bet · H301KrU7 · 2016-03-31 00:00:00 — Anslaget får även användas för det särskilda beslutsorganet Kulturbryggan inom , som fördelar bidrag till nyskapande kultur. Kulturbryggans uppgift är att främja förnyelse och utveckling inom kulturområdet i hela landet, med utgångspunkt i de kulturpolitiska målen. fördelar bidrag till fria aktörer inom bild- och formkonstområdet inom ramen för anslaget 4:4 Bidrag till bild- och formområdet som uppgår till . Här kan också nämnas de medel som fördelas inom ramen för anslaget 1:6 Bidrag till regional kulturverksamhet. Vidare fördelar medel till de tre scenkonstallianserna, teater-, dans- och musikallianserna. uppgår det sammanlagda bidraget till . Avtalet om medverkans- och utställningsersättning () redovisas nedan. Vidare kan nämnas enprocentsregeln som är en princip som anger att av den samlade kostnaden vid offentligt finansierad ny-, om- och tillbyggnad ska avsättas för konstnärlig gestaltning. Här kan också nämnas att beräknas den totala biblioteksersättningen uppgå till ca , vilket är en höjning med jämfört med . Höjningen av grundbeloppet innebär en satsning på förbättrade villkor för författare, översättare, tecknare och fotografer. Kultur- och demokratiminister anförde vid frågestunden att bild- och formkonstområdet är särskilt eftersatt och att det är dags att ta itu med bild- och formkonstnärers förutsättningar. I förbereds därför en handlingsplan för att stärka bild- och formkonstens förutsättningar att verka (prot. 2014/15:50). Kultur- och demokratiminister anförde i ett frågesvar till bl.a. att en av regeringens kulturpolitiska prioriteringar är att skapa bättre villkor för konstnärer. Hon anförde även att flera frågor som rör bild- och formområdet bereds vidare i . Regeringens politik på konstnärsområdet syftar till att professionella kulturskapare ska kunna leva på sin konstnärliga och kulturella yrkesverksamhet, en uppfattning som kulturutskottet delar. Utskottet konstaterar att det kontinuerligt har gjorts och görs en rad insatser för att förbättra kulturskaparnas villkor. Trots dessa insatser och konstnärers överlag höga utbildning har kulturskaparna lägre inkomster än övriga yrkesgrupper och verkar på en förhållandevis osäker arbetsmarknad. Utskottet avser därför att noga följa utvecklingen på området och välkomnar arbetet med en samlad handlingsplan för att öka förutsättningarna för att fler bild- och formkonstnärer ska kunna leva på sitt konstnärskap. Mot bakgrund av pågående insatser och arbete är dock utskottet inte berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande enligt yrkandet. Motion 2015/16:2258 (KD) yrkande 22 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en s.k. konstnärsfond med hänvisning till att flera frågor som rör bild- och formområdet bereds inom . (MP) begär i motion 2015/16:1137 att ställer sig bakom ett tillkännagivande om att införa en avgift på vidareförsäljning av konstverk som inte omfattas av den upphovsrättsliga giltighetstiden och om att dessa avgifter ska samlas i en nyinrättad konstnärsfond i enlighet med förslaget i SOU 1997:106. Bestämmelserna om droit de suite eller följerätt som är den svenska termen återfinns i 26 n § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen). Följerätt är en upphovsrättslig ersättning till en upphovsman vid vidareförsäljning av ett konstverk. Rätt till ersättning föreligger även i de fall försäljningen har förmedlats av en näringsidkare i hans eller hennes yrkesmässiga verksamhet. Ersättningen ska betalas av säljaren eller, i förmedlingsfallen, av näringsidkaren. Om den upphovsrättsliga skyddstiden för verket har gått ut vid försäljningen, finns det inte någon rätt till ersättning. För konstnärliga verk i allmänhet gäller enligt 43 § upphovsrättslagen upphovsrätten under upphovsmannens livstid och intill då han avled. Om verket har två eller flera upphovsmän gäller den upphovsrättsliga skyddstiden från den sist avlidna upphovsmannens dödsår. För att ersättningsrätt ska föreligga krävs det dessutom att det är fråga om en vidareförsäljning, dvs. att det inte rör sig om en försäljning direkt från konstnären. Ersättningsrätt föreligger inte heller vid rent privata försäljningar. föreslog i delbetänkandet En fond för unga konstnärer (1997:106) ett regelsystem om en offentligrättslig avgift på vidareförsäljning av konst som inte omfattas av något upphovsrättsligt skydd. Utredaren föreslog att en avgift skulle tas ut när en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet säljer vidare ett exemplar av ett konstverk som inte omfattas av den upphovsrättsliga giltighetstiden. Detsamma föreslogs gälla de fall där en näringsidkare i sin näringsverksamhet förmedlade en vidareförsäljning. En avgift skulle således endast tas ut vid vidareförsäljning av verk där det hade gått från upphovsmannens dödsår. Avgiftssystemet föreslogs alltså ta vid när den upphovsrättsliga regleringen upphör. Den dåvarande regeringen bedömde att utredarens förslag i betänkandet saknade förutsättningar att genomföras (se prop. 1997/98:87 s. 8). (MP) har ställt en skriftlig fråga (fr. 2015/16:876) till kultur- och demokratiminister (MP) huruvida det tidigare förslaget om en särskild fond enligt förslaget i SOU 1997:106 finns med som tänkbar dellösning i arbetet med en nationell strategi för bildkonsten. Kultur- och demokratiminister lämnade följande svar: har frågat mig om förslaget i SOU 1997:106 om en särskild konstnärsfond finns med som tänkbar dellösning i arbetet med en nationell strategi för bildkonsten. En av regeringens kulturpolitiska prioriteringar är att skapa bättre villkor för konstnärer. Målet är att konstnärer i större utsträckning ska kunna leva på sitt konstnärliga skapande. Regeringen har på flera sätt arbetat för att stärka kulturskaparnas villkor. Biblioteksersättningen har höjts under 2016-2017 och scenkonstallianserna har tillförts nya medel för att möjliggöra ytterligare anställningar. Ett av de förslag som förts fram från konstnärsorganisationerna, i samband med att departementet nu tittar på bild- och formområdets villkor och stödsystem, är att inrätta en särskild konstnärsfond som finansieras genom transaktionsavgifter på äldre konst. Förslaget liknar det som lades fram i betänkandet En fond för unga konstnärer (1997:106). Flera frågor som rör bild- och formområdet bereds vidare i , varför jag inte kan föregripa detta arbete. Med hänvisning till att frågor som rör bild- och formområdet bereds inom och denna beredning inte bör föregripas avstyrker utskottet motion 2015/16:1137 (MP). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av med hänvisning till att det inom ramen för avtalet finns möjlighet till enskilda avtal. Jämför reservation 9 (KD). m.fl. (KD) begär i motion 2015/16:2258 yrkande 23 att bör ses över. Motionärerna anför att det s.k. fungerar bra men måste tillämpas med förnuft. Till exempel bör det enligt motionärerna finnas utrymme i avtalet för konstnärer som frivilligt önskar ha sina verk hängande i utställningslokalerna längre än avtalat utan att bli ersatta för dessa få extradagar. Orsaken till en sådan överenskommelse skulle kunna vara att slippa behöva tomställa väggar i offentliga utställningslokaler . Avtalet om konstnärers medverkan och ersättning vid utställning av konstverk, det s.k. , tecknades 2008 mellan staten och , Föreningen och Industriformgivare, och Föreningen . syftar till att skapa förbättrade villkor för bild- och formkonstnärerna genom att öka deras möjligheter att få ersättning för konstnärligt arbete i utställningssammanhang. fick i uppdrag av den dåvarande regeringen att i dialog med berörda konstnärsorganisationer ta fram ett nytt . Syftet med omförhandlingen var att förenkla och förtydliga avtalet och därmed ge förutsättningar för att fler statliga institutioner skulle använda det samt att öka andelen övriga utställningsarrangörer som tillämpar avtalets principer. överlämnade ett förslag till ett omförhandlat avtal som tagits fram tillsammans med , Föreningen och Industriformgivare, och Föreningen . beslutade regeringen att anta det reviderade . Det omförhandlade avtalet trädde i kraft . Staten är avtalspart, vilket innebär att enbart statliga arrangörer formellt binds av avtalet. Tanken har emellertid varit att avtalet ska vara vägledande för andra arrangörer, framför allt sådana som är offentligt finansierade. Regeringen har därför infört krav på tillämpning av i riktlinjebeslut till stiftelserna , , , Arbetets museum, och , respektive i bidragsvillkoren för och . Enligt utgår ekonomisk ersättning till konstnärer, t.ex. bildkonstnärer, fotografer, konsthantverkare och tecknare, för att ställa ut verk som konstnären äger. I ingår utställningsersättning, som inte kan förhandlas bort. I avtalet anges att en arrangör ska träffa ett enskilt avtal med en konstnär som bestämmer nivån på medverkansersättning i ett utställningssammanhang. I det enskilda avtalet ska det framgå hur en konstnär ersätts för kostnader som uppstår i samband med utställningen, t.ex. frakt, försäkring, resor och teknisk utrustning inför, under och efter utställningen. Exempel på arbete som ska regleras är upphovsmannens arbete med produktion, katalog, hängning och montering, möten, deltagande i programverksamhet och efterarbete. Det upphovsrättsliga nyttjandet av upphovsmannens verk efter avslutad utställning ska också framgå av avtalet. Exempel på nyttjande är publicering av bilder på arrangörens webbplats. Det finns inte några fastställda tariffer för medverkansersättning. Upphovspersonen och arrangören måste här komma överens om vad som är en skälig ersättning. fick i regleringsbrevet i uppdrag att redovisa i vilken grad institutioner som omfattas av kultursamverkansmodellen tillämpar . uppföljning av visade att av de svarande institutionerna tillämpar till viss del. Det finns enligt dock ett behov av ökad tillämpning så att alla upphovspersoner ersätts i enlighet med avtalet. Några av de svarande institutionerna lyfter fram ett behov av ökade medel för att kunna tillämpa avtalet vid fler utställningar. redovisade i sin årsredovisning vidtagna åtgärder för en ökad tillämpning av . Utskottet har upprepade gånger understrukit vikten av att tillämpas inte bara av statliga institutioner utan även av icke-statliga institutioner som får statens stöd (senast i bet. 2013/14:KrU7). Utskottet har också förutsatt att så sker. Utskottet har vidare understrukit vikten av att avtalet följs upp. Utskottet kan konstatera att uppföljning av visar att en stor majoritet av de svarande institutionerna tillämpar till viss del. Som framgår ovan kan en arrangör enligt avtalet skapa ett enskilt avtal med en konstnär som bestämmer nivån på medverkansersättningen i ett utställningssammanhang. I det enskilda avtalet ska det bl.a. framgå hur en konstnär ersätts för kostnader som uppstår i samband med utställningen. Utskottet menar att den möjlighet som efterfrågas av motionären torde finnas inom ramen för . Motion 2015/16:2258 yrkande 23 (KD) avstyrks därmed. Stärka det konstnärliga företagandet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om behovet av att stärka det konstnärliga företagandet med hänvisning till bl.a. det arbete som pågår. Jämför reservation 10 (KD). I motion 2016/16:2258 av m.fl. (KD) yrkande 24 anför motionärerna att det konstnärliga företagandet bör stärkas. Regeringen har gett 13 statliga myndigheter, bl.a. , i uppdrag att ta fram långsiktiga strategier för sin medverkan i det regionala tillväxtarbetet 2014–2020. Regeringen har också gett i uppdrag att stötta myndigheterna i att ta fram och genomföra strategierna. har tagit fram en skrift, Statliga myndigheters arbete för regional tillväxt 2015–2020 – En vägvisare, som belyser myndigheternas arbete med strategierna. deltar i det regionala tillväxtarbetet med utgångspunkt i sitt kulturpolitiska grunduppdrag. På uppdrag av regeringen tog fram en strategi för myndighetens medverkan i det regionala tillväxtarbetet och EU:s sammanhållningspolitik åren 2014–2020. Av strategin framgår bl.a. att ska belysa kulturens betydelse för andra samhällsområden, bidra till att sprida kunskap om kulturens roll i regional utveckling, verka för ett strategiskt fokus på kultur och kulturella och kreativa näringar i regionala styrdokument samt stödja och främja ökad internationalisering och exportmöjligheter för kulturskapare. har ett årligt regeringsuppdrag att rapportera utfallet av svenska projekt med kulturanknytning som beviljats stöd via EU:s struktur- och investeringsfonder, inklusive projekt inom de territoriella samarbetsprogrammen. Redovisningen sker i samarbete med , och Stiftelsen . är nationell kontaktpunkt för EU-programmet , EU:s ramprogram för de kulturella och kreativa sektorerna åren 2014−2020, tillsammans med . Programmet stöder projekt som ger aktörer inom konst och kultur, tv, film och dataspel möjligheter att samarbeta internationellt och att nå ut till en europeisk publik. Inom EU-samarbetet generellt lyfts de kulturella och kreativa sektorerna fram som väsentliga för att implementera EU 2020-strategin. och har tillsammans utvecklat ett bidrag till aktörer inom mellanledet för litteratur och dramatik, scenkonst samt bild- och formkonst, som verkar för att främja svensk kulturexport. Bidraget vänder sig exempelvis till förlag, kuratorer, gallerier, agenter, presentatörer och producenter. Det kan sökas för vissa kostnader i samband med mässor, festivaler, biennaler och andra branschspecifika mötesplatser i och utanför . och initiativ syftar till att stärka dessa kulturbranschers internationella konkurrenskraft. Utskottet vill inledningsvis i likhet med motionärerna understryka hur viktigt det är att stärka möjligheter till företagande för aktörer inom den kulturella och kreativa sektorn. Utskottet konstaterar dock att omfattande insatser görs och har gjorts på området. Kulturella och kreativa näringar är ett fokusområde nationellt, inom EU samt i internationaliseringsarbetet för att skapa exportmöjligheter för kulturskapare. Mot bakgrund av de insatser som görs finner utskottet inte skäl för ett tillkännagivande. Motion 2015/16:2258 (KD) yrkande 24 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om nationella regler om en reklamfri kollektivtrafik. Jämför reservation 11 (V). I motion 2015/16:50 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs en utredning om nationella regler om en reklamfri kollektivtrafik. I motionen anförs bl.a. att det offentliga rummet präglas av ett stort demokratiskt underskott där våra gemensamma ytor helt kommit att domineras av kommersiella intressen. Motionärerna vill i ett första steg för att göra den offentliga miljön mindre kommersiell göra kollektivtrafiken reklamfri. Reklamen i kollektivtrafiken bör ersättas med konstnärlig utsmyckning som inte nödvändigtvis behöver vara permanent utan kan bytas ut. Enligt motionärerna inbringar inte heller reklamintäkterna så mycket pengar till kollektivtrafiken. Om reklam generellt kan inledningsvis nämnas följande: Tryckfriheten är en del av den yttrandefrihet som slås fast i 2 kap. 1 § 1 regeringsformen (RF). Begreppet tryckfrihet definieras i 1 kap. 1 § första stycket tryckfrihetsförordningen (TF) som ”varje svensk medborgares rätt att, utan några av myndighet eller annat allmänt organ i förväg lagda hinder, utgiva skrifter, att sedermera endast inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna straffas därför, än om detta innehåll strider mot tydlig lag, given att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning”. En tryckt affisch som anslås offentligt anses som utgiven i TF:s mening och omfattas därför av . TF har som syfte att säkerställa ett fritt meningsutbyte och allsidig upplysning. Den innehåller bestämmelser om förbud mot censur och hindrande åtgärder som bl.a. innebär att begränsande regler inte får grundas på skriftens innehåll. Som exempel kan nämnas att ett kommunalt beslutat affischeringsförbud godtogs av Hovrätten för i RH 18:84, eftersom det var generellt, medan ett affischeringsförbud som omfattade valaffischer inte ansågs godtagbart av Regeringsrätten i RÅ 1991 ref. 21, även om alla valaffischer i och för sig skulle behandlas lika. Hinder som uppställs enbart av hänsyn till allmän ordning har dock ansetts tillåtna (se JO 1973 s. 491 och JO 1978/79 s. 101). Justitiekanslern () är åklagare i mål om tryckfrihetsbrott. I ett beslut om att inte inleda förundersökning eller vidta någon annan åtgärd med anledning av affischer och banderoller som satts upp i konstaterar JK bl.a. att tryckfriheten är en grundval för ett fritt samhällsskick. Det anförs i beslutet att utrymmet är vidsträckt även för yttranden som av en bred allmänhet uppfattas som stötande eller direkt missvisande. Yttrandefriheten innebär enligt JK att sådana yttranden i stället ska bemötas med motargument i en öppen och fri debatt. Tryckfriheten är inte utan inskränkningar. Om innehållet är lagstridigt i annat hänseende än som ett överskridande av tryckfrihetens gränser finns det inget hinder mot att ingripa med stöd av bestämmelser i lag. Det är t.ex. möjligt att ingripa mot otillbörlig marknadsföring enligt marknadsföringslagens (2008:486) bestämmelser. I TF finns också vissa uttryckliga inskränkningar i tryckfriheten bl.a. vad gäller reklam för alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror (1 kap. 9 § 1). Här kan också nämnas att Stiftelsen är näringslivets självreglering som prövar anmäld reklam. Stiftelsen har två prövande instanser, nämligen () och (). RO och prövar kommersiell reklam riktad mot den svenska marknaden och vägleder marknadens aktörer i vad som är god marknadsföringsetik. Utskottet anser inte att det finns skäl att, mot den bakgrund motionärerna anför, förbjuda reklam i kollektivtrafiken. Utskottet anser att reklam i kollektivtrafiken är en fråga för dessa aktörer inom ramen för bl.a. tryckfrihetsförordningens bestämmelser. Därmed avstyrker utskottet motion 2015/16:50 (V) yrkande 3 Stärka bokhandlare och antikvariat på landsbygden Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att stärka bokhandlare och antikvariat på landsbygden. (S) begär i motion 2015/16:1525 yrkande 2 en översyn av möjligheterna att hitta former och anslag för att stötta tillgången på fysiska bokhandlare och antikvariat på landsbygden och i mindre och medelstora orter. Motionären anför att de bokhandlare som överlever ofta tvingas ha ett rätt tunt eller nischat sortiment där omsättningen också är snabb. Det är enligt motionären möjligt att man borde införa någon form av lagerstöd som kan förmå bokhandlare att ha kvar en titel . Även andra sätt att stödja lokala bokhandlare borde enligt motionären diskuteras. kan fördela medel till bokhandlare som arrangerar litterära evenemang på platser där den fysiska bokhandeln intar en central roll för att stärka litteraturens ställning och öka läsandet. Detta bidrag fördelas enligt förordningen (2010:1058) om statsbidrag till litteratur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser. Vid fördelning av bidrag ska särskilt beaktas att stödet får god spridning över landet. En förutsättning för stöd till bokhandeln är att det litterära evenemanget har en självständig prägel och den sökande bokhandeln har en etablerad programverksamhet. Utskottet vill understryka vikten av att i olika miljöer och sammanhang runt om i landet lyfta fram litteratur och läsande. Utskottet är dock inte berett att förorda ett tillkännagivande enligt motionsyrkandet. Motion 2015/16:1525 (S) yrkande 2 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att utreda möjligheterna att inrätta ett hus i . Jämför reservation 12 (SD). m.fl. (SD) anför i motion 2015/16:1851 att möjligheterna att inrätta ett hus i bör utredas. Motionärerna anför att det finns ett behov av att fördjupa det nordiska samarbetet och betona den nordiska kulturgemenskapen eftersom det annars finns risk för att den nordiska dimensionen försvagas i takt med en ökad globalisering och allt tydligare ambitioner om centralisering och likriktning från Europeiska unionens ledning. Motionärerna hänvisar till att flera länder och självstyrande områden, bl.a. , , och , har liknande centrum som finansieras helt eller delvis av . Förekomsten av ett liknande naturligt centrum för nordisk dialog och nordiskt kulturutbyte i skulle sannolikt kunna bidra till en mer livskraftig debatt om de nordiska frågorna samt till ett ökat fokus på de förenande dragen i de nordiska ländernas kulturer och historia. Det nordiska samarbetet omfattar de nordiska länderna samt , Grön-land och . finansierar fem institutioner för att förverkliga nordiskt kulturpolitiskt samarbete. • hus i (Norey) • i () • på (Nipå) • Kulturkontakt Nord i (KKN). De nordiska kulturministrarna initierade 2013 en utvärdering av de nordiska husen och instituten, hus och institut – en utvärdering av mål, verk-samhet och resultat, . Utvärderingen innehåller en analys av institutionernas verksamheter som syftar till att tydliggöra vad de nordiska kulturministrarna vill ha ut av de nordiska husen och instituten och vilken roll de kan spela i det nordiska kultursamarbetet. I samverkan med bl.a. har studerat möjligheterna att samlokalisera sin verksamhet med andra nordiska verksamheter i i syfte att skapa ett hus. Ett hus skulle enligt föreningen bidra till att synliggöra nordisk kultur, kreativitet och innovation inom näringsliv, utbildning och välfärd för besökare, invånare och alla sorters organisationer i . Samlokaliseringen skulle också skapa verksamhetsmässiga synergier och administrativa besparingar, bl.a. genom gemensamma konferenslokaler. () beslutade att lämna ett bidrag om till stöd för projektet . Bidraget skulle i sin helhet användas för att bekosta de tjänster som bl.a. utförde för projektets genomförande. Kostnaden skulle belasta det för under utgiftsområde 5 upptagna ramanslaget 1:3 Nordiskt samarbete, anslagsposten 6, Nordiskt samarbete. Enligt utreds alternativa placeringar för ett hus i . Utskottet vill framhålla betydelsen av det nordiska samarbetet som kommer till uttryck bl.a. i och Nordiska ministerrådets arbete. Här kan också nämnas , vars främsta uppgift är att främja och investera i det nordiska kultursamarbetet. Utskottet konstaterar att ett arbete pågår för att utreda alternativa placeringar av ett hus. Utskottet avstyrker motion 2015/16:1851 (SD). Motionsyrkanden som bereds i förenklad form Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om språkfrågor, graffiti, kulturskapare samt som är likalydande med eller snarlika motioner som tagit ställning till. Utskottet avstyrkte våren (bet. 2014/15:KrU2, bet. 2014/15:KrU7 samt bet. 2014/15:KrU9) motionsyrkanden som är likalydande med eller snarlika nedanstående yrkanden. beslutade i samtliga fall i enlighet med utskottets förslag. Utskottet finner inte skäl att ta upp dessa yrkanden till förnyad behandling. Utskottet anser därför att motionsyrkandena nedan kan behandlas i förenklad form och avstyrker därmed motionsyrkandena. Motion 2015/16:1852 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 I motionen yrkas att en utredning i syfte att omarbeta och bygga ut språklagen bör tillsättas (yrkande 1). I samma motions yrkande 2 anförs att svenskan bör betecknas som officiellt huvudspråk i alla sammanhang. Motion 2015/16:50 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 I motionen yrkas att det införs en nationell toleranspolicy som bl.a. uppmuntrar uppförandet av flera öppna graffitiväggar (yrkande 1) samt att ska ges i uppdrag att initiera positiva graffitiprojekt (yrkande 2). Likvärdig behandling av kulturskapare Motion 2015/16:50 av m.fl. (V) yrkande 4 I motionen begärs en utredning om hur alla kulturskapare i realiteten ska behandlas likvärdigt i kontakt med myndigheter och myndighetsutövare. Motion 2015/16:292 av (M)