bet · H301TU19 · 2016-05-27 00:00:00 — Nätinnehavaren ska få begränsa tillgången till informationen till följd av tystnadsplikt eller, om det är nödvändigt, med hänvisning till nätets driftssäkerhet, allmän säkerhet, totalförsvaret eller säkerhet i övrigt, folkhälsa eller affärs- och driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället offentlighets- och sekretesslagen. Enligt lagförslaget ska emellertid bygg- eller anläggningsprojekt av mindre betydelse vara undantagna informationsskyldigheten. Om nätinnehavaren och bredbandsutbyggaren inte når en överenskommelse i fråga om information eller undersökning föreslås i propositionen att tvistlösningsmyndigheten ska pröva tvisten om någon av parterna så begär. Myndigheten ska avgöra tvisten. Beslut ska meddelas senast efter att begäran kom in till myndigheten, om inte är nödvändig med hänsyn till tvistens omfattning eller andra särskilda omständigheter. För att uppfylla direktivets krav på att beslut i vissa tillståndsfrågor meddelas föreslår regeringen att det införs en tidsgräns för prövning av ärenden om tillstånd enligt väglagen och ledningsrättslagen för utbyggnad av bredbandsnät eftersom det i dessa författningar saknas tidsgränser för tillståndsprövning. Krav på infrastruktur i byggnader och tillträde till sådan fysisk infrastruktur Regeringen framhåller i propositionen att det är nödvändigt att bredbandsnät byggs ut och att det kan nå de byggnader där det finns bostäder och arbetsplatser om konsumenter och andra slutanvändare ska kunna få tillgång till bredband. Att utrusta byggnader i efterhand med den utrustning som krävs för bredbandstillgång kan ge upphov till stora kostnader och kan utgöra en betydande del av den samlade kostnaden för utbyggnad av bredbandsnät. Om dragning av ledningar, kanalisation eller annan utrustning förbereds redan under konstruktionen av en byggnad begränsar en sådan åtgärd de extrakostnader som uppstår. Mot denna bakgrund föreslås i propositionen att ett byggnadsverk ska ha de tekniska egenskaper som är väsentliga för bredbandsanslutning. Kravet avser nya byggnader och byggnader som genomgår omfattande renoveringar, och i sker detta redan i stor utsträckning, särskilt vad gäller flerbostadshus. I fråga om tillträde till fysisk infrastruktur för elektronisk kommunikation i en byggnad föreslås att den som i en byggnad äger eller annars råder över fysisk infrastruktur för elektronisk kommunikation ska vara skyldig att uppfylla rimliga krav på tillträde till infrastrukturen för anläggning av ett elektroniskt kommunikationsnät i de fall anläggning av ytterligare infrastruktur bedöms olönsam eller fysiskt ogenomförbar. Tillträdet ska medges på rättvisa och icke-diskriminerande villkor. En sådan skyldighet ska inte gälla om tillträde redan ges till ett befintligt elektroniskt kommunikationsnät med hög kapacitet på objektiva, öppet redovisade, proportionella och icke-diskriminerande villkor, under förutsättning att slutanvändarna inte kan anses gynnas av ett tillträde till den fysiska infrastrukturen i byggnaden. Om en överenskommelse om tillträde inte har nåtts från det att begäran om tillträde togs emot, ska en part kunna hänskjuta frågan till en tvistlösningsmyndighet. ska besluta i tvisten , och senast efter att begäran om tvistlösning kom in till myndigheten, om inte är nödvändig med hänsyn till tvistens omfattning eller andra särskilda omständigheter. Bestämmelser om tvistlösning, tillsyn, avgifter m.m. Regeringen vill också kunna utse en ansvarig myndighet som ska pröva tvister enligt den nya lagen och utöva tillsyn över efterlevnaden av lagen och föreskrifter som utfärdats med stöd av denna. Avsikten är att tvistlösningsmyndigheten ska höra Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i frågor som rör totalförsvaret och Säkerhetspolisen när det gäller frågor om säkerhet i övrigt. ska kunna förelägga parterna att lämna in de uppgifter och handlingar som behövs för att kunna pröva en tvist enligt lagen. ska kunna förelägga den som har skyldigheter enligt lagen att tillhandahålla de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Ett sådant föreläggande ska få förenas med vite. ska också kunna meddela de förelägganden som behövs för att lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen ska efterlevas. Ett sådant föreläggande ska få förenas med vite. För att finansiera tvistlösningsförfarandet och tillsynsverksamheten enligt den nya lagen föreslås en avgiftsfinansiering för den som tillhandahåller allmänna kommunikationsnät och är anmäld enligt bestämmelser i . De avgifter som tas ut ska fördelas med skälig andel mellan dem som är skyldiga att betala avgiften. Närmare bestämmelser om avgifter för tvistlösning och tillsyn bör enligt lagförslaget regleras i föreskriftsform. Myndighetsbeslut som följer av den nya lagen eller enligt föreskrifter som är meddelade med stöd av lagen ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Mål om samordning och information om samordning enligt den nya lagen ska handläggas skyndsamt i förvaltningsrätt och kammarrätt. Beslut enligt lagen ska gälla om inte myndigheten bestämmer något annat. I propositionen föreslås avslutningsvis att bestämmelserna som genomför utbyggnadsdirektivet ska träda i kraft , förutom ändringarna i som ska träda i kraft . Äldre föreskrifter i ska fortfarande gälla för ansökningar och anmälningar som gjorts före . I propositionen framhålls att de föreslagna bestämmelserna berör ett stort antal aktörer, både offentliga och privata. Regeringen pekar ut myndigheter, nätinnehavare, bredbandsutbyggare och fastighetsägare vars verksamhet i olika utsträckning påverkas av lagen, och för många aktörer rör det sig om tämligen ingripande skyldigheter. Både för domstolsväsendet och för flera myndigheter innebär det nya ansvarsområden eller ändrade befogenheter. I propositionen föreslås () som tillsynsmyndighet för utbyggnadsdirektivets bestämmelser men även som tvistlösningsmyndighet. Dessutom är det tänkt att PTS ska ansvara för den framtida informationstjänsten för utbyggnad av bredbandsnät. Beslut som tvistlösningsmyndigheten fattar ska enligt förslaget kunna överklagas till en förvaltningsdomstol som därmed får en ny typ av mål att hantera. Hur stora kostnaderna blir för domstolsväsendet beror på antalet beslut som i praktiken kommer att överklagas. Det är enligt regeringens uppfattning svårt att förutsäga hur många överklaganden av tvistlösningsärenden som domstolen kommer att behöva hantera. Kommunerna eller kommunala bolag berörs i olika avseenden eftersom de kommunala stadsnäten kan betraktas både som nätinnehavare på grund av att de tillhandahåller allmänna kommunikationsnät, och som bredbandsutbyggare med rätt att ställa krav på tillträde, samordning, information m.m. av infrastrukturägare. Ur en företagssynpunkt innebär förslaget att den som äger ett nät under vissa förutsättningar ska medge tillträde till befintlig fysisk infrastruktur, vilket kan medföra ett visst merarbete även om nätinnehavaren dock har rätt till viss ersättning för detta. För den aktör som bygger ut ett bredbandsnät kan möjligheten att få tillträde till fysisk infrastruktur innebära att anläggningskostnaderna sänks, vilket bör påverka investeringsviljan positivt, något som i förlängningen bör leda till att konsumenter och andra slutanvändare får bättre tillgång till prisvärda bredbandstjänster med hög hastighet. Regeringen föreslår i proposition 2015/16:73 att en ny lag om åtgärder för utbyggnad av bredbandsnät införs för att därigenom i svensk rätt införliva de bestämmelser som följer av och rådets direktiv om åtgärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av höghastighetsnät för elektronisk kommunikation, det s.k. utbyggnadsdirektivet. Som en konsekvens av den nya lagen föreslås även följdändringar i en rad andra lagar. Utskottet vill inledningsvis påminna om att det övergripande it-politiska målet är att ska ha bredband i världsklass. En hög användning av it och internet är bra för tillväxten, konkurrenskraften och innovationsförmågan i landet. Det bidrar också till utvecklingen av ett hållbart samhälle. Enligt det riksdagsbundna målet bör alla hushåll och företag ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska kommunikationstjänster och service via bredband. Utskottet noterar att regeringens ambition vid genomförandet av direktivet i nationell lagstiftning är att tillvarata de faktorer som redan har bidragit till en i europeisk jämförelse hög utbyggnadsgrad i och öka möjligheterna till tillträde till fysisk infrastruktur, samordning av bygg- och anläggningsprojekt och anslutning av byggnader. Mot denna bakgrund ställer sig utskottet bakom regeringens förslag eftersom det bedöms ha stor inverkan på den fortsatta bredbandsutbyggnaden som enligt utskottets mening kommer att underlättas och göras mer kostnadseffektiv. Utskottet påminner om att i jämförelse med de flesta andra medlemsländer inom unionen har en väl utvecklad bredbandsinfrastruktur men att det fortfarande finns ett stort behov av fortsatt utbyggnad. Det gäller inte minst på landsbygden där kostnaderna är höga för att bygga ut bredbandsnäten och där kommersiella aktörer av detta skäl har ett svagare incitament att investera i ofta glesbefolkade områden. Om annan befintlig infrastruktur kan utnyttjas genom de åtgärder som föreslås i lagen bedömer utskottet detta som positivt. Givet utvecklingen av slutkundernas efterfrågan på såväl mobilt som fast bredband delar utskottet regeringens bedömning att investeringsviljan bör påverkas positivt av att nya regler införs som syftar till att sänka kostnaderna för bredbandsutbyggnad. En ökad utbyggnad av bredband kommer att möjliggöra en ökad användning av it i hela samhället, något som bidrar till att stärka förutsättningar att skapa fler jobb genom ökad konkurrenskraft, tillväxt och innovationskraft och främja en hållbar utveckling. Utskottet vill också framhålla att samhällets behov av internetbaserade tjänster sannolikt kommer att öka kraftigt , inte minst genom att olika välfärdstjänster som kommunerna ansvarar för i allt större utsträckning kommer att tillhandahållas befolkningen elektroniskt. Utskottet inser att det i några avseenden handlar om en ingripande lagstiftning som berör många parter men bedömer att de fördelar som den nya lagen kan erbjuda i allt väsentligt väger över eventuella nackdelar. Utskottet anser sammanfattningsvis att regeringens förslag är väl avvägt och föreslår därför att antar regeringens proposition 2015/16:73 Billigare utbyggnad av bredbandsnät. Utskottet föreslår dock en smärre lagteknisk justering i lagen om elektronisk kommunikation för att anpassa denna till lagens lydelse (prop. 2015/16:92, bet. 2015/16:TU12, rskr. 2015/16:184). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om delaktighet i informationssamhället. Utskottet anser att det finns ett fortsatt behov av åtgärder för att främja en ökad delaktighet och konstaterar att det görs omfattande insatser på området. Det övergripande målet för it-politiken är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22, bet. 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87). Ett delmål är att ska ha bredband i världsklass och att alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband (prop. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297). Serkan Köse (S) vill i motion 2015/16:840 att regeringen ser över behovet av en ny strategi mot digitalt utanförskap. Motionären oroas av att det fortfarande finns många människor som befinner sig i ett digitalt utanförskap och att merparten av dessa utgörs av de äldsta åldersgrupperna i samhället. Motionären anser att ingen ska lämnas utanför digitaliseringen eftersom det digitala utanförskapet också är kopplat till ett socialt utanförskap. Digital delaktighet är ofta en förutsättning för att kunna ta del av information och service, men även ur ett demokratiperspektiv är det viktigt. Motionären lyfter fram de många utbildningsinsatser som gjorts i samhället för att minska det digitala utanförskapet men påpekar också att det behövs en ny strategi för att hantera frågan. I motion 2015/16:1942 understryker (M) det nödvändiga i att det digitala samhället når ut till fler äldre människor. Motionären pekar på de många fördelarna med den ökande digitaliseringen av samhället men också på det faktum att stora delar av befolkningen fortfarande inte har tillgång till internet eller vet hur man använder sig av it-teknik. Det gäller inte minst de äldre i samhället som därmed riskerar att stängas ute. Motionären yrkar därför på att regeringen bör se över hur olika typer av verksamheter kan stimuleras för att lära ut fördelarna med ett digitalt samhälle, exempelvis genom att erbjuda stimulansbidrag till de kommuner, läroanstalter eller organisationer som vill arbeta med att få fler medborgare att ta del av det digitala samhället. (C) anför i motion 2015/16:2441 yrkande 9 att digitaliseringen bör ges en framskjuten plats i utvecklingen av landsbygd och glesbygd eftersom tillgången till internet bedöms ge helt nya möjligheter när det gäller att bibehålla och höja kulturnivån, kommunalservice, skola etc. i glesbygden. När det gäller frågan om befolkningens möjligheter till digital delaktighet i det moderna it-samhället vill utskottet inledningsvis framhålla att alla som vill ska kunna vara delaktiga, dvs. kunna använda de möjligheter som digitaliseringen erbjuder. Den ökande digitaliseringen av samhället innebär många fördelar eftersom den underlättar tillgången till information, service, tjänster m.m. Utskottet anser därför att det är viktigt att alla lämpliga åtgärder vidtas för att främja befolkningens delaktighet, vilket inte minst gäller de grupper i samhället vars förutsättningar är mindre gynnsamma i detta avseende. Det är därför med tillfredsställelse som utskottet noterar att allt fler äldre börjar utnyttja internet och att ur ett internationellt perspektiv ligger långt fram när det gäller digital delaktighet. Som utskottet bedömer situationen finns det dock utrymme för ytterligare åtgärder för att främja en ökad digital delaktighet eftersom det fortfarande finns grupper som annars riskerar att hamna i ett utanförskap. Utöver de äldsta generationerna gäller detta inte minst utrikesfödda och personer med vissa funktionsnedsättningar. Därför välkomnar utskottet alla de initiativ som tas både av offentliga aktörer och av ideella krafter som verkar i samhället i avsikt att främja digital delaktighet. Som exempel på offentliga insatser vill utskottet lyfta fram Post- och () verksamhet på området, inte minst innovationstävlingarna för att få fram olika elektroniska kommunikationstjänster i syfte att underlätta vardagen för personer med funktionsnedsättning. Ökad digital delaktighet är enligt utskottets mening inget självändamål, utan det är en förutsättning för effektivare kommunikation och bättre tillgång till den information och service som i allt större utsträckning görs tillgänglig i elektronisk form. Om det finns några grupper i samhället som har något att vinna på ökad delaktighet så är det just de mest utsatta. Som framgår av rapporten och internet 2015 av i (ISS) innebär dock inte tillgång till internet automatiskt att den enskilda individen väljer att utnyttja de möjligheter som internet erbjuder, ett val som det offentliga också måste respektera. Utskottet påminner om att en förutsättning för delaktighet är att det finns en väl utbyggd bredbandsinfrastruktur med hög överföringshastighet eftersom bredbandsinfrastrukturen är oumbärlig för att få tillgång till de nya digitala välfärdstjänster som är under utveckling. I allt högre grad måste användbarhet och tillgänglighet till internet stå i fokus för att invånarna ska kunna delta i informationssamhällets alla delar, men det är även viktigt att den digitala kompetensen utvecklas bland användarna. Utskottet ser också positivt på flera av de förslag som presenterar i delbetänkandet Gör  digital kompetens (SOU 2015:28), som bereds inom , för att stärka utvecklingen av digital kompetens i . Det gäller t.ex. handledning och teknisk support för att höja kompetensnivån och individens förmåga att kunna utnyttja digitala verktyg och tjänster i hemmet. Likaså rekommenderas kommuner att erbjuda sina invånare digitala servicecenter för att utveckla den digitala kompetensen. Ett sådant stöd bör enligt kommissionen utformas så att det gör att alla kan ta del av grundläggande samhällstjänster på internet. I detta sammanhang vill utskottet påminna om att ett EU-direktiv tas fram om förbättrad tillgänglighet till offentliga myndigheters webbplatser (KOM(2012) 721). Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att omfattande insatser görs i samhället för att främja digital delaktighet även för äldre och för personer med funktionsnedsättning. Syftet med de motionsförslag som här behandlats om att skapa ökad delaktighet i informationssamhället torde härmed bli tillgodosett, och därför avstyrker utskottet motionerna 2015/16:840 (S), 2015/16:1942 (M) och 2015/16:2441 (C) yrkande 9. Tillgång till elektronisk kommunikation Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillgång till elektronisk kommunikation. Utskottet bedömer att tillgången till elektronisk kommunikation fortsätter att utvecklas i en positiv riktning. Det gäller tillgång till bredband, inte minst genom den ökande fiberanslutningen, och telefoni och mobiltäckning genom bl.a. utökat frekvensutrymme och täckningskrav. I fråga om stöd till utbyggnad av it-infrastruktur vill utskottet uppmärksamma de satsningar som görs av både offentliga och privata aktörer samt regeringens proposition om billigare utbyggnad av bredbandsnät. Jämför reservationerna 1 (M, C, L, KD), 2 (SD), 3 (V), 4 (C), 5 (M, C) och 6 (V). Ett delmål för it-politiken är att elektroniska kommunikationer ska vara effektiva, säkra och robusta samt tillgodose användarnas behov. De elektroniska kommunikationerna ska i första hand tillhandahållas genom en väl fungerande marknad, men staten ska ha ett ansvar på områden där allmänna intressen inte enbart kan tillgodoses av marknaden (prop. 2014/15:1 utg.omr. 22), bet. 2014/15:TU1, rskr. 2014/15:86). Ett annat delmål är att ska ha bredband i världsklass och att alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband (prop. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297). Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, förkortad LEK, syftar till att enskilda och myndigheter ska få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer liksom största möjliga utbyte när det gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster till fastställt pris och kvalitet. Syftet ska uppnås bl.a. genom att konkurrensen främjas. Av LEK följer att fast telefoni är en s.k. samhällsomfattande tjänst och att () om det behövs kan utse en operatör som ska tillgodose rimliga krav på en sådan anslutning till ett överkomligt pris. Lagen förtydligar att anslutningen ska göras till en fast nätanslutningspunkt i en stadigvarande bostad eller ett fast verksamhetsställe. Denna anslutning ska medge en viss lägsta datahastighet som ger funktionellt tillträde till internet, vilken fastställdes till /s (SFS 2011:1587). Bredbandsstrategin och den digitala agendan Den nationella bredbandsstrategin är en del av den övergripande digitala agendan för . Strategin presenterades av den tidigare regeringen för att tydliggöra politikens inriktning på området (dnr N2009/8317/ITP). Det övergripande målet är att ska ha bredband i världsklass. I bredbandsstrategin formuleras målen att av alla hushåll och företag bör ha tillgång till bredband om minst /s 2020, och 2015 bör ha tillgång till bredband med denna hastighet. Regeringen understryker vikten av att svenska företag och hushåll i alla delar av landet kan dra nytta av de möjligheter som ett kraftfullt bredband ger. Målet är att alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. Utgångspunkten i strategin är att elektroniska kommunikationstjänster och bredband tillhandahålls av marknaden. Det slås fast att det är marknadens uppgift att göra investeringar i infrastruktur och att staten inte ska styra marknaden eller den tekniska utvecklingen. Vidare betonas att statens huvudsakliga roll är att skapa gynnsamma förutsättningar för marknaden och undanröja hinder för utvecklingen, bl.a. genom att se till att det finns en ändamålsenlig reglering. Regeringen har gett PTS ett särskilt uppdrag att följa upp ett par mål i den digitala agendan och bredbandsstrategin. Vid sidan av den nationella digitala agendan finns det även regionala digitala agendor för att underlätta för de enskilda länen att ansluta sig till det it-politiska mål som slagit fast. Det är uppgift att följa upp de regionala agendorna. Den tidigare regeringen beslutade att tillsätta ett bredbandsforum inom för att främja utbyggnaden av bredband i hela landet (dnr N2010/2461/ITP). Bredbandsforum ska utgöra en del i genomförandet av regeringens bredbandsstrategi genom att vara en mötesplats för dialog och samverkan mellan regeringen, myndigheter, organisationer och företag som verkar på den svenska bredbandsmarknaden. Syftet med forumet är att hitta konstruktiva lösningar som bidrar till en ökad samverkan om utbyggnaden av bredband för att nå målen som anges i bredbandsstrategin. Forumet arbetar aktivt för att visa på goda exempel och undanröja de hinder för bredbandsutbyggnad som identifieras under processens gång. Regeringen beslutade att Bredbandsforum ska fortsätta arbeta för målen i bredbandsstrategin under perioden 20162020. Bredbandsforum organiseras med en styrgrupp vars huvudsakliga uppgift är att identifiera områden för insatser och tillsätta arbetsgrupper som fokuserar på de prioriterade sakfrågorna. Styrgruppen har tillsatt arbetsgrupper med fokus på bl.a. finansieringsmöjligheter för bredband, utmaningar vid utbyggnad av mobilt bredband i hela landet, byanät samt kommunernas roll i bredbandsutbyggnaden. I motion 2015/16:86 anför m.fl. (M) i yrkande 1 att det bör framgå av Post- och redovisning om investeringar i it-infrastruktur hur stor del av investeringarna som görs i ny infrastruktur respektive upphandlad it-infrastruktur. Motionärerna pekar på att det inte är möjligt att utläsa vilka summor som faktiskt investeras i ny infrastruktur i stället för att gå till uppköp av redan befintlig infrastruktur. En sådan uppdelning av redovisningen skulle göra det enklare för inte minst beslutsfattare att få en bättre uppfattning om den pågående fiberutbyggnaden i , anser motionärerna. I yrkande 2 föreslås att man utreder om det är möjligt och samhällsekonomiskt lönsamt att höja målet för bredbandsstrategin till att omfatta av alla hushåll och företag i landet. Det nuvarande målet i bredbandsstrategin begränsar sig till att bör ha tillgång till bredband om minst /s 2020. En höjning av ambitionsnivån i bredbandsstrategin som ger ännu fler hushåll och företag tillgång till snabbare bredband kan enligt motionärerna gynna och svensk konkurrenskraft, och det är därför viktigt att utreda vilka förutsättningar som finns för att ge fler tillgång till bredband. Motionärerna påminner också om att en förutsättning för att kommunerna skulle få tillgång till statliga medel och EU-stöd för att bygga ut infrastrukturen inom ramen för landsbygdsprogrammet under den förra stödperioden var att de själva var med och bidrog. Detta har upphört, och i stället ersätts statliga medel av kommunala, vilket innebär att förutsättningarna för kommunala bolag att få bidrag försämras. Motionärerna är positiva till att marknadens aktörer ges utrymme att investera, men det får inte resultera i att utbudet försämras för konsumenterna eller att anslutningsavgifterna höjs.