· H401KrU1 · 2016-12-01 12:21:35 — STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Musik- och kulturskolorna har en lång historisk tradition i . Vi har ofta lyft fram att vi inte minst tack vare våra musik- och kulturskolor har varit framgångsrika när det gäller musiken och musikexporten från det här landet. Det handlar också om att öka engagemanget och intresset hos barn och unga av att få möjligheten att spela ett instrument. Regeringen valde att tillsätta en utredning just för att titta på hur vi kan få en nationell strategi för musik- och . Vi ser nämligen att det ser väldigt olika ut. Men det innebär inte att vi ska säga att alla musik- och kulturskolor ska se exakt likadana ut. Vi ser ju vad som har hänt , inte minst med El Sistema, som har kommit in i och som växer i flera kommuner. Där pratar man mer om att jobba tillsammans i körverksamhet. Man spelar tillsammans och så vidare. Den mer traditionella musik- och handlar kanske mer om individuell kunskap. Jag tror att vi behöver både och. Jag tror att det är viktigt att vi ger barn och unga möjligheten att få lära sig att spela ett instrument, piano, individuellt men också tillsammans med andra. har precis landat. Den ska ut på remiss. Vi får väl se hur vi hanterar frågorna vidare. Men jag som socialdemokrat tycker att det är jätteviktigt med musik- och och möjligheten för barn och unga att ta del av musik, dans och teater på olika sätt. Den andra delen är: Hur ser vi till att vi kan stimulera inte minst kunskap i att spela instrument som leder vidare till att man också kan försörja våra stora orkestrar? Jag tror inte att det finns en lösning. Jag tror att det är många och att det är en bred verksamhet. Jag delar bedömningen att det måste se lite olika ut på olika håll och finnas en flexibilitet. Det handlar om vad som har fungerat och vad det har funnits en tradition av i de aktuella kommunerna. Men problemet är att vi ser att kommun efter kommun börjar implementera utredningsdirektiv från , som ännu inte är förankrade hos eller regeringen genom till exempel propositionsförslag. Då blir det en problematik. En del kulturskolepedagoger uttrycker det så här: ser vi spiken i kistan för den individuella undervisningen och för instrumentalundervisningen. ser vi att man genom att använda begrepp i - till exempel stärka inkluderingen, stärka integrationen, sänka trösklarna och förbättra tillgängligheten - tummar just på det klassiska syftet, som har varit ett bärande fundament bland kulturskolorna, nämligen att vara en bildningsverksamhet i fråga om konst och kultur. Det handlar om att lära ut och om att forma riktigt duktiga musiker. Det handlar också om glädje och kunskap hos just unga och barn och om att stärka prestations- och koncentrationsmöjligheter och så vidare i annan skolundervisning. Det handlar någonstans om att värdera kompetens. Kulturskolepedagoger och lärare uttrycker att de har en minst femårig musikhögskoleutbildning. De är väl utbildade för att undervisa inte minst individuellt. De ser att den enskilda individen gör otroliga framsteg av att få individuell undervisning. Då är de nog oroliga över att man bara på grund av utredningen, innan det finns en proposition och ett beslut från , genomför helt nya verksamhetsdirektiv och vrider det till att kretsa mer kring sysselsättning än kring bildning. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Frågan är hur Socialdemokraterna och regeringen vill använda det stöd som man har lagt fram på regeringsnivå till att stärka det uppdraget. Ja, men det är väl helt fantastiskt. Vi har äntligen en regering som ser den kommunala musik- och . Man har gett ett uppdrag till en utredning. diskuterar man musik- och , som inte har varit av något större intresse på nationell nivå. Vi har de borgerliga partierna som säger: Nej, men det är en angelägenhet. Det är ingenting som vi över huvud taget ska bry oss om. lyfter vi fram detta. Vi säger inte att vi ska styra den kommunala musik- och . Men vi talar om en nationell strategi, kanske framför allt för att lyfta fram all den fantastiska verksamhet som finns men också för att få en diskussion om hur den kan användas på många olika sätt. En sak är den individuella delen. Men vi ser också nu inte minst hur man använder det som ett socialt projekt. Man kan använda musik- och för att länka samman människor. Men det ena behöver inte utesluta det andra. Det är väl det som är så fantastiskt med konsten och kulturen. Om vi ser bredden och mångfalden i stället för det smala utvecklas mer saker. får vi hantera utredningen så som den ska hanteras. Vissa kommuner väljer att ha olika inriktningar. Ja, det är väl kommunerna som får bestämma hur de vill att den kommunala musik- och ska se ut. Men jag tror att vi och kulturskolorna vinner på att vi har en nationell strategi där man kan lära av varandra. Inte minst handlar det om att det politiska intresset lyfts för de här viktiga frågorna. Om man inte ser bakåt innan man ska blicka framåt får man nog se upp, brukar det sägas. Innan jag tar upp de viktigaste aspekterna av budgetpropositionen vill jag därför stanna upp och ta avstamp i det som faktiskt hände 2016. Det är ju med en helt rödgrön kulturpolitik, och vi ser hur väldigt många positiva bitar nu börjar falla på plats. Om jag börjar med den senaste debatten om är det så att omkring 180 kommunala musik- och kulturskolor har kunnat få statsbidrag för att bredda och utveckla verksamheten. Det är fantastiskt skoj att göra studiebesök på plats och höra hur en traditionell musikskola nu har utvecklats och blivit en kulturskola där man har kunnat komplettera den traditionella instrumentundervisningen med teater och dans och på det sättet engagera fler barn och ungdomar i kulturskoleverksamheten. Jag hoppas nu att vi utifrån kan ta nästa steg och säkerställa att alla barn och ungdomar, oavsett uppväxtkommun, har tillgång till en kulturskola. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Ett alldeles färskt beslut var när fördelade bidrag inom projektet platser. Det är 27 platser runt om i landet där föreningar som förut inte har varit i närheten av att kunna söka och få stöd för att utveckla en verksamhet nu får det. Den rödgröna regeringen har helt klart skapat förutsättningar för fler människor att ta del av och vara aktiva i kulturverksamhet. När vi tog beslutet var det en del som oroade sig för att det här skulle vara ett stöd som bara skulle kunna gå till föreningar i storstäderna. , , , - jag tror inte att det är platser som vi annars talar om som storstäder. Den rödgröna kulturpolitiken har helt klart skapat bättre förutsättningar för kulturverksamhet i hela landet, och vi går vidare på den linjen när vi nu blickar framåt mot 2017. Vi stärker nu kultursamverkansmodellen med mer resurser och ökar anslaget. När kulturutskottet analyserade hur kultursamverkansmodellen har fungerat i praktiken kunde vi se två problem. Det ena var att det fanns en del otydligheter i själva uppdraget. Där har regeringen varit väldigt snabbfotad och går fram med förtydliganden så att det inte råder någon tvekan kring vad kultursamverkansmodellen handlar om. Det andra problemet är det som också har lyfts upp tidigare, det vill säga att staten har abdikerat från sitt ekonomiska ansvar i kultursamverkansmodellen och vältrat över hela det ansvaret på regionerna. återtar vi det statliga ansvaret, något som är helt nödvändigt för att kultursamverkansmodellen ska kunna fortsätta att fungera. Jag är glad att Liberalerna som parti stöttar regeringens ambitionsnivå och faktiskt vill gå fram ännu lite snabbare. är jag besviken på övriga partier som inte gör det. När man hör och kan man få för sig att har en högre ambitionsnivå än regeringen vad gäller den regionala kulturpolitiken, men så är faktiskt inte fallet. lyckas nästan komma upp i regeringens ambitionsnivå men inte riktigt. och går däremot fram med nedskärningar, och går förstås också fram med nedskärningar på kultursamverkansmodellen. Vad värre är: vill att vi från ska säga åt regionerna vad de ska lägga ned för verksamhet. skriver att regionerna inte ska ägna sig åt mångkulturalistisk verksamhet, vad det nu är - rockmusik och jazzmusik kanske. Filmpolitiken är förstås annars den stora kulturreformen . Vi får nu en samlad statlig filmpolitik, och framför allt får vi ett utökat stöd för ny svensk filmproduktion. Vi kan naturligtvis ha olika uppfattningar om finansieringsmodellen för filmpolitiken, men jag tycker att det är väldigt beklämmande när Per Lodenius från för fram en fullständigt felaktig matematik som snedvrider vad det faktiskt handlar om i praktiken. Det som också är förbryllande är att inte samtliga allianspartier välkomnar att fler parter nu kan vara delaktiga i att utforma filmstödet i praktiken. Det borde samtliga allianspartier ställa sig bakom. och ligger här nära regeringens ambitionsnivå, medan och Liberalerna står för omfattande nedskärningar. Liberalerna vill skära 235 miljoner på stödet till ny svensk filmproduktion, hela 237 ½ miljon kronor. Vi kan konstatera att om Liberalerna eller styrde kulturpolitiken skulle 2017 bli ett mycket dystert år för svensk filmproduktion. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Över huvud taget kan vi se att den politiska kartan vad gäller kulturpolitiken har ritats om på högerkanten. har traditionellt varit det snålaste kulturpartiet, om man får säga så. Så är inte längre fallet. är det alliansparti som står närmast regeringens ambitionsnivå. Men inte för att har blivit så mycket generösare - som vi har hört är det trots allt nästan en halv miljard som skiljer skuggbudget från regeringens i budgetpropositionen. Orsaken är i stället att de övriga allianspartierna helt tycks ha tappat intresset för att utveckla kulturpolitiken. Längst av alla vill gå med nedskärningar . Vi hörde Per Lodenius tala om tre anslag där vill öka ambitionsnivån, men när vi räknar igenom det ser vi att föreslår kraftiga nedskärningar på 33 anslag. Totalt sett landar man då på ett budgetförslag som innehåller mindre än regeringsförslaget. Jag har försökt få Per Lodenius att förklara varför går fram med så här kraftiga nedskärningar men har inte fått några svar. Per Lodenius har hänvisat till att minsann har fina skrivningar i sitt kulturpolitiska program. Det är jättebra med fina skrivningar i ett kulturpolitiskt program, men det finansierar ju ingen verksamhet. Det är dags för Per Lodenius att tala klarspråk: Varför går fram med de här kraftiga nedskärningarna? Jag vill avsluta med att återigen göra en tillbakablick. Jag konstaterar att 2014, med alliansregeringen, låg den samlade kulturpolitiken på 12,7 miljarder, medan vi är uppe i 14 ½ miljard. Vi har alltså med råge levt upp vill vallöftet att tillföra kulturen ytterligare 1 miljard. Jag yrkar bifall till kulturutskottets förslag i betänkandet. Jag vill bara konstatera att vi har en väldigt bra debattordning i den här kammaren som för det mesta fungerar. Den innebär att man går upp och talar för sin politik och berättar vad man vill göra och vad man vill förändra. Efter det har andra partier möjlighet att begära replik. Jag konstaterar att har valt en annan taktik. Han begär inte replik när det är dags att respondera på de andra partiernas politik. I stället håller han ett anförande och ägnar det åt ett gäng repliker. Jag tycker att det är beklagligt, för det frångår den ordning och den diskussionston vi brukar ha i kammaren som har fungerat och som jag tycker att de allra flesta här respekterar väldigt väl. Jag hade skrivit ett antal frågor som jag hade tänkt ställa till med anledning av hans anförande. Man försöker ändå förutse och gissa hur ett anförande kommer att se ut. tog dock inte upp någonting av detta, för han talade inte om regeringens politik. Jag konstaterar därför att inte följer den debattordning som vi brukar respektera här, och jag har inga vidare frågor till honom. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Det är fascinerande att höra från kulturutskottets ordförande att han försökte förutse vad jag hade att säga och hade förberett svar på det. När jag sedan inte säger det han tror att jag ska säga står han där svarslös. Jag har talat om regeringens politik, både vad vi har gjort 2016 och vad vi kommer att göra 2017, och jag har fört fram kritik mot de partier som har en annan politik. finns det full möjlighet för att alla att replikera på mig, och det jag har sagt. Vi har alla hört allianspartiernas anföranden. Det är fullt naturligt för mig att nu replikera på dem. Om nu inte har några frågor till mig får väl jag ställa en fråga till . Jag tycker att det är jättebra att ni vill satsa på även för gymnasiet. Det är i sig jättebra. Ni har inte med er övriga allianspartier på det; jag hoppas att ni kan få det. Jag tycker dock att det vore ännu bättre om ni kunde satsa på att återinföra de estetiska ämnena i gymnasieskolan. Alliansregeringen plockade tyvärr bort de estetiska ämnena från gymnasieskolan med undantag av det estetiska programmet. Från och Liberalerna har vi hört att de ber om ursäkt för att alliansregeringen gjorde detta, och vi har hört löften från och Liberalerna om att ställa upp på ett återinförande. Jag vill börja med att fråga : det inte viktigare att nå samtliga gymnasieelever med estetisk verksamhet och inte bara dem som går på skolor som engagerar sig i Skapande skola? Jag konstaterar att fortsätter linjen att inte tala om det ärende som vi har på bordet , det vill säga utgiftsområde 17 och de förslag som regeringen har lagt fram inom det utgiftsområdet. Han väljer i stället ett annat utgiftsområde. Det är också en taktik man kan använda sig av. Jag ska svara kort. Vi tittar över frågan just . Vi kommer att återkomma med besked om hur vi ställer oss i fråga om de estetiska ämnena. Jag hoppas att kommer att få besked . Annars kan anmäla sig i debatten när detta utgiftsområde diskuteras. Då kan de som arbetar med frågan svara. I övrigt tänker jag återkomma i kommande repliker, herr talman, när kulturpolitiska talesperson, det vill säga vår kulturminister, kommer att delta i debatten. Politik hänger samman. Jag kommenterade en del av vår nuvarande budgetproposition i debatten när jag lyfte upp frågan om Skapande skola. Men Skapande skola kan inte ses som bara en del utan måste ses i en helhet. Där kommer en estetisk utbildning på gymnasieskolan in. Det är fullt naturligt att föra samman de frågorna. Ur perspektiv kan jag konstatera att den estetiska verksamheten som riktar sig till alla gymnasielever trots allt är viktigare än en verksamhet som bara ett fåtal elever kan dra nytta av. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Jag är glad att säger att man inte helt avfärdar möjligheten att ställa sig bakom ett återinförande av estetiska ämnen på gymnasieskolan. Det finns en öppenhet även från sida. Det skulle kunna bli en politisk majoritet för ett sådant förslag i framöver. I synen på kulturen står ideologierna emot varandra. I den nyliberala ideologin är kulturen en vara som man vill ska lyda under marknadens villkor. Sedan finns som vill använda kulturen för att forma oss till nationalister - eller ja, oss och oss förresten. Hur som helst! Den röda tråden i kulturpolitik handlar om seder och bruk, traditioner, natur, mat och vanor. De vill inrätta Sverigecenter som ska implementera kärnvärden "med djup historisk förankring" som präglat det svenska samhället. En vild gissning är att de inte tänker på fackföreningsrörelsen, kvinnorörelsen eller folkbildningens rötter. Pengarna ska bland annat tas från samtidskonst, internationella kulturutbyten, folkbildningen, i synnerhet från - något ironiskt - den specifika satsningen på aktiviteter som svenskundervisning och hjälp för nyanlända att komma in i samhället. Allt stöd som delas ut med grund i kön eller etnicitet, till exempel till unga i förorten, invandrarföreningar och kvinnoorganisationer, ska givetvis strykas helt. Världskulturmuseerna ska gå samma öde till mötes. ska få mindre pengar och mer. Så fortsätter det. Opera borde översättas till svenska. Filmer som möjliggör en stark nationell sammanhållning bör premieras. Det är lätt att raljera över de här förslagen, men det vore bra att friska upp minnet från historielektionerna för att förstå att detta inte är skojigt. Kulturen är och måste vara en obunden kraft i samhället, en förändrande kraft som bidrar till människors medvetande om sig själva och samhället. Politiken ska ge förutsättningarna för en levande kultur för alla, men hålla en armlängds avstånd från dess innehåll. Kulturen är en avgörande del av demokratin, och den konstnärliga friheten är absolut. När presenterade våra prioriterade kulturfrågor handlade det om att återinföra fritt inträde på museer och verka för att av statsbudgeten ska gå till kultur. Vi ville ta bort taxan på och börja med att sätta ett tak för kostnaden. Vi ville även förbättra villkoren för konstnärer och andra kulturskapare. Vi ville öka stödet till samlingslokalerna med . Tillsammans med regeringen har vi kunnat leverera fritt inträde på statliga museer och en satsning för att sänka avgifterna för . Vi närmar oss procentmålet, och levereras också satsningen på samlingslokalerna med . En grundförutsättning för att kulturen ska utvecklas är att det finns bra rum för alla möjliga aktiviteter. Det kan handla om replokaler, mötesplatser, skapande verkstad, teaterscener och mycket annat. Det behövs lokaler både för arrangemang och för eget, fritt skapande. Inte minst måste barns och ungdomars tillgång till bra lokaler främjas. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid Det är en klassfråga att erbjuda kulturupplevelser som inte kostar och som kan upplevas på nära håll. Därför måste vi satsa på sådana miljöer i storstäder, i förorter och på mindre orter på landsbygden. Det handlar om platser med utrymme för eget skapande, social gemenskap och gästspel av professionellt framförda kulturaktiviteter. Jag vill också ta det här tillfället i akt och blicka lite framåt. "Genom ett brett utbud för barn och unga skapas mer kultur till fler. Även återväxten av konstnärligt verksamma gynnas." Detta är meningar som står i kulturbudgeten, och jag kan inte annat än instämma. Återväxten är viktig, men minst lika viktigt är att det finns förutsättningar för de barn och unga vi lockar in på det konstnärliga området att också kunna leva på sin konst. Lika viktigt som det är att öppna , museer med mera är det att genom våra satsningar visa att konst också är ett yrkesområde. Det är viktigt att professionellt verksamma kulturskapare både får en rimlig lön och har samma sociala förmåner som andra yrkesarbetande människor i samhället. Trots att konstnärers förutsättningar skiljer sig kraftigt från den egna företagarens eller den fast avlönade arbetarens förutsättningar antas konstnären fungera i ett system som är anpassat efter den fasta månadslönen eller småföretagens struktur. Detta leder ofta till att konstnärerna hamnar utanför de vanliga försäkringssystemen med rätt till a-kassa, pension eller sjukförsäkring. En modell för att komma runt dessa problem och som har förbättrat frilansarnas möjligheter till försörjning och kompetensutveckling mellan uppdragen är den tredje anställningsformen - scenkonstallianserna. Frilansande skådespelare, dansare och musiker kan där ha en grundanställning, och när de får annat uppdrag tar de tjänstledigt från alliansen. Dessa allianser erbjuder vidareutbildning och hjälp med förmedling av uppdrag, både till dem som är anställda och till dem som inte har haft möjlighet att anställas. Därigenom får konstnärerna en relativ trygghet, som de kan utvecklas konstnärligt och bidra till ett rikare kulturliv för alla. hade allianserna ungefär 300 anställda. Vi i vill att det skapas en fjärde konstnärsallians för bild- och formkonstnärer. Bildkonstnärerna är den grupp kulturskapare som har de sämsta ekonomiska villkoren av alla. Därför bör bland annat denna tredje anställningsform skapas som anslaget till allianserna stärks. Det är något vi kommer att ta med oss i kommande förhandlingar inför nästa kulturbudget. (forts. § 8) Kultur, medier, trossamfund och fritid ägnade en stor del av sitt anförande åt att kritisera utgiftsområdesmotion på kulturområdet. Det var formuleringar om att om man får gissa vilt ska alla bli nationalister, som om vi hade haft något slags förslag om att strypa åsiktsfriheten eller liknande. Det kan vara farligt att gissa vilt, för då händer det att man landar fel. Det var precis vad gjorde när hon menade att vill strypa all form av stöd till de olika världskulturmuseerna. Det gör vi inte, varken till Östasiatiska, , eller andra. Långsiktigt vill vi däremot se att man stryper anslagen till i , men det är bara ett av museerna. Det har även fått en mycket omfattande kritik riktad mot sig . menade vidare att bara skulle få sätta upp opera på svenska om fick råda, vilket helt saknar grund i verkligheten. Vi fick också höra att med vårt förslag skulle få mindre pengar, vilket inte heller längre är överensstämmande med verkligheten när vi låter anslaget ligga oförändrat. Det kan vara farligt att gissa vilt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kultur, medier, trossamfund och fritid låter tvärtom kulturpolitiken ha en unikt stark roll i vårt förslag till statsbudget, vilket vi visade i vår budgetpresentation när vi menade att kulturens förmåga att få människor att kommunicera och knyta samman ett kluvet land är ovärderlig. Vänstern, däremot, saknar helt enkelt hederlighet i sin argumentation. Jag vill därför fråga : Menar man att det saknas en svensk kultur och ett svenskt kulturarv värt att värna, vårda och visa? SD vill bestämma vilken konst vi ska få se, vilken musik vi ska få lyssna på och vilka tidningar vi ska få läsa. Det är inget hittepå. Det är bara att läsa och lyssna på olika ledamöter. I den här kammaren stod din företrädare och ville fängsla konstnärer som för hennes konst. Det är inget hittepå. Det är helt äkta. Ni vill strypa presstödet och talar i antisemitisk anda om en konspiration. Det är inget hittepå. Jag tyckte att tydliggjorde ganska väl vad ni står för. Det är en avsmalning, och ni förstår inte ens vad kultur är och hur kultur formas. Kultur är ingenting som är statiskt, utan det är någonting som formas av alla människor som bor i ett samhälle. Det är också så jag vill att kulturen ska formas för framtiden. Ni vill tvärtom styra kulturen väldigt hårt. Det såg man inte minst under era senaste kommun- och landstingsdagar, då det fanns förslag om att man skulle sluta sponsra destruktiva kulturyttringar och där man ville ha en starkare styrning av den offentliga kulturen. Det är inget hittepå, utan det är så SD:s kulturpolitik ser ut. Ni vill att vi ska bli nationalister. Detta replikskifte är fortfarande fullt av lögner och en djupt ohederlig argumentation. Det får väl vara något slags hederlighet, för bövelen! Det låter ungefär som att vill bestämma vilken konst som ska visas. Var någonstans i utgiftsområdesmotion hittar detta? Vad har enskilda uttalande med vår kulturpolitik och vår utgiftsområdesmotion att göra? På vilket sätt medför vårt förslag om omläggning av presstödet en avsmalning? Vi slopar reklamskatten för att kompensera regional press när vi ändå ska se en omvandling av det aktuella presstödet och låter dessutom stora delar av stödet till kulturtidskrifter och andra ligga oförändrat. På vilket sätt förstår inte vad kultur är? Det låter verkligen som att skulle behöva följa med när vi är ute på turné i landet och föreläser om just kultur och kulturpolitik. Jag vet inte om har studerat kulturvetenskap, kulturarv eller så. Jag känner att vi har ganska bra pejl på vad kultur handlar om och på kulturens kraft och möjlighet att knyta ihop ett samhälle och vara en kraft i kommunikationen mellan medborgarna, inte minst för att stärka medborgarandan.