bet · H401JuU5 · 2016-12-09 00:00:00 — För att säkerställa att bevispersoner får det stöd och skydd som de har rätt till genom tillfälliga uppehållstillstånd är det av stor vikt att diskrepansen i statistiken tydliggörs, särskilt som såväl målsägandena från tredjeland som EU-medborgare (både de som vistas legalt och de som vistas illegalt i ) kan förutsättas behöva säkra boenden med skydd och stöd . Enligt används möjligheten att söka tillfälliga uppehållstillstånd (s.k. reflektionsperiod) enbart i begränsad utsträckning. I stället ansöker förundersökningsledaren direkt om tidsbegränsat uppehållstillstånd i de fall offret går med på att medverka i brottsutredningen. Detta beror enligt förmodligen på bristande kunskap om syftet med reflektionsperioden och praktiska svårigheter när tillslag görs som resulterar i att misstänkta personer häktas. Vi anser att det är av stor betydelse att de brottsbekämpande myndigheterna ser över sina rutiner utifrån nu redovisat perspektiv och att brottsoffren får det stöd och skydd de har rätt till i form tillfälliga uppehållstillstånd (5 kap. 15 § UtlL). Detta gäller offer oavsett ålder. Vidare anser vi att det finns anledning att särskilt undersöka om skyddet och stödet i form av tillfälliga uppehållstillstånd även bör utökas till att omfatta personer som misstänks vara offer för människohandel i fall där en förundersökning inte har inletts. Som rättsläget är nu är det endast förundersökningsledaren (polis eller åklagare) som har rätt att ansöka om betänketid, vilket i praktiken innebär att en person som ska få betänketid för att ges möjlighet att överväga om han eller hon vill ha kontakt med rättsvårdande myndigheter måste ha kontakt med just dessa för att få betänketid. Denna fråga bör dock utredas vidare och övervägas i annat sammanhang. När det gäller uppdrag om ensamkommande barn som försvinner konstaterar socialutskottet att detta ska utföras i samverkan med i och att särskilt ska beakta länsstyrelsernas uppdrag på samma tema. Länsstyrelsernas uppdrag ska i sin tur genomföras i samverkan med bl.a. och Kommuner och Landsting. Både och länsstyrelsernas uppdrag ska avslutas . Mot denna bakgrund anser socialutskottet inte att något initiativ är nödvändigt heller med anledning av motion 2016/17:67 (KD) yrkandena 1 och 2. bör därför avstyrka yrkandena. bör även avstyrka motion 2016/17:666 (L). Nationell handlingsplan mot människohandel I motion 2016/17:3236 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 begär motionärerna att man genom en nationell handlingsplan ska ta ett samlat grepp för att effektivisera arbetet mot människohandel. Utskottet har tidigare avstyrkt liknande yrkanden, senast vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /16 (bet. 2015/16:JuU18 och 2015/16:JuU20). Utskottet konstaterar att människohandelsutredning lämnat ett antal förslag med syfte att stärka skyddet mot olika former av exploatering. Utredningen lyfter även fram åtgärder för att förbättra de brottsbekämpande myndigheternas arbete mot människohandel. Det gäller bl.a. att säkerställa tillräckliga resurser, metodutveckling och att särskilda grupper inom respektive ska hantera ärenden om människohandel och annan relaterad brottslighet. Utredningens förslag bereds inom . Utskottet anser att man bör avvakta denna beredning och ser därför inte skäl för det tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Utskottet avstyrker yrkandet. Utskottet instämmer i det motionärerna anför i motion 2016/17:54 (L) yrkande 1 om att det är viktigt att kunskapen om barns rättigheter förmedlas till alla inom rättsväsendet som i sitt arbete kommer i kontakt med barn. Som framkommer i den aktuella skrivelsen har regeringen också vidtagit och kommer att vidta åtgärder för att utveckla kunskapen och kompetensen inom området. föreslår i betänkandet blir svensk lag (SOU 2016:19) att ska inkorporeras i svensk lag. Detta skulle enligt utredningen innebära att konventionens rättigheter får en stärkt ställning. Utredningens förslag bereds inom . Utskottet ser mot denna bakgrund inte skäl för att ställa sig bakom yrkandet och avstyrker det. När det gäller motion 2016/17:67 (KD) om att dels förkorta uppdraget till (yrkande 1), dels tydliggöra att upplysningar ska begäras även från och (yrkande 2), instämmer utskottet i vad socialutskottet anför i sitt yttrande. har förståelse för motionärernas önskan att snabbare få en fördjupad kunskapsbild, men anser att en förkortad utredningstid riskerar att leda till ett sämre underlag. Utskottet ser med anledning av det anförda inte fog för de tillkännagivanden som motionärerna efterfrågar och avstyrker motionsyrkandena. Åtgärder för att förhindra att barn försvinner I motion 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 2 begärs att åtgärder ska vidtas för att förhindra att barn försvinner. Motionärerna anför också att det är angeläget att berörda myndigheter samverkar och ges goda förutsättningar att arbeta fram metoder för en utökad och bättre kontroll. Som framgår ovan har i samråd med i i uppdrag att lyssna på de barn som kommit tillbaka efter att ha avvikit om de omständigheter som är kopplade till deras försvinnande. Även länsstyrelserna har i uppdrag att bl.a. genomföra en nationell kartläggning av ensamkommande barn som försvinner. Utskottet noterar att i lämnade rapporten flykt och försvunnen – En nationell kartläggning av ensamkommande barn som avviker (Rapport 2016:25). Den del av länsstyrelsernas uppdrag som avser att sprida resultat och metoder ska redovisas till regeringen . Utskottet ser, som nämnts vid tidigare beredning av liknande motionsyrkanden (bet. 2015/16:JuU29 s. 44), mycket allvarligt på problemet med ensamkommande barn som försvinner och anser att det arbete som initierats genom handlingsplanen för skydd av barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp är mycket viktigt för att motverka att barn försvinner. Utskottet noterar även att regeringens avsikt med handlingsplanen bl.a. är att öka effektiviteteten och samordningen hos de statliga myndigheter som berörs. Utskottet anser att det mot bakgrund av det arbete som pågår saknas skäl för utskottet att ställa sig bakom det tillkännagivande som motionärerna begär. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. I motionerna 2016/17:67 (KD) yrkande 3 och 2016/17:1535 (KD) yrkande 14 begärs att ska ha de resurser som krävs för att prioritera arbetet mot människohandel och sexuella övergrepp mot barn. I motion 2016/17:3037 (C) yrkande 43 begärs att det ska säkerställas att arbetet med människohandel, koppleri och sexköp prioriteras av polisen för att fler fall ska upptäckas av polisen. Utskottet konstaterar att tog ett särskilt inriktningsbeslut som syftar till att förstärka förmågan att bekämpa människohandel. Vidare gav regeringen i uppdrag att identifiera och genomföra åtgärder för att förstärka och utveckla förmågan att bl.a. upptäcka och utreda sexualbrott mot barn (Ju2016/06827/PO). människohandelsutredning lyfter i sitt slutbetänkande (SOU 2016:70) bl.a. fram åtgärder för att förbättra de brottsbekämpande myndigheternas arbete mot människohandel. Det gäller bl.a. säkerställande av tillräckliga resurser, metodutveckling och att särskilda grupper hos respektive ska hantera ärenden om människohandel och annan relaterad brottslighet. Utredningens förslag bereds inom . Utskottet ser mot bakgrund av det som anförts ovan inte skäl för de tillkännagivanden som motionärerna efterfrågar och avstyrker yrkandena. Utskottet konstaterar att offer för misstänkt människohandel enligt bestämmelserna i 5 kap. 15 § UtlL, om vissa omständigheter som anges i bestämmelsen är uppfyllda, på ansökan av förundersökningsledaren ska ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd . Bland annat krävs det att det behövs för att en förundersökning eller huvudförhandling i ett brottmål ska kunna genomföras och att utlänningen klart visat sin vilja att samarbeta med de brottsutredande myndigheterna. Av bestämmelsens tredje stycke framgår att uppehållstillståndet får förlängas om förundersökningsledaren begär det och de angivna förutsättningarna är uppfyllda. Vidare kan offer för människohandel ansöka om uppehållstillstånd på någon annan grund. Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som framförs i motion 2016/17:54 (L) yrkande 3, om att inom EU ska verka för att regelverket om uppehållstillstånd för offer för människohandel ändras så att deras möjlighet att få uppehållstillstånd stärks. I slutbetänkandet års människohandelsutredning (SOU 2016:70) konstaterar utredningen att det finns anledning att särskilt undersöka om skyddet och stödet i form av tillfälliga uppehållstillstånd även bör utökas till att omfatta personer som misstänks vara offer för människohandel i fall där en förundersökning inte har inletts (s. 195). Som rättsläget är nu är det endast förundersökningsledaren som har rätt att ansöka om betänketid. Utredningen framför att denna fråga bör utredas vidare och i annat sammanhang. Utskottet konstaterar att frågan om att även andra myndigheter än de rättsvårdande bör ha möjlighet att ansöka om 30 dagars betänketid, som tas upp i motion 2016/17:666 (L), är uppmärksammad. Utskottet ser inte anledning att ställa sig bakom motionsyrkandet och avstyrker det. Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse till handlingarna. I handlingsplanen lämnar regeringen en samlad beskrivning av de åtgärder som genomförts, påbörjats och planeras för att förebygga brott, skydda och stödja barnen samt skapa förutsättningar för att effektivt lagföra gärningsmän. I likhet med regeringen anser utskottet att arbetet med att motverka människohandel, liksom exploatering och sexuella övergrepp, mot alla barn, bör vara en högt prioriterad fråga. Utskottet ser därför positivt på den handlingsplan till skydd för barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp som regeringen presenterar i skrivelsen. De föreslagna åtgärderna kan förväntas minska riskerna för att barn ska utsättas för människohandel, exploatering eller sexuella övergrepp. Åtgärderna kan också bidra till att öka effektiviteten och samordningen hos de statliga myndigheter som berörs, att utveckla kunskapen och kompetensen inom området, att kontinuerligt förebygga och beivra brott mot barn och att ge barn det stöd de behöver. Med det anförda anser utskottet att bör lägga regeringens skrivelse till handlingarna. omhändertagande enligt LVU, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 6. Jag anser att skyddet för barn som riskerar att utsättas för människohandel eller övergrepp måste vara lika starkt oavsett vilket land barnet kommer från. Detta gäller även om barnet vistats tillfälligt i utan att ha sin hemvist här. På den punkten finns det luckor i lagstiftningen. Utredningen om tvångsvård för barn och unga har i sitt slutbetänkande (SOU 2015:71) pekat på en otydlighet i lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), som kan innebära att omhändertagande inte kan tillgripas när den s.k. II-förordningen är tillämplig. En konsekvens av detta är, enligt utredningen, att vissa barn som vistas i , utan att ha sin hemvist här, inte kan omhändertas enligt LVU. Skälet är att ett omhändertagande enligt LVU endast får beslutas om det är sannolikt att barnet kommer att behöva fortsatt vård enligt LVU. Men enligt den s.k. II-förordningen är det EU-landet där barnet har sin hemvist som ska besluta om fortsatt vård. Även om sannolikheten är mycket stor att barnet i sitt hemvistland kommer att få stöd som helt motsvarar LVU är detta inte liktydigt med att barnet får vård enligt LVU, eftersom denna lag bara finns i . Slutsatsen blir då att ett omhändertagande inte kan göras. Utredningen om tvångsvård för barn och unga har därför föreslagit att det ska införas nya bestämmelser som möjliggör ett omhändertagande även när II-förordningen är tillämplig. Det är angeläget att detta görs . Regeringen bör överväga att lägga beredningen av denna delfråga i ett snabbspår och återkomma till med lagförslag i särskild ordning. Höjt straff för köp av sexuell handling av barn, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 7. Jag anser att straffskalan för köp av sexuell handling av barn måste höjas. Den som köper en sexuell handling av någon döms i regel för våldtäkt mot barn till fängelse . Den som däremot köper en sexuell handling av ett barn mellan döms sällan till fängelse. Jag anser att normalstraffet för den som begår sexuellt utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling ska vara fängelse, och att brottet också ska gradindelas för att ytterligare synliggöra de situationer där barnet är i en särskilt utsatt situation, t.ex. är offer för människohandel. För att tydliggöra allvaret i all form av kommersiell sexuell exploatering av barn behöver också dagens brottsrubricering, köp av sexuell handling av barn, ändras. redovisade människohandelsutredning ett färdigt lagförslag med denna innebörd (SOU 2016:42). Jag förväntar mig att regeringen nu lägger fram en proposition i frågan. Oaktsamhetskravet i förhållande till ålder, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 8. Normalt krävs det uppsåt för att någon ska kunna fällas till ansvar för sexualbrott. I finns dock även en oaktsamhetsregel som går ut på att den ska dömas som inte insåg men hade skälig anledning att anta att den andra personen inte hade uppnått en viss ålder. Bestämmelsen har varit i princip oförändrad sedan tillkomst, som synen på sexualbrott mot barn och barns ovillkorliga rätt till kroppslig integritet har genomgått stora förändringar. Därför gav den förra regeringen människohandelsutredning i uppdrag att analysera oaktsamhetsbestämmelsen. Utredningen gör bedömningen att det framstår som oklart vilken nivå av oaktsamhet som krävs för straffansvar, och menar också att domstolarnas bedömningar varierar i alltför stor utsträckning. Utredningen har därför lagt fram förslag till en ny utformning av oaktsamhetskravet som innebär att detta tydliggörs och skärps (SOU 2016:42). Jag anser att det nu är upp till regeringen att efter sedvanlig beredning presentera ett färdigt lagförslag . Höjt straff för kontakt med barn i sexuellt syfte, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 9. I de flesta fall handlar s.k. groming om män som söker kontakt med unga flickor, oftast via internet. De kan söka kontakt via chattforum på internet eller genom kontaktannonser för att sedan successivt odla en relation som är avsedd att leda till en träff i sexuellt syfte. Lagens tekniska utformning har dock gjort den svår att tillämpa effektivt, och den förra regeringen beslutade därför 2014 om en översyn inom (Ds 2015:49). Jag stöder inriktningen att förbudet mot gromning behöver förtydligas. Jag anser likaså att straffmaximum bör höjas från fängelse till fängelse. Regeringen bör återkomma med ett lagförslag med denna inriktning. Höjt straff för sexualbrott mot barn, punkt 5 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:65 av och (båda SD). När det gäller olika former av sexualbrott mot barn finns böter återkommande som en lägstanivå i straffskalorna. Det handlar t.ex. om sexuell posering, köp av sexuell handling av barn, sexuellt ofredande, kontakt med barn i sexuellt syfte och ringa barnpornografibrott. En straffskärpning för dessa integritetskränkande brott som barn kan utsättas för skulle ha flera fördelar. Fler allvarliga brott får en högre prioritet, och längre straff ger bättre möjlighet till vård för den dömde. Framför allt är emellertid en straffskärpning för dessa brott, där böter tas bort som lägsta nivå, rimlig ur ett brottsofferperspektiv. Det är vår uppfattning att straffskalan för samtliga omnämnda sexualbrott mot barn ska ses över med utgångspunkt i dels en höjning av maximinivåerna, dels ett bejakande av människohandelsutrednings intentioner om att ta bort böter från straffskalan för köp av sexuell handling av barn. Vi anser även att böter ska tas bort från straffskalan för resterande omnämnda brottskategorier inom ramen för sexualbrott mot barn. Regeringen bör vidta de åtgärder som vi nämner ovan. Effektivare lagstiftning mot människohandel, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 39. Människohandel pågår runt omkring oss. Den är större än den har varit i mänsklighetens historia, men ändå är det väldigt sällan någon döms för detta brott. Människohandel tar sig olika skepnader, och det kan röra sig om personer som utnyttjas t.ex. i sexhandeln, för hushållsnära tjänster eller inom restaurangsektorn. Regeringen bör ta tydliga steg mot en effektivare lagstiftning som är tillämpbar för alla sorters människohandel och för alla de led som är inblandade i människohandeln. Lättare att döma ut hårda straff för människohandel, punkt 7 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2303 av och (båda SD) yrkande 20. kidnappas eller luras tusentals barn, kvinnor och män in i olika former av modernt slaveri, lockade med pengar och löften om en bättre framtid. Den organiserade människohandeln finns i alla länder, och det är väldigt svårt att lagföra förövarna. Människan kan, till skillnad från ”andra varor”, säljas om och om igen. Det är en lukrativ verksamhet. De som bedriver denna verksamhet blir allt skickligare och mer erfarna, och företeelsen tycks bli allt vanligare. Ett stort problem för det svenska rättsväsendet är att det är svårt att få människohandlare dömda och ännu svårare att få dem dömda med stränga straffpåföljder. Regeringen bör därför se över möjligheterna att genom lagstiftning göra det lättare att utdöma hårdare straff för människohandel. Man kan t.ex. göra det lättare att döma baserat på helhetsmönster som påvisar människohandel. Självständig och oberoende rapportör, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:50 av (C). har varit nationell rapportör i frågor om människohandel. I detta ingår bl.a. att samla in uppgifter om omfattningen av människohandel i och mellan och andra länder. Den nationella rapportören presenterar dessa uppgifter i en årlig rapport jämte förslag till åtgärder för att förbättra bekämpningen av människohandel. Det är bra. Den nationella rapportören gör ett gediget arbete, men jag ser en fara i att rapportören är knuten till en myndighet. Detta innebär bl.a. en risk för att siffror inte kommer fram i det ljus som krävs för att frågan ska lyftas på alla plan. Jag anser därför att ska införa en självständig och oberoende nationell rapportör med ansvar för samtliga former av människohandel. En självständig och oberoende nationell rapportör med ansvar för samtliga former av människohandel skulle kunna organiseras i en egen myndighet eller inom en befintlig myndighet, men den bör inte vara knuten till en myndighet som är så nära kopplad till den utmaning som rapportören är ämnad att belysa. Arbete på EU-nivå, punkt 10 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 5. Jag anser att EU ska utöka sitt arbete för att skapa varningssystem. Vidare ska EU samarbeta nära med myndigheter i ursprungsländer för människohandel och med myndigheter i länder där barn utsätts för övergrepp. EU bör också genomföra ytterligare reformer för att stärka samarbetet mot människohandel med barn och annan gränsöverskridande grov brottslighet. En av de viktigaste åtgärderna för att nå ett bättre Europasamarbete mot människohandel är att stärka den analytiska kapaciteten hos Europol. Hos Europol finns, förutom spetskompetens när det gäller arbetet mot människohandel, spetskompetens kring kreditkortsförfalskning, förfalskning av eurosedlar och produktion av syntetiska droger. Analysfunktionen bör utökas väsentligt. Inom Europol bör några av EU:s främsta experter på t.ex. människohandel med barn samt barnpornografi finnas. Det bör vara upp till regeringen att inom EU driva de frågor som jag anfört ovan. Effektivisera det internationella polisiära samarbetet, punkt 11 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 38. Människohandeln är internationell, och internationellt arbete är av största vikt för att stoppa den. Det är därför viktigt att regeringen agerar för att öka möjligheterna till internationella polisutredningar och för att förbättra organisationen av samarbetet mellan olika länders specialister. Nationell handlingsplan mot människohandel, punkt 12 (M, C, L, KD) av (M), (M), (C), (L), (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3236 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3. Handel med människor är en komplex företeelse som innefattar ett hänsynslöst och cyniskt utnyttjande av andra människor. Att förebygga och bekämpa människohandel är en högt prioriterad fråga. människohandelsutredning har, som framgått ovan, lämnat sitt slutbetänkande Ett straffrättsligt skydd mot människohandel och annat utnyttjande av utsatta personer. Vi ser positivt på den översyn som utredningen har gjort av de brottsutredande myndigheternas arbete mot människohandel och de förslag som utredningen lämnar för att bl.a. nå fram till en straffrättslig lagstiftning som kan leda till en effektivare bekämpning av människohandel. Att de brottsbekämpande myndigheterna har goda förutsättningar att arbeta med denna typ av ärenden, som ofta är resurskrävande och svårutredda, är en annan viktig förutsättning. Den nu aktuella handlingsplanen är ett steg i rätt riktning men omfattar endast arbetet mot människohandel med barn. Vi anser därför att regeringen genom en nationell handlingsplan ska ta ett samlat grepp för att effektivisera arbetet mot all form av människohandel. Det kan t.ex. handla om sätt att bedriva informationskampanjer för att göra det lättare att upptäcka människohandel. Barnperspektiv, punkt 13 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 1. Det är mycket viktigt att barnperspektivet alltid finns närvarande i arbetet mot människohandel och kommersiell handel med sex. Offrens utsatthet vid denna form av brottslighet är än större när det handlar om barn. Det behöver finnas god kunskap om kommersiell sexuell exploatering av barn i hela rättskedjan, från poliser och åklagare till domstolsväsendet.