaktiv verkan, vilket inte är förenligt med legalitetsprincipen. En övergångsbestämmelse med denna innebörd föreslås därför. Konsekvenser för fondmarknaden och investerare Ändringarna i direktivet är motiverade av behovet att förbättra investerarskyddet. I detta sammanhang bör man särskilt framhålla den nya möjligheten för ägare av fondandelar att begära skadestånd direkt från ett förvaringsinstitut. Genom UCITS V-direktivet införs även harmoniserade krav när det gäller ersättningsvillkor och sanktioner i händelse av regelöverträdelser. De nya kraven när det gäller ersättningsvillkor bör minska fondbolagens incitament att ta risker som inte är i linje med de förvaltade fondernas riskprofil. Bestämmelserna om de behöriga myndigheternas nya tillsyns- och sanktionsbefogenheter, inbegripet skyldigheten för såväl myndigheten som fondbolag och förvaringsinstitut att se till att det finns system för att ta emot anmälningar om regelöverträdelser, minskar risken för regelarbitrage och bidrar till upprätthållandet av ett harmoniserat regelverk. Sanktioner och avgiftsnivåer är visserligen inte helt harmoniserade och kommer inte att vara identiska i samtliga länder, men minimireglerna i direktivet bör innebära att tillräckligt avskräckande sanktionssystem kommer att finnas i samtliga länder inom EES. Regeringen bedömer att investerarna i värdepappersfonder gynnas av tydligare regler i nämnda avseenden och av harmoniserade krav på fondbolag och förvaringsinstitut när det gäller ersättningsvillkor och sanktioner, utan att kostnaderna för fondsparande behöver påverkas i negativ riktning. Regeringen bedömer att konsekvenserna för fondbolag vad gäller kostnader, tidsåtgång och verksamhet av de nya ersättningsreglerna och kraven på inrättande av system för att ta emot och hantera anmälningar från visselblåsare är marginella respektive innebär vissa begränsade investerings- och driftskostnader. De ändrade sanktionsreglerna bedöms däremot inte innebära några administrativa kostnader för bolagen. Regeringen bedömer att de sammantagna konsekvenserna för fondbolagens kostnader, tidsåtgång och verksamhet blir mycket begränsade. När det gäller förvaringsinstitut gör regeringen bedömningen att konsekvenserna för institutens kostnader, tidsåtgång och verksamhet inte är entydigt negativa. Det bör enligt regeringen i sammanhanget beaktas att konsekvenserna för fondernas andelsägare, dvs. investerarskyddet, är entydigt positiva. Konsekvenser för det allmänna De föreslagna ändringarna i gällande rätt bedöms få konsekvenser för staten primärt genom påverkan på verksamhet i egenskap av behörig myndighet enligt direktivet. De förändringar av sanktionssystemet som regeringen föreslår bedöms även kunna medföra vissa konsekvenser för domstolsväsendet. Genomförandet av direktivet kommer att ge upphov till vissa initiala kostnader för , främst när det gäller föreskriftsarbete. Vidare kommer att behöva anpassa sin verksamhet med anledning av framför allt handläggningen av ärenden om överträdelser och den föreslagna beslutsordningen när det gäller sanktioner riktade mot fysiska personer. I materiellt hänseende bedöms de nya reglerna inte medföra någon större förändring av antalet ärenden om överträdelser för . Merkostnaderna för bedöms enligt regeringen kunna hanteras inom myndighetens befintliga budgetramar. Den ökade arbetsbelastning som kan uppkomma i domstolar är en följd av skärpta regler om ingripanden och sanktioner som avser hela finansmarknadsområdet, inom vilket förvaltning av värdepappersfonder och förvaring av tillgångar i fonder är en mindre del. Det framstår därför enligt regeringen inte som befogat att särskilt uppmärksamma frågor om domstolarnas resurser i just detta sammanhang. Regeringen bedömer att förslagen inte kommer att leda till någon väsentligt ökad belastning för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Eventuella konsekvenser för resursbehovet i domstolarna får följas upp och hanteras inom befintliga budgetramar för utgiftsområdet. Utskottet konstaterar att förslagen i propositionen innebär att svensk lagstiftning anpassas till det aktuella direktivet och förordningen på ett ändamålsenligt sätt. Mot denna bakgrund tillstyrker utskottet lagförslagen i proposition 2015/16:170. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:170 En uppdaterad fondlagstiftning (UCITS V): 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder.