bet · H301KrU4 · 2016-01-29 00:00:00 — Kultur och fritid för barn och unga Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16 som rör bl.a. barns rätt till kunskap om , ungdomars rätt att välja partner, trakasserier på nätet, skolresor till , barns och ungas rätt till kultur och möjlighet att uppleva scenkonst, stöd till ungdomsorganisationer, utvidgning av satsningen Skapande skola till gymnasieskolan, verksamhet vid teknik- och naturvetenskapscentrum samt motorhobby. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående utredningar och arbeten. I betänkandet finns sju reservationer (M, SD, C, L, KD). 19 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Barns rätt till kunskap om Ungdomars rätt att välja partner Barn och unga på nätet Barns och ungas rätt till kultur Barns och ungas möjligheter att uppleva scenkonst Utvidgning av Skapande skola till gymnasieskolan Verksamhet vid teknik- och naturvetenskapscentrum 1.Barns rätt till kunskap om , punkt 1 (L) 2.Ungdomars rätt att välja partner, punkt 2 (SD) 3.Barn och unga på nätet, punkt 3 (M, KD) 4.Skolresor m.m., punkt 4 (M, L) 5.Barns och ungas rätt till kultur, punkt 5 (M, C, L, KD) 6.Barns och ungas möjligheter att uppleva scenkonst, punkt 6 (L) 7.Utvidgning av Skapande skola till gymnasieskolan, punkt 8 (M, C, L, KD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Barns rätt till kunskap om 2015/16:1481 av m.fl. (FP) yrkande 3 och 2015/16:2427 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (L) Ungdomars rätt att välja partner 2015/16:3095 av m.fl. (SD) yrkande 48. Reservation 2 (SD) Barn och unga på nätet 2015/16:114 av (M), 2015/16:1569 av (M), 2015/16:2481 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2015/16:2482 av m.fl. (M) yrkande 25. Reservation 3 (M, KD) 2015/16:105 av (M) och 2015/16:1599 av (M). Reservation 4 (M, L) Barns och ungas rätt till kultur 2015/16:2137 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2. Reservation 5 (M, C, L, KD) Barns och ungas möjligheter att uppleva scenkonst 2015/16:392 av och (båda FP) yrkandena 1 och 2. Reservation 6 (L) 2015/16:2524 av m.fl. (S). Utvidgning av Skapande skola till gymnasieskolan 2015/16:1187 av (M) och 2015/16:2258 av m.fl. (KD) yrkande 19. Reservation 7 (M, C, L, KD) Verksamhet vid teknik- och naturvetenskapscentrum 2015/16:308 av m.fl. (S). 2015/16:2060 av (SD) yrkandena 3 och 5. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), Per Lodenius (C), (M), (S), (SD), (L), (KD), (S), (SD), (V), (S) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas 19 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16 som rör bl.a. barns rätt till kunskap om , ungdomars rätt att välja partner, trakasserier på nätet, skolresor till , barns och ungas rätt till kultur och möjlighet att uppleva scenkonst, stöd till ungdomsorganisationer, utvidgning av satsningen Skapande skola till gymnasieskolan, verksamhet vid teknik- och naturvetenskapscentrum samt motorhobby. Liberalerna (FP) har bytt namn till Liberalerna (L). beslutade om ett nytt mål för alla statliga beslut och insatser som rör ungdomar mellan , nämligen att alla ungdomar ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen (prop. 2013/14:191, bet. 2013/14:KrU9, rskr. 2013/14:354). Ungdomspolitiken ska vara sektorsövergripande och behandla frågor om ungdomars villkor inom områden som utbildning, arbete, försörjning, bostad, hälsa, inflytande, kultur och fritid. Alla insatser som rör ungdomar bör ha ett ungdomsperspektiv. Regeringen anförde i prop. 2014/15:1 utg.omr. 17 att den avsåg att överväga att se över målet för ungdomspolitiken. För att de nationella kulturpolitiska målen ska uppnås anges att barns och ungas rätt till kultur särskilt ska uppmärksammas (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Barns och ungas rätt till kultur är alltså en prioriterad fråga i den nationella kulturpolitiken. Bland annat ska samtliga myndigheter inom kulturområdet enligt sina instruktioner integrera ett barnperspektiv i sin verksamhet. Detsamma gäller vissa institutioner inom kulturområdet såsom stiftelsemuseerna och . FN:s konvention om barnets rättigheter ger en universell definition av vilka rättigheter som bör gälla för barn . Flera av artiklarna i handlar om barns rätt till kultur. Bland annat erkänns barnets rätt att fritt delta i det kulturella och konstnärliga livet. Det betyder att varje barn har rätt att ta del av det kulturutbud som finns för vuxna men också att de har rätt till ett kulturutbud skapat särskilt för barn och unga. Barns rätt till kunskap om Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om barns rätt till kunskap om sina rättigheter och om att stärka alla barns rätt till kunskap om . Jämför reservation 1 (L). m.fl. (FP) anför i motion 2015/16:1481 yrkande 3 att barn bör ha tillgång till målgruppsanpassad information dels generellt om barns rättigheter, dels kring den situation som barnet befinner sig i. Barn har rätt att komma till tals i frågor som rör dem, t.ex. i frågor som rör umgänge, vårdnad och boende. Barns åsikter ska beaktas i relation till barnets ålder och mognad. I motion 2015/16:2427 av m.fl. (S) yrkande 1 begärs att möjligheterna att stärka alla barns rätt till kunskap om ses över. I motionen anförs att alla barn har rätt till kunskap om sina rättigheter. Motionärerna anför att en väg är att stärka skrivningarna i skolans styrdokument så att elever under sin skoltid blir utbildade i . Motionärerna pekar vidare i motionens yrkande 2 på behovet av att stärka barn- och ungdomsorganisationerna så att de kan vara en aktiv del i den folkbildning som kommer att behövas om inkorporerar i lagstiftningen. FN:s konvention om barnets rättigheter () ratificerades av och trädde i kraft i förhållande till . för barnets rättigheter (barnrättskommittén) övervakar att konventionen efterlevs. Den dåvarande regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en kartläggning inom särskilt angelägna områden av hur tillämpningen av lagar och andra föreskrifter överensstämmer med barnets rättigheter enligt FN:s konvention om barnets rättigheter () och de tilläggsprotokoll som har tillträtt, dir. 2013:35, den s.k. . I uppdraget ingår vidare att analysera vilka för- och nackdelar en inkorporering av i svensk rätt skulle kunna medföra. Redovisningen ska även omfatta en analys av internationella erfarenheter, och utredaren ska analysera konkreta skillnader inom barnrättsområdet mellan och ett urval av andra länder. Regeringen har aviserat sin avsikt att göra till svensk lag och lämnade tilläggsdirektiv för ett utökat uppdrag. Uppdraget ska redovisas (dir. 2015:17). Utredaren ska lämna förslag till en lag om inkorporering av , belysa vilka principer som kan bli aktuella vid en eventuell konflikt mellan bestämmelser och svensk lagstiftning, samt hur bestämmelser kan få genomslag vid en sådan konflikt, belysa vilken vägledning som kan behövas för uttolkning av konventionen samt lyfta fram vilka åtgärder i övrigt som kan behöva vidtas vid en inkorporering av . Elevers kunskap om regleras både i skollagen (2010:800) och i läroplanen. Ansvaret för att utbildningen genomförs i enlighet med skollagen och läroplanen ligger på huvudmannen för utbildningen. Av 1 kap. 4 § skollagen framgår bl.a. att utbildningen inom skolväsendet syftar till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Av proposition 2009/10:165 Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet framgår att med värden avses förskolans och skolans värdegrund som ska utgå från grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna. Det närmare innehållet i dessa rättigheter kommer till uttryck i de konventioner som anslutit sig till. Bestämmelser om utbildningens syfte finns bl.a. i artikel 29 i FN:s konvention om barnets rättigheter (). Av skollagen framgår vidare att utbildningen ska förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Enligt förarbetena innebär det att det hos såväl förskollärare, lärare och annan personal som elever måste finnas kunskap om vad dessa värderingar och rättigheter innebär och hur de kan förverkligas. I läroplanen för både förskola och skola slås fast att det är skolans uppdrag att förmedla kunskap och förståelse för de mänskliga rättigheterna och . Enligt läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet som infördes (Lgr 11) ska utbildningen i den svenska skolan bl.a. förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingarna som det svenska samhället vilar på. I det ingår även barnets rättigheter enligt . Kunskap om ingår också i ämnet samhällskunskap i årskurs 4–6 och 7–9 i och motsvarande skolformer. Utskottet delar den uppfattning som motionärerna ger uttryck för, nämligen att barn ska ha rätt att komma till tals i frågor som rör dem, att barns åsikter ska beaktas och att barn ska ha rätt både till information generellt om barns rättigheter och till den situation som barnet självt befinner sig i. Utskottet konstaterar dock att kommer att lämna sitt betänkande med förslag som rör motionärernas yrkanden. Utskottet anser att utredningens förslag bör inväntas. Motionerna 2015/16:1481 (FP) yrkande 3 och 2015/16:2427 (S) yrkandena 1 och 2 avstyrks därmed. Ungdomars rätt att välja partner Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om behovet av regelbundna undersökningar om ungas möjligheter att själva välja partner. Jämför reservation 2 (SD). I motion 2015/16:3095 yrkande 48 av m.fl. (SD) anförs behovet av regelbundna undersökningar av ungas möjligheter att själva välja partner, särskilt mot bakgrund av den lagskärpning som gjordes 2014 i syfte att förhindra tvångsäktenskap. Enligt artikel 16 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna ska alla ha rätt att fritt ingå äktenskap och bilda familj. förstärktes skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap i . tillträdde konvention om våld mot kvinnor (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr. 2913/14:263). Ändringarna innebar bl.a. att barn inte längre ska kunna få dispens att gifta sig. Möjligheten att erkänna utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap begränsades ytterligare, liksom möjligheten att erkänna äktenskap som ingåtts utan att båda parterna varit närvarande (s.k. fullmaktsäktenskap). Även förberedande gärningar kriminaliserades. Två nya brott infördes i , nämligen äktenskapstvång om någon genom olaga tvång eller utnyttjande förmår en person att gifta sig (4 kap. 4 c § ) samt vilseledande till tvångsäktenskapsresa (4 kap. 4 d § ). Kartläggningar och fördjupade studier gjordes i samband med utredningsarbetet (SOU 2012:35) som föregick lagstiftningen. En lagrådsremiss avlämnades , Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet. I lagrådsremissen finns bl.a. förslag till stämpling till äktenskapstvång. Propositionen är aviserad till . fick [1] i uppdrag av den dåvarande regeringen att kartlägga förekomsten av arrangerade äktenskap mot en parts vilja i . I rapporten mot sin vilja (2009) beskrivs situationen för flickor och pojkar, unga kvinnor och unga män upp till och med utifrån de kunskaper och erfarenheter som gjorts inom forskning och i praktisk verksamhet, liksom den kompetens som finns hos olika myndigheter. I rapporten identifieras utvecklingsbehov och lämnas förslag på förebyggande åtgärder. Av studien framgår bl.a. att ca 70 000 ungdomar i åldern i upplevde att de inte fritt kunde välja vem de skulle gifta sig med. hade 2007‒2010 ett regeringsuppdrag att kartlägga och förebygga det hedersrelaterade våldet. Det uppdraget gick sedan över till i . antog regeringen en handlingsplan för att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja (skr. 2009/10:229, bet. 2010/11:KrU4, rskr. 2010/11:11). Den dåvarande regeringen uppdrog vidare 2011 åt () att genomföra en kartläggning av tvångsäktenskap, barnäktenskap och fullmaktsäktenskap m.m. samt kontakter som olika myndigheter och andra verksamheter har haft med personer som är eller har varit utsatta för giftermål mot den egna viljan. Kartläggningen avsåg verksamheters kännedom om och verksamheters hantering av sådana ärenden . SCB skulle dessutom redovisa relevant statistik för perioden –2011 om antalet gifta personer i åldrarna 15–. Statistiken som redovisades i kartläggningen skulle vara uppdelad på kön och ålder samt svensk och utländsk bakgrund. SCB redovisade resultatet av kartläggningen till (). överlämnades slutbetänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55) till jämställdhetsminister . Utredningen lyfter fram att det råder stora lokala och regionala skillnader när det gäller arbetet mot mäns våld mot kvinnor samt hedersrelaterat våld och förtryck i olika myndigheter, exempelvis polisen och , vilket innebär en fara för rättssäkerheten. Det brister också enligt utredningen ofta i strategisk styrning, saknas långsiktiga insatser och utvärderingar. En annan slutsats i utredningen är att mer fokus behöver läggas på våldets orsaker och förebyggande åtgärder. I det arbetet måste fler aktörer, exempelvis förskola och skola, delta aktivt i större utsträckning . Att involvera pojkar och män i det främjande och förebyggande arbetet är enligt utredningen också nödvändigt för att uppnå resultat. Den nationella strategi som föreslås i betänkandet ska gälla 2016–2025 med årlig uppföljning och utvärdering samt vid strategiperiodens slut. Betänkandet har remitterats och arbete pågår inom . Regeringen avser enligt uppgift att lämna en skrivelse till . i har haft uppdrag från regeringen att förebygga hedersrelaterat våld . Arbetet utgår från mänskliga rättigheter, konventionen om barnets rättigheter, kvinnokonventionen och svensk lagstiftning. har också ansvar för ett nationellt kompetensteam dit yrkesverksamma och ideella organisationer kan vända sig för att få vägledning i enskilda ärenden. fick i i uppdrag att genomföra insatser för att förebygga och förhindra att unga mellan blir gifta mot sin vilja. fick ett förlängt uppdrag att se över och förstärka en pågående informationsinsats till unga i den del den gäller tvångsäktenskap och barnäktenskap (2014/2666/UC). Bakgrunden till det uppdraget var propositionen Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor (prop. 2013/14:208). i har vidare i fortsatt uppdrag att sprida vägledningen Våga göra skillnad – om skydd, stöd och rehabilitering av unga som utsatts för hedersrelaterat våld och förtryck, riskerar att bli gifta mot sin vilja eller som har blivit gifta mot sin vilja. I uppdraget ingår även att fortsätta spridning av vägledningen Våga se – om stöd, vård och skydd av flickor som är eller riskerar att bli könsstympade. Uppdraget ska genomföras med utgångspunkt i att insatserna blir långsiktigt hållbara och genomföras i ordinarie verksamhet. Vägledningarna ska riktas till landets kommuner och landsting och genomföras i samverkan med länsstyrelserna. I uppdraget ingår även att aktivt främja att kommuner, landsting och organisationer inom det civila samhället använder något eller några av de våldsförebyggande insatser som redovisats i i läns kartläggning av förebyggande insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck och dess olika uttryck som t.ex. tvångsäktenskap, barnäktenskap och könsstympning (regleringsbrev för avseende anslag 3:1 Särskilda jämställdhetsåtgärder inom utgiftsområde 13, prop. 2015/16:1, utg.omr.13, bet. 2015/16:AU1, rskr. 2015/16:55). I Delrapport – nationella kompetensteamet (2014:31) har i studerat antalet samtal som gällde tvångs- eller barnäktenskap mellan 2014. De samtal som kommit in rörde sammanlagt 61 personer och samtalen gällde genomförda tvångs- eller barnäktenskap och oro för eller planer på tvångs- eller barnäktenskap. Över hälften av flickorna var och sju av dem var . Åtta av dessa flickor och unga kvinnor har blivit gifta mot sin vilja och av dem var fyra under . Det handlar bl.a. om flickor som inte kommit tillbaka efter resor till sitt eget eller föräldrarnas födelseland, t.ex. efter en sommarlovsresa, utan som tvingats stanna kvar och blivit gifta mot sin vilja. Enligt publicerad statistik () från (Brå), gjordes 35 polisanmälningar om äktenskapstvång och 11 anmälningar vad gäller vilseledande till äktenskapsresa . Brå publicerar statistik över antalet handlagda brottsanmälningar 2015 . Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har berört frågeställningen i Fokus15, ungas sexuella och reproduktiva rättigheter, En tematisk kartläggning. Här kan också nämnas den ovan nämnda som ska redovisa sitt uppdrag . I interpellationsdebatt 2015/16:289 Ofrivilliga äktenskap av (KD) anförde justitie- och migrationsminister (S) att han anser att det är viktigt att utvärdera lagstiftning om äktenskapstvång så snart som det finns större erfarenhet av tillämpningen samt att man ska försöka hitta metoder för att göra kommunala kartläggningar av förekomsten av äktenskap mot den egna viljan (prot. 2015/16:54, ). Utskottet vill inledningsvis understryka att arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck och bekämpandet av tvångs- och barnäktenskap är synnerligen angeläget och att detta arbete kräver kraftfulla åtgärder från samhället. Ingen ska behöva utsättas för att bli bortgift mot sin vilja. Utskottet menar att myndighetssamverkan är nödvändig för att kunna arbeta förebyggande och hjälpa barn som riskerar att bli bortgifta mot sin vilja. Utskottet anser också att det måste finnas hjälp att få för de barn som trots förebyggande åtgärder förs bort för att ingå äktenskap utomlands. Utskottet konstaterar att ett flertal insatser pågår för att förebygga och hjälpa barn som blir eller riskerar att bli bortgifta mot sin vilja. Det är viktigt att detta arbete fortsätter. Utskottet konstaterar att det kan vara svårt att avgränsa en metod för att kartlägga omfattningen av problemet med ofrivilliga äktenskap. Att avgöra när och vilka barn som riskerar att giftas bort mot sin vilja ställer stora krav på bl.a. och skolan. I föreskrifter och allmänna råd om våld i nära relationer (SOSFS 2014:4) anges att kommunerna själva ska överblicka behovet av åtgärder samt kartlägga våldsutsatthet i kommunen. Utskottet anser att det vore värdefullt med en återkommande kartläggning och utvärdering. Mot bakgrund av det arbete som pågår på området är dock utskottet inte berett att förorda ett tillkännagivande till regeringen i enlighet med motionsyrkandena. Utskottet kommer dock att noga följa frågan. Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion 2015/16:3095 (SD) yrkande 48. Barn och unga på nätet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. en nationell strategi mot nätmobbning. Jämför reservation 3 (M, KD). (M) begär i motion 2015/16:114 en nationell strategi för att motverka nätmobbning av unga. I motionen konstateras att mobbningen ändrat karaktär och att mobbade aldrig slipper sina plågoandar eftersom unga är uppkopplade både på skolan och i hemmet. Det finns därför skäl att ta fram en nationell strategi för att motverka nätmobbning av unga. (M) begär i motion 2015/16:1569 att regeringen ska arbeta för ett samarbete på EU-nivå om ungas liv på nätet och möjligheten till skydd mot trakasserier och övergrepp på nätet. I motionen framförs att regeringen bör arbeta för en samsyn inom EU om var gränserna går för vad som är lagligt. m.fl. (M) anför i motion 2015/16:2481 yrkande 7 behovet av att skyndsamt ta fram en strategi för att åtgärda kränkningar och trakasserier mot barn och unga. I motionen anförs att samhället behöver kunna motverka och tydligt åtgärda de kränkningar och trakasserier som alltmer förekommer inte minst via internet bland barn och ungdomar. Detta är enligt motionärerna helt oacceptabelt. Det riskerar ytterst barns och ungas liv och hälsa. Kränkningar, mobbning och trakasserier är en del i varför den psykiska ohälsan tär på många barn och unga. Det är ett gemensamt ansvar att tydligt säga ifrån och snabbt ta fram konkreta åtgärder. I motion 2015/16:2482 av m.fl. (M) yrkande 25 begärs vidare en strategi för att kunna åtgärda kränkningar mot barn och unga. I motionen anförs att tydliga strategier mot mobbning i skolan och på internet måste fortsätta att utvecklas och finna sin grund i forskning som visar på vilka insatser som fungerar och kan göra skillnad. Den dåvarande regeringen beslutade om direktiv för en särskild utredare att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för den enskildes personliga integritet, särskilt när det gäller hot och kränkningar på internet (dir. 2014:74). Utredaren ska bl.a. analysera om det straffrättsliga skyddet är ändamålsenligt eller om det bör förändras. I översynen ska utredaren särskilt ta ställning till om straffbestämmelserna om olaga hot, ofredande, förtal och förolämpning och – om det behövs – andra straffbestämmelser till skydd för den personliga integriteten bör förtydligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt; om det straffrättsliga skyddet bör kompletteras när det gäller spridning av integritetskränkande uppgifter utanför det grundlagsskyddade området, och om det bör införas ett straffansvar för den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla och som inte tar bort eller på annat sätt förhindrar spridning av meddelanden som kränker enskildas personliga integritet. Uppdraget kommer, enligt uppgift från , att redovisas till justitie- och migrationsministern . Den dåvarande regeringen tillsatte en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av våldtäktsbrottet (dir. 2014:123). Genom tilläggsdirektiv ombildades utredningen till en parlamentarisk kommitté (dir. 2014:144). Kommittén har antagit namnet sexualbrottskommitté (Ju2014:21). Kommittén ska bl.a. ta ställning till om straffet för de mest allvarliga fallen av våldtäkt och våldtäkt mot barn bör skärpas, samt analysera om den befintliga lagstiftningen erbjuder ett tillräckligt starkt skydd mot vissa sexuella övergrepp som med hjälp av modern teknik sker via internet (dir. 2015:5). Uppdraget ska redovisas . Regeringen har genomfört ett s.k. dialogmöte med berörda myndigheter, frivilligorganisationer inom barnrättsområdet och privata näringslivet om flickors och pojkars utsatthet för sexuella övergrepp och kränkningar på internet, med tyngdpunkt på sociala medier. Regeringen har för avsikt att kalla till ytterligare en dialog om barns utsatthet på nätet för att följa upp hur arbetet fortskrider. genomför på regeringens uppdrag som initierats av . Kampanjens syfte är att höja kunskapen, särskilt hos barn och ungdomar, om främlingsfientlighet, sexism och liknande former av intolerans samt mobilisera för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och jämställdhet på internet. fick myndigheten i uppdrag att förlänga kampanjen samt att genomföra särskilda insatser mot främlingsfientlighet. Eftersom är en nationellt etablerad plattform förlängdes kampanjen i . gav regeringen i uppdrag att utveckla kampanjen till att också omfatta insatser för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism genom att stärka barns och ungdomars medie- och informationskunnighet. Kampanjen ska särskilt inriktas mot att stärka barns och ungas förmåga att använda sin yttrandefrihet och respektera mänskliga rättigheter, att öka demokratisk delaktighet och stimulera till källkritik och eget kritiskt tänkande i relation till medier. Syftet med uppdraget är att förebygga rasism, sexism, främlingsfientlighet och andra former av intolerans och att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. redovisade resultaten från en undersökning av medievanor och attityder kring medier hos barn 9–(Ungar & medier 2015). Av pojkarna i åldern 13–16 svarar att de har erfarenhet av att någon varit elak mot dem eller mobbat dem. Bland flickor är motsvarande siffra .