bet · H301KU19 · 2016-04-13 00:00:00 — Motionären anför i fråga om TV4:s särställning att till dess att det finns ett motprestationskrav på en större mångfald i programinnehållet och ökad bemanning vid lokala stationer bör annonstiden i kommande sändningstillstånd begränsas . Regler om annonser i svenska tv-sändningar infördes i samband med att fattade beslut om en reklamfinansierad tredje tv-kanal (prop. 1990/91:149, bet. 1990/91:KU39, rskr. 1990/91:370). Det skedde genom en ändring i den dåvarande radiolagen (1966:755). Reglerna fördes senare i stort sett oförändrade över till den nya radio- och tv-lagen (1996:844) som trädde i kraft . Reglerna om den tillåtna annonsmängden har därefter ändrats . trädde en ändring i radio- och tv-lagen i kraft som innebar att den särskilda begränsningen av den mängd annonser som får sändas under bästa sändningstid togs bort och att den högsta tillåtna annonsmängden höjdes dels mellan och , dels i rena undantagsfall (prop. 1996/97:101, bet. 1996/97:KU19, rskr. 1996/97:208). Genom en lagändring som trädde i kraft infördes en möjlighet att i vissa fall och på ett visst sätt låta annonssändningar avbryta tv-program (prop. 2001/02:82, bet. 2001/02:KU16, rskr. 2001/02:187). trädde ytterligare en ändring i kraft som innebar att den angivna högsta annonstiden i vissa fall fick överskridas på grund av händelser som låg utanför programföretagets kontroll. Annonstiden fick dock aldrig överskrida (prop. 2003/04:66, bet. 2003/04:KU16, rskr. 2003/04:165). trädde nya regler i kraft (prop. 2007/08:4, 2007/08:KU3, rskr. 2007/08:39). Ändringarna innebar att annonser i radio och tv fick sändas under högst mellan hela klockslag. Vidare fick annonser i en tv-sändning sändas under högst av sändningstiden . Begränsningen för sändningar av annonser i tv-sändningar som inte omfattade mellan hela klockslag avskaffades. Vidare tog man bort möjligheten att i en tv-sändning under vissa förutsättningar överskrida den längsta tillåtna annonstiden . När det gällde ljudradio fick, för sändningar som inte omfattar mellan hela klockslag, annonser sändas under högst av . 2009/10:115, bet. 2009/10:KU25, rskr. 2009/10: 331) avskaffades den då gällande dygnsregeln om att den sammanlagda sändningstiden för annonser i tv-sändningar inte fick överstiga av sändningstiden. Begränsningsregeln för ljudradiosändningar förblev dock oförändrad. När tv-reklam eller s.k. teleshopping infogas i programmen ska medlemsstaterna enligt artikel 20 i AV-direktivet säkerställa att detta inte påverkar programmens integritet eller rättighetshavarnas rättigheter. Medlemsstaterna ska i det sammanhanget beakta naturliga avbrott i programmen och programmens längd och karaktär. Enligt direktivet får sändningar av filmer producerade för tv – med undantag för tv-serier och dokumentärer – biograffilmer och nyhetsprogram avbrytas av tv-reklam eller teleshoppinginslag en gång varje tablålagd period om minst . Sändningar av barnprogram får avbrytas av tv-reklam eller teleshopping en gång under varje tablålagd period om minst , under förutsättning att programmets tablålagda längd överstiger . Tv-reklam eller teleshopping får inte infogas i sändningar av gudstjänster. Enligt artikel 23 i AV-direktivet får inslag med tv-reklam och teleshopping inte överstiga av sändningstiden inom en given klocktimme, dvs. Bestämmelsen är inte tillämplig på de meddelanden som rör programföretagets egna program och biprodukter med direkt koppling till dessa program (egenreklam), sponsringsmeddelanden och produktplaceringar. Det kan påpekas att AV-direktivet är ett s.k. minimidirektiv, vilket innebär att det är möjligt för medlemsstaterna att behålla eller införa strängare regler för programföretagen, under förutsättning att reglerna i övrigt stämmer överens med unionsrätten. Radio- och tv-lagen m.m. Enligt 8 kap. 1 § radio- och tv-lagen (2010:696) får annonser i tv sändas under högst mellan hela klockslag. Programtjänster som uteslutande är avsedda för försäljningsprogram får dock sändas i tv, under förutsättning att sändningstiden är minst . I tv-sändning får program som innehåller gudstjänster eller program som huvudsakligen riktar sig till barn inte avbrytas av annonsering (8 kap. 3 §). Andra program i tv-sändningar får avbrytas av annonsering endast om avbrottet, med hänsyn till naturliga pauser i programmet och programmets längd och karaktär, inte påverkar programmets integritet och värde eller kränker rättighetshavarnas rättigheter (8 kap. 4 §). Sändning av nyhetsprogram, biograffilmer och filmer producerade för tv, utom tv-serier och dokumentärprogram, får under förutsättning att kraven i första stycket är uppfyllda avbrytas av annonsering en gång varje tablålagd period . Annonser i en ljudradiosändning får sändas högst mellan hela klockslag. Om sändningstiden inte omfattar mellan hela klockslag får annonser sändas under högst av sändningstiden (15 kap. 2 §). behandlade utskottet en motion om annonstiderna i radio och tv (bet. 2011/12:KU16). Utskottet anförde att många människor ansåg att det är alltför många reklamavbrott i radio och tv och att det är störande att inte kunna ta del av program utan att ideligen bli avbruten av reklam. Utskottet delade denna uppfattning och konstaterade att eftersom AV-direktivet endast sätter ett tak för de regler som ska gälla för tv-sändningar kan som medlemsstat föreskriva att programföretagen inom dess jurisdiktion ska följa strängare bestämmelser om annonstid än vad direktivet anger. I den aktuella motionen föreslogs en sänkning av annonstiden i radio och tv från nuvarande tillåtna . Utskottet var inte berett att föreslå en sådan ändring men föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att denna borde genomföra en allsidig utvärdering av effekterna av den tidigare genomförda lagändringen som innebar en ökning av annonstiden – detta för att man skulle få ett djupare underlag i frågan. Den aktuella motionen avstyrktes. följde utskottet (rskr. 2011/12:224). Regeringen gav därefter dåvarande Myndigheten för radio och tv i uppdrag att genomföra en allsidig utvärdering av effekterna av den ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) som genomfördes och som innebar en ökning av den högsta tillåtna annonstiden . I utvärderingen skulle en analys ingå av konsekvenserna av lagändringen för konkurrensförutsättningarna för programföretag samt konsekvenserna för tittare och lyssnare. avstyrkte utskottet en motion om en minskning av reklamtiden i betänkade 2013/14:KU28 med hänvisning till det pågående utvärderingsarbetet. Rapporten i radio och tv Myndigheten för radio och tv redovisade uppdraget till regeringen genom rapporten i radio och tv (dnr 13/03026). Myndigheten fann bl.a. att tittarna och lyssnarna i många fall tar del av en större mängd reklam efter ändringen om en utökad annonstid, och en hög andel av tittarna och lyssnarna är negativt inställda till reklam. Den negativa inställningen till reklam har dock inte förändrats i någon större utsträckning när ändringen trädde i kraft. Myndigheten konstaterar vidare att det fortfarande finns en relativt stor förståelse för att annonserna är nödvändiga för att finansiera innehållet i kommersiell radio och tv. Tittarnas och lyssnarnas beteende vid reklamavbrott, om de fortsätter att titta eller lyssna under avbrottet, har inte heller förändrats i någon större utsträckning. Myndighetens bedömning är att den utökade annonstiden inte har haft någon märkbar påverkan på tittarnas och lyssnarnas inställning till reklamen i radio och tv. Konsumenternas förflyttning från traditionell radio och tv till internetbaserade beställtjänster kan enligt myndighetens bedömning förväntas fortsätta. En minskad konsumtion av traditionell radio och tv kan antas leda till att reklaminvesteringarna i dessa sändningsformer kommer att sjunka på . I budgetpropositionen hänvisade regeringen till rapporten och meddelade att tillkännagivande därigenom var omhändertaget (prop. 2015/16:1 utg.omr. Utskottet konstaterar att Myndigheten för press, radio och tv i rapporten i radio och tv har redovisat uppdraget att genomföra en allsidig utvärdering av en lagändring som innebar en ökning av tillåten annonstid i tv. Utskottet, som noterar slutsatserna i rapporten, är inte berett att ta initiativ till ett tillkännagivande om att begränsa annonstiderna i radio och tv och avslår därför motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att stoppa tv-sänd alkoholreklam med hänvisning till att ett pågående utredningsarbete vid Myndigheten för press, radio och tv bör avvaktas. m.fl. (S) begär i motion 2014/15:2204 ett tillkännagivande om att se över möjligheten att stoppa tv-sänd alkoholreklam som sänds från andra länder men riktar sig till . Motionärerna anför att det finns anledning att på nytt pröva frågan om att förbjuda tv-sänd alkoholreklam som riktas till från andra länder för att värna allas hälsa, och i synnerhet barnens eftersom detta förekommer även när barn ser på TV. Vidare anförs att det är en självklarhet i svensk alkoholpolitik att barn och unga inte ska dricka alkohol eller påverkas att göra det, och därför bör frågan prövas på nytt. Ett liknande yrkande framförs av m.fl. (S) i motion 2015/16:1505 (yrkande 1). I motion 2014/15:561 delyrkande 2 begär Per Lodenius (C) ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda möjligheten att stoppa alkoholreklam i tv. Motionären anför bl.a. att alkoholindustrin har lyckats kringgå svensk lagstiftning genom att sända från och att ungefär hälften av all alkoholreklam sänds i svensk tv trots att det är förbjudet. När det gäller marknadsföring på den audiovisuella marknaden finns en viss unionsrättslig minimireglering i det s.k. AV-direktivet (2010/13/EU) som i svensk rätt genomförts i radio- och tv-lagen (2010:696), men i övrigt står det enskilda medlemsstater fritt att själva reglera alkoholreklamen. För alkoholreklamen innebar direktivet att sådan reklam inte får riktas till eller skildra minderåriga, ge intryck av att alkoholkonsumtion leder till social eller sexuell framgång eller ge ett negativt intryck av nykterhet. AV-direktivet bygger på ursprungslandsprincipen (även betecknad sändarlandsprincipen), dvs. att det är den medlemsstat varifrån sändningen sker, som ska säkerställa att leverantören följer nationella lagar för tv-reklam. Det är dock tillåtet för ett mottagarland att ha strängare regler, utom i de fall där AV-direktivet har en precis lydelse om vad som är tillåten tillämpning av nationell rätt som annars på ett omotiverat sätt skulle hindra det fria flöde av tv-program i som är direktivets syfte. har utnyttjat möjligheten till strängare regler. AV-direktivet anger ett förfarande enligt vilka de berörda medlemsstaterna ska samarbeta och försöka få programföretaget att på frivillig väg följa mottagarstatens regler. Svenska bestämmelser om reklam Enligt 1 kap. 12 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) kan föreskrifter med bl.a. förbud mot kommersiell reklam i radioprogram meddelas. I första stycket anges att vad som sägs i tryckfrihetsförordningen (TF) om att föreskrifter får meddelas i lag om vissa kommersiella annonser också gäller ljudradio- och tv-program och tekniska upptagningar. Det handlar om marknadsföring av alkoholdrycker och tobaksvaror, om s.k. indirekt tobaksreklam och om förbud mot kommersiella annonser som har meddelats till skydd för hälsan eller miljön enligt förpliktelser som följer av unionsrätten (1 kap. 9 § 1–4 TF). I 1 kap. 3 § andra stycket radio- och tv-lagen föreskrivs bl.a. att bestämmelserna om straff, särskild avgift och vite i 16 kap. ska gälla även för den som står under en annan EES-stats jurisdiktion enligt AV-direktivet. I råder, utöver förbud enligt 7 kap. 3 § alkohollagen (2010:1622) mot marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter genom kommersiella annonser i radio- och tv-sändningar och beställ-tv, även förbud enligt 6 kap. 2 §, 7 kap. 2 § samt 15 kap. 9 § radio- och tv-lagen mot produktplacering i tv och beställ-tv av alkoholdrycker samt sponsring i radio, tv och beställ-tv av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker. Enligt 1 kap. 3 § radio- och tv-lagen gäller dock lagens bestämmelser endast för programföretag som är etablerade i . Av 16 kap. 15 § radio- och tv-lagen följer att om en mot helt eller huvudsakligen riktad tv-sändning från ett programföretag (nedan företaget) etablerat i en annan EES-stat strider mot förbudet mot produktplacering av alkoholdrycker eller sponsring av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka alkoholdrycker, får en behörig myndighet i kontakta en behörig myndighet i den andra EES-staten för att uppmana företaget att följa bestämmelsen. Detsamma gäller om en sådan tv-sändning strider mot alkoholreklamförbudet i 7 kap. 3 § alkohollagen. Om uppmaningen inte följs får myndigheten ålägga företaget att betala en särskild avgift eller föra talan om marknadsstörningsavgift enligt reglerna i marknadsföringslagen (2008:486). Några förutsättningar är att företaget ska ha etablerat sig i det andra landet i syfte att kringgå den svenska lagstiftningen och att kommissionen har fastställt att de svenska åtgärderna är förenliga med unionsrätten. Anmälan av vissa programföretag med säte utanför Myndigheten för press, radio och tv har ett pågående ärende som gäller frågan huruvida tv-bolag som sänder från ska följa det svenska förbudet mot alkoholreklam. Myndigheten har inlett ett samarbetsförfarande med den brittiska myndigheten regulator and competition authority for the UK communications industries (Ofcom) för att uppmana programbolagen att följa svensk lag. Ofcom har haft kontakter med de aktuella bolagen, men hitintills utan framgång. Bolagen hänvisar till att de följer brittisk lag. Myndigheten har tillsammans med gått vidare med ärendet. Myndigheterna underrättade i enlighet med artikel 4 i AV-direktivet och om att åtgärder kan komma att vidtas mot två programföretag genom ansökan om påförande av särskild avgift för överträdelse av bestämmelsen om att program inte får sponsras av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka alkoholdrycker och genom talan om förbud mot marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter i kommersiella annonser i tv-program (dnr 11/00567). Innan sådana åtgärder vidtas inväntas kommissionens fastställelse av om åtgärderna är förenliga med unionsrätten. Underrättelsen återkallades med hänvisning till behovet av att ytterligare analysera de formella kraven för underrättelsens innehåll och de övriga förutsättningarna för den fortsatta processen samt den begränsade tid som anges i artikel 4 i AV-direktivet för handläggning och beslut. Myndigheterna meddelade kommissionen och att efter denna ytterligare analys kommer en ny underrättelse att lämnas in. Ärendet bereds fortfarande av myndigheterna. I ett yttrande till socialutskottet (2013/14:KU5y) fann KU att det förbud mot alla former av alkoholreklam som begärdes i motionsyrkandena kan strida mot bl.a. och unionsrätten. Om motioner som rörde alkoholreklam och förhållandet till EU anförde utskottet att unionsrättens regler om fri rörlighet tillåter proportionerliga inskränkningar av, även i vissa fall förbud mot, marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter med hänvisning till skyddet av folkhälsan. Utskottet framhöll vidare att av praxis framgår att frågan huruvida dessa inskränkningar är proportionerliga ska avgöras av nationella domstolar. Av unionsrätten följer även att behörigheten att vidta åtgärder för att skydda folkhälsan ligger på medlemsstaterna i första hand. Det framstår således enligt utskottet som att varje medlemsstat, inom ramen för unionsrättsligt proportionerliga åtgärder, själv kan avgöra om och i vilken mån den vill förbjuda alkoholreklam med hänsyn till folkhälsan. finns i svensk lag förbud om förbud, som är förenliga med unionsrätten, mot marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter genom kommersiella annonser i radio- och tv-sändningar och beställ-tv, mot produktplacering i tv och beställ-tv av alkoholdrycker samt mot sponsring i radio, tv och beställ-tv av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker. Utskottet behandlade i betänkandet Etermediefrågor en motion om förbud mot alkoholreklam med ursprung utomlands men riktad mot (bet. 2013/14:KU28). Utskottet noterade det pågående ärendet vid Myndigheten för radio och tv om alkoholreklam som sänds från . Utskottet ansåg att det pågående utredningsarbetet vid myndigheten bör avvaktas och avstyrkte den aktuella motionen. följde utskottet (rskr. 2013/14:230). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande att det pågående utredningsarbetet bör avvaktas och föreslår att avslår motionsyrkandena. Grundlagsskydd för public service, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:102 av m.fl. (V). Grundlagen tar inte hänsyn till vikten av att befolkningen i via public service ska kunna få opartisk samhällsinformation, nyheter och smalare program och att dessa även når flertalet av dem som inte har svenska som förstaspråk. Public service har en stark ställning i . Det bör därför införas ett grundlagsskydd för att tillförsäkra tillgången till opartisk samhällsinformation, nyheter m.m. via radio och tv. Detta grundlagsskydd bör utformas på ett sådant sätt att det hindrar att public service-uppdraget inskränks men medger en utvidgning av uppdraget om det skulle bli aktuellt. Det bör därför utredas hur ett grundlagsskydd för public service-uppdraget ska utformas. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 2014/15:331 av i (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över behovet av att stärka det svenska folkets möjligheter att se de nordiska tv-kanalerna. 2014/15:487 av och (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att motverka den tilltagande medieklyftan mellan olika delar av landet. 2014/15:502 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över behovet av insatser för att stärka den regionala nyhetsbevakningen i hela landet. 2014/15:561 av Per Lodenius (C): Del 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska utreda möjligheten att stoppa alkoholreklam i tv och hårdare reglera alkoholreklam i sociala medier som riktar sig till en svensk publik. Förslaget behandlas i den del som avser att regeringen ska utreda möjligheten att stoppa alkoholreklam i tv. 2014/15:818 av (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en evenemangslista avseende tv-sända arrangemang som ska sändas så att flertalet invånare i kan se dem utan att betala andra avgifter än radio- och tv-licens. 2014/15:1145 av och (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga behovet av att belysa frågan om insatser för att stärka den regionala nyhetsbevakningen i hela landet. 2014/15:1370 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att begränsa annonstiderna i radio och tv. 2014/15:1514 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att upprätta en evenemangslista innehållande stora sportevenemang och klassiska svenska paradgrenar. 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att listade stora sportevenemang och klassiska svenska paradgrenar genom fri television ska vara allmänt tillgängliga och tillhandahållas utan kostnad och kunna tas emot av av befolkningen i . 2014/15:2204 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att stoppa tv-sänd alkoholreklam som sänds från andra länder och riktar sig till . Motioner från allmänna motionstiden /16 2015/16:102 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör utredas hur ett grundlagsskydd för public service-uppdraget ska utformas och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1505 av m.fl. (S): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stoppa tv-sänd alkoholreklam som sänds från andra länder och riktar sig till och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1837 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att upprätta en evenemangslista innehållande stora sportevenemang och klassiska svenska paradgrenar och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att listade stora sportevenemang och klassiska svenska paradgrenar genom fri television ska vara allmänt tillgängliga och tillhandahållas utan kostnad och kunna tas emot av av befolkningen i , och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1970 av och (båda C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en evenemangslista för vissa tv-sända evenemang som ska sändas så att flertalet invånare i , utan andra avgifter än radio- och tv-licens, kan se dem och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3027 av Per Lodenius m.fl. (C): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om utredande av mediedistribution ur ett demokratiperspektiv och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över förutsättningarna för att ta del av medier digitalt i hela landet och tillkännager detta för regeringen. Vi ska nu diskutera ett betänkande som behandlar 17 olika motionsyrkanden från allmänna motionstiden . Det rör flera olika frågor, bland annat regional nyhetsbevakning, tillgång till nordisk tv, evenemangslista, begränsad reklamtid, tv-sänd alkoholreklam och grundlagsskydd för public service. I vanlig ordning, skulle jag nästan kunna säga, avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden som behandlas. Det betyder dock inte att utskottet tycker att alla förslag är dåliga. Till exempel finns det några motionsyrkanden som handlar om behovet av att stärka den regionala nyhetsbevakningen, och utskottet tycker precis som motionärerna att det är viktigt att det finns en journalistisk närvaro i hela landet. Speciellt i glest befolkade delar av landet kan vi se att närvaron av journalistisk verksamhet minskar - tidningar läggs ned, det är problem med distributionen och så vidare. Det är förstås inte bra. Ett demokratiskt samtal bygger på att vi alla kan få tillgång till medier och en bra nyhetsbevakning. Men för tillfället pågår det flera utredningar som på olika sätt berör det här området, bland annat som analyserar behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet som det ser ut upphör. Utgångspunkten för analysen ska vara de demokratiska utmaningar som följer med den medieutveckling vi ser och den förändrade medieanvändningen. Fokus ska vara att en ska ha tillgång till allsidig information och kunna vara demokratiskt delaktig i samtalet oavsett var i landet en bor. Motionerna avstyrks alltså för att det redan pågår utredningar och för att utskottet vill att de ska få jobba färdigt och presentera sina förslag innan vi fattar nya beslut i de här frågorna. Ett annat exempel på det är förslaget om evenemangslista, där det redan finns ett arbete som pågår. Det finns ett förslag som bereds i , och utskottet avstyrker därför motionen eftersom vi inte tycker att det ska vidtas ytterligare åtgärder just för tillfället. Jag delar utskottets uppfattning vad gäller alla avslagsyrkanden - utom i ett fall. Det gäller uppfattningen att själva public service-uppdraget behöver ett grundlagsskydd. menar att man behöver skydda själva existensen av public service. Innehållet i public service får inte styras, och public service-företagen ska stå för en opartisk samhällsinformation; det är alldeles solklart.