bet · H301FöU15 · 2016-05-27 00:00:00 — Överlåtelse av försvarsmateriel till och bemyndigande att disponera försäljningsinkomster, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: a) bemyndigar regeringen att besluta att bistå genom överlåtelse av försvarsmateriel i form av ammunition som kan avvaras av Försvarsmakten och som har efterfrågat, b) bemyndigar regeringen att disponera försäljningsinkomsterna för anskaffning av materiel motsvarande den som säljs. Därmed bifaller proposition 2015/16:153 punkt 2 och motion 2015/16:3374 av och (båda SD) och bifaller delvis proposition 2015/16:153 punkt 1. Vi anser att ska bemyndiga regeringen att besluta om att bistå genom överlåtelse av försvarsmateriel i form av ammunition som kan avvaras av Försvarsmakten . Däremot anser vi att det är viktigt att stödet vilar på bilateral grund i stället för att motiveras med en hänvisning till artikel 42.7 i som regeringen gjort. De terrordåd som har drabbat är en ohygglig tragedi, och vi anser att det ligger i svenskt intresse att bistå de franska insatserna för att bekämpa muslimsk fundamentalism. Kampen mot islamismens terrordåd är en av vår samtids viktigaste strider och angår så gott som alla regeringar i hela världen. Detta intresse har alldeles oavsett om vi är med i EU eller inte. Vi ser det därför som oväsentligt om begär hjälp enligt skrivningar i fördraget om Europeiska unionen eller inte – intresse av att bidra skulle i detta fall finnas ändå. Vi yrkar därför med bifall till motion 2015/16:3374 att regeringen bemyndigas att besluta om bistånd till genom överlåtelse av försvarsmateriel, men att beslutet inte ska syfta till att ge trovärdighet åt artikel 42.7 i och den europeiska säkerhetspolitiken på det sätt som regeringen anfört. Regeringen bör bemyndigas att disponera försäljningsinkomsterna för anskaffning av materiel motsvarande den som säljs. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:153 Stöd till med försvarsmateriel: 1.Riksdagen bemyndigar regeringen att besluta att bistå genom överlåtelse av försvarsmateriel i form av ammunition som kan avvaras av Försvarsmakten och som har efterfrågat under åberopande av artikel 42.7 i fördraget om Europeiska unionen (avsnitt 4). 2.Riksdagen bemyndigar regeringen att disponera försäljningsinkomsterna enligt 1 för anskaffning av materiel motsvarande den som säljs (avsnitt 4). 2015/16:3363 av m.fl. (M, C, L, KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen omgående ska besluta om beställning av den mängd och det slag av ammunition som säljs till och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3370 av m.fl. (V): avslår proposition 2015/16:153 Stöd till med försvarsmateriel. 2015/16:3374 av och (båda SD): bemyndigar regeringen att besluta att bistå genom överlåtelse av försvarsmateriel i form av ammunition som kan avvaras av Försvarsmakten och som har efterfrågat. Jag yrkar bifall till reservation 2. Vi är militärt alliansfria och bestämmer själva över vårt försvars alla resurser. När någon vädjar om hjälp bestämmer vi själva om vi ska hjälpa. Ett sådant beslut kan naturligtvis vara svårt, men när det är som ber om hjälp - ja, då är det inte svårt. är ett av viktigaste länder som bidragit mycket till ekonomi, teknik och kultur. Inte heller kan vi glömma hur hjälpte oss 1854 i på , där 12 000 franska soldater deltog. Ryssarna förlorade slaget, och engelsmännen och fransmännen erbjöd fästningen vid Bomarsund. Tyvärr hade vi inte en sådan militär ställning att vi kunde ta emot gåvan. Däremot blev demilitariserat. Vi har all anledning att återgälda för denna nytta de gjorde oss. Däremot nonchalerar vi det faktum att fransmännen åberopar artikel 42.7 i fördraget om Europeiska unionen. EU är ingen överstatlig ram för försvar. Försvarsfrågorna inom EU ska vara mellanstatliga. Beslutet att hjälpa blir inte svårare när vi vet orsaken till nödropet: Islamistiska terroristers härjningar och hot . Den islamistiska terrorismen bör vi européer möta gemensamt. Tillsammans bör vi militärt och polisiärt säkra såväl yttre gränser som våra inre gränser inför sådana hot. Våra underrättelsetjänster bör tillsammans detektera och finna terrorister som är ett hot mot oss alla. Den terror som och övriga länder nu erfar är inte den första. Historiskt har muslimska krafter försökt inta . Vid slaget i år 732 i nuvarande slog frankerna tillbaka en muslimsk armé - den hindrades att tränga norrut. Vid slaget 1683 slog en polsk-tysk här den 150 000 man starka muslimska här som belägrade . Det hade såklart varit värre om vi hade haft muslimska militärt rustade härar som härjade i . Men situationen är ändå fruktansvärd. Vi har en fiende som inte bara vill ta terräng utan som också vill förnedra oss. Vi har en fiende som inte följer krigets lagar och som skjuter på Röda korset. När vi ställs inför en djävulsk motståndare av detta slag har vi ett svårt problem av en helt ny karaktär. När islamister skjuter på Röda korset i stridsområden finns det en likhet med våra no go-zoner, där ambulanser angrips. Fienderna är spridda omkring oss - de har nästlat sig in i våra samhällen. Kampen mot islamismen är därmed ett hybridkrig. Isil i är en militär motståndare. Men som de uppträdde i är renodlade terrorister. Eftersom vi har militära rådgivare i och hjälper i är vi också delaktiga i hybridkriget mot Isil. En naturlig följd av detta borde vara att vi sätter kända Isilsoldater i i krigsfångeläger. Men så sker tyvärr inte. Hur vi förbereder oss för att stå emot en utveckling som den i diskuteras inte mycket. Ett mycket stort problem är att vi inte längre har en allmän värnplikt. Den allmänna värnplikten gav en kunskap hos männen om hur man grupperar sig för skydd. Hos de flesta yngre män saknas denna kunskap. Det moderna samhället är mycket sårbart eftersom urbaniseringen fortgår. Vi kan se på det globalt och konstatera att bodde av människorna i städer. bor hälften av alla människor i städer, och utvecklingen fortsätter snabbt i denna riktning. som vi bor allt tätare och produktionen av varor och energi blir alltmer storskalig ökar sårbarheten. Det finns en massa punkter där våra städer, vår infrastruktur och vår försörjning kan angripas. Det är väldigt svårt att försvara sig på alla punkter . Det är svårt att försvara sig mot angrepp inifrån samhället, från egna medborgare eller andra som befinner sig i . Olyckligtvis har vi dessutom avvecklat vårt civila försvar. Vi kan visserligen glädja oss åt att alla partier nu vill att vi återtar det civila försvaret. Men att vilja återta är en sak, och att faktiskt återta är en annan. Regeringen visar väldigt lite verklig ambition att vilja bygga upp det civila försvaret igen. Jag hoppas att det inte slutar med att alla svenska myndigheter bara får en broschyr eller en kvällskurs om att de ska börja samverka. Det civila försvaret måste organiseras med verkskydd, driftvärn, tjänsteplikt, beredskapslager och civila befälhavare. Armé- och amfibieförbanden måste bli fler för att öka samhällets robusthet mot hybridkrig och terrorism. Vi är sårbara, men vi kan göra mycket för att skydda oss. Jag ska säga något angående just sårbarheten och vår beredskap. Vi ska åter ha ett invasionsförsvar, och det ställer höga krav på vår beredskap. I själva verket är beredskapen en av huvudparametrarna i invasionsförsvaret. Vi kan därför inte undvara den ammunition som vi försäljer till längre än absolut minimalt. Det måste vara ett mål i sig att införskaffa samma mängd ammunition . Jag ska försöka hålla mig till ärendet i både tid och rum. Jag tycker att det är tillräckligt intressant för att göra det. Till att börja med vill jag hålla med dem som tidigare i kammaren har uttryckt att terrorattackerna i var brutala och fruktansvärda. De skördade oskyldiga människoliv och var egentligen ett angrepp på allas vår grundläggande trygghet. Demokratier måste svara med kraft och fasthet mot sådana angrepp. Den internationella terrorismen kan bara bekämpas med internationellt samarbete. Så långt är det enkelt. Jag anser att det är självklart att ska bistå varje demokrati som utsätts för en terrorhandling och som ber om hjälp. som nation är därutöver, genom fördraget om Europeiska unionen, bundet av bestämmelsen om ömsesidigt bistånd. Jag tycker att svarade snabbt då åberopade artikel 42.7, även om inte det var det avgörande för vårt positiva ställningstagande. Ändå yrkar jag avslag på propositionen och bifall till reservation 1. Jag vill anföra fem skäl till det avslaget. Det första skälet är att jag menar att våldsförbud undermineras om varje terroristattack ska anses innebära ett klartecken för åtgärder i individuellt och kollektivt självförsvar under artikel 51. Vad kan en sådan uppluckring medföra? Ja, det är inte svårt att tänka sig. anser att uigurerna begår terroristhandlingar. En del av dem gör det säkert, men även ganska oskyldiga i oppositionen klassas som terrorister. Några av de uigurerna bor i . Kan vi, om det här börjar glida iväg, förvänta oss att åtgärder vidtas mot sådana terrorister i ? klassade en gång och som terrorister. Några, inte så få, av ANC:s medlemmar fanns i . Vad hade hänt om den här glidningen funnits redan då? Vill vi se fler Lillehammerfall? Vad är det? Jo, Lillehammerfallet var ett brottsfall där en norsk kypare med marockanskt ursprung, , sköts till döds. Han mördades i av agenter på uppdrag av den israeliska underrättelsetjänsten . hade nämligen fått för sig att Bouchiki egentligen var , en välkänd terrorist i Svarta september, som bland annat utförde Münchenmassakern under . Bouchiki sköts ihjäl när han var på väg hem från bio. Bredvid honom promenerade hans gravida norska hustru. Så kan det bli om det här får glida. Jag tror att man ska ta sig både en och två rejälare funderare på om detta är bra. Det är inte okänt att UD:s folkrättsjurist har sagt att det inte är glasklart, folkrättsligt sett, när det gäller det här stödet. Det var det första skälet. Jag ska nu ta upp det andra skälet. Även ur ett folkrättsligt perspektiv tror jag att man måste understryka att självförsvarsrätten och hänvisningen till artikel 51, och även solidaritetsklausulen, inte nödvändigtvis behöver innebära militära åtgärder. har möjlighet att bistå på annat vis och bör så göra. Jag tänker på de stödåtgärder som vi har beslutat om - olika typer av flygtransporter, stöd med stabsofficerare och en förlängning av det svenska utbildningsbidraget i norra . Det är stödåtgärder till . Det har vi uppfattat som positivt och tillstyrkt. Sedan kommer det tredje skälet. När det gäller militärt stöd vill jag hävda att export av ammunition är kontraproduktivt ur terroristbekämpningssynpunkt. Även för så kallade precisionsvapen har det visat sig att är civila offer. För varje misstänkt terrorist som dödas är risken därför överhängande att det mänskliga lidande och hat som uppstår i spåren av alla civila dödsoffer innebär att man bidrar till nyrekryteringen av terrorister till just de organisationer man vill bekämpa. Vi skulle kunna säga: För varje dödad terrorist kanske det föds nio nya. Detta är alltså kontraproduktivt ur terroristbekämpningssynpunkt. Att medge att regeringen förser med ammunition ser jag därför som fel väg att gå. Det här är det fjärde skälet. Vi har andra metoder. styrka ligger i erfarenheten av att agera medlare i fredsprocesser och kunna leverera omfattande humanitär hjälp till krigsområden. uppskattar UNHCR att 13,5 miljoner människor i är i behov av humanitärt stöd. 4,8 miljoner människor är på flykt utanför landets gränser, och minst 250 000 människor har mist livet. Det är på dessa punkter kan göra störst skillnad. Det handlar om att stödja processen inom FN för att få till stånd en fredsprocess. I alla de fredssamtal som har satt igång bör vara pådrivande för att se till att de förs med alla berörda parter och att inte minst kvinnor och minoriteter inkluderas i fredsprocessen. Det femte skälet jag har gäller beredningen av propositionen. Varken , , eller har behandlat frågan om att sälja ammunition till . Det ser jag som högst otillfredsställande. Jag tycker att man har kortslutit systemet. ISP ska i knepiga fall fråga regeringen om hur en fråga ska hanteras. Hur kan de göra det , när budet kommit från regeringen att man vill sälja den här ammunitionen till ? Vilket utrymme har ISP i praktiken att agera fritt i enlighet med sitt myndighetsuppdrag i ett läge där regeringen har tagit ställning i frågan redan innan myndigheten hörts? Detta lämnar en del frågetecken. Av dessa skäl anser jag att bör avslå regeringens förslag i propositionen. Det är viktigt med samarbete och samverkan med andra länder. Jag är av uppfattningen att det enbart är av godo. Det skapar säkerhet och trygghet för vår befolkning. Det bevarar också den fred vi lever i. Jag tror att detta är oerhört viktigt att ha med sig och att det är viktigt för alla länder. Jag tror i synnerhet att det är viktigt för små länder att samarbeta med andra för att skapa säkerhet och trygghet. Upprinnelsen till att vi står och diskuterar det här är det terrordåd som inträffade i i . Det var naturligtvis en oerhörd och fruktansvärd tragedi. Det var ett fegt angrepp på en demokrati. Och vi ska alla vara medvetna om att det här kan drabba även oss. Vi har sett försök. drabbades av en sådan attack. När vi samarbetar med länder tror jag att det är viktigt att de känner att vi ställer upp om det behövs. Om det skulle drabba oss och vi behöver hjälp behöver vi också det där stödet. Vi är en del av Europeiska unionen och måste stötta de övriga medlemmarna. Vi måste stötta våra nordiska grannar och våra baltiska grannar. Jag tror att detta är oerhört viktigt. Vi har skrivit på det här . Solidaritetsförklaringen är väldigt tydlig. Här har det kommit en begäran från om hjälp i deras kamp, eller snarare i vår kamp, mot Daish/IS, som hotar den demokrati vi lever i. Frågan som vi debatterar handlar om ammunition. Det är viktigt att säga att det i den förfrågan som kom också handlade om transportflyg, stabsfunktioner och fortsatta utbildningsinsatser i norra . För mig och Socialdemokraterna är det självklart att vi hjälper till i de här situationerna. Den fråga som man ändå bör ställa sig är: Kan vi avvara det här? I vårt närområde har vi en granne som är auktoritär och uppträder på ett aggressivt sätt. Vi har sett hur har agerat i och hur man agerar i de baltiska staterna. Vi ser en ökad aktivitet i . Vi märker cyberangrepp, vi har haft flyg som legat nere och så vidare. Vad är det som händer? Detta ska vi fundera på. Kan vi avvara det här? Här måste vi lita på den bedömning som Försvarsmakten och ÖB gör. Vi har haft diskussioner i utskottet med dem, och de har beskrivit att det går att avvara det här. Jag tror att det är viktigt att vi har med oss att vi kan göra det, för det kanske är en fråga som alltid brukar ställas. Innan jag ställer mig bakom det här förslaget fullt ut vill jag säga att det förs en diskussion om på vilken nivå vi ska göra den här typen av beställningar och hur vi kommer att ersätta detta. har vi ett tillägg från utskottets sida som vi socialdemokrater står bakom. Sedan tror jag att man alltid måste fundera på vilken detaljnivå vi politiker ska ligga på och vad vi ska överlåta åt Försvarsmakten och överbefälhavaren att hantera. Blir vi för detaljrika i vår styrning kan vi förlama en hel verksamhet, och det vore inte riktigt. Men jag ska inte förlänga debatten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. utsattes för ett antal blodiga, fruktansvärda terrordåd. Det som hände, i form av människor som skadades och dödades, grep tag i oss som en kall hård näve kring våra hjärtan. För de flesta av oss var det lika naturligt att uttala vår avsky över dessa illdåd som det var självklart att förklara att vi står på sida i kampen mot den internationella terrorismen. kom också med hänvisning till artikel 42.7 i att be om hjälp från andra medlemsstater. Den svenska försvarsministern lovade i samband med ett tillsammans med sina europeiska kollegor att skulle bistå på ett substantiellt sätt. Även om den positionen inte hade förankrats på förhand var det en hållning vi från moderat håll välkomnade. Självfallet ska bistå i kampen mot terrorismen på ett substantiellt sätt. Sedan kom det att föras partiöverläggningar och samtal om hur stödet till skulle kunna gestalta sig. Det blev ganska fort klarlagt att den rödgröna regeringens ambitioner var alltför låga. Detta var säkert en kombination av hänsyn till mer interna vänsterradikala krafter och att kontot för internationella insatser 2016 i praktiken redan hade förbrukats. Kort sagt, fru talman, fanns det varken vilja eller pengar. Och det fanns heller ingen ambition att öka viljan eller finna andra medel. då det fördes samtal med i ett annat ärende kom en kallelse till . Där gavs besked om att man avvisade Alliansens förslag att sända även svenska stridsflygplan till regionen för att delta på de villkor och under de förutsättningar som folkrätten medger. Vi var överens om att bistå med timmar för det taktiska transportflyget C-17, baserat i . Även i fråga om den franska ammunitionsbegäran som vi behandlar var vi överens. Hastigt och lustigt arrangerades sedan en presskonferens där den i mitt tycke svaga och tunna hållning redovisades av utrikesminister och försvarsminister . Dessa två statsråd är för övrigt inte här under debatten. Annars brukar de delta då vi diskuterar tunga försvars- och säkerhetspolitiska ärenden, men inte . Och jag tror att de inte är här därför att de känner till att vi från Alliansens sida är besvikna över att den franska begäran enligt 42.7 inte fylldes med ett tyngre och mer omfattande innehåll. I och med att det är första gången just den här artikeln i har aktiverats har det också varit nivåsättande och prejudicerande. Så som vi nu valt att behandla ett land borde vi förvänta oss att själva bli behandlade ifall det är som begär hjälp och stöd. Det är saktfärdighet, senfärdighet och otillräcklighet som präglat den rödgröna regeringens agerande. Tråkigt nog finns det ingen minister på plats som kan lyssna till denna befogade kritik. I fråga om stöd till med viss ammunition har vi från moderat sida sagt att vi är villiga att säga ja så länge Försvarsmakten tillstyrker. Den svenska försvarsförmågan får inte äventyras. Tack vare Alliansen har försvarsutskottet under behandlingen ytterligare skärpt upp regeringens proposition. Regeringen önskade få bemyndigande att disponera försäljningsinkomsterna för anskaffning av materiel motsvarande den som säljs. Tack vare vår alliansmotion kommer att i stället ställa sig bakom att regeringen omgående ska besluta om beställning av den mängd och det slag av ammunition som försäljs till . Därmed går det att minska det eventuella hot om förmågeglapp som kan uppstå. Värt att komma ihåg är att betalar, inte får. Är då denna affär önskad av ? Ja, i allra högsta grad. Därför är det naturligt att ställa sig bakom. Än en gång är det två partier som trillar ifrån och som har lite olika egna reservationer, nämligen respektive . Men, fru talman, på lista stod även mer. Jag tycker i sammanhanget att stridsflygplan hade varit ett utmärkt komplement, allra helst som det också kom ett brev från med önskemål om att fler länder i koalitionen mot Isil/Daish ska göra mer och bidra ytterligare i kampen mot terrorismen. brukar dessutom stoltsera med att vara en del av den inre kärnan i koalitionen, bestående av ungefär tjugotalet nationer. Då borde vi också kunna göra mer. Det förs en kamp mot terrorismen. är en del av koalitionens inre kärna i kampen mot Isil/Daish. Ett land på vår kontinent angrips och ber om stöd och hjälp enligt artikel 42.7. Då borde vi ha kunnat göra mer och varit tydligare. Då borde vårt bidrag ha varit substantiellt. Jag beklagar senfärdigheten, saktfärdigheten och otillräckligheten men yrkar ändå bifall till utskottets förslag till beslut. Det är nästan rörande. Jag tror att det är första gången har saknat S-ministrar så mycket som han har gett uttryck för under sitt anförande. Det tyckte jag var fint, även om jag inte ska raljera över det mer. Jag kan förstå saknaden, om jag säger så. Jag är lite fascinerad av detta. Vi skulle alltså helst ha skickat stridsflygplan över . Är det de goda erfarenheterna, inte av själva insatsen utan av resultatet av förra gången vi skickade stridsflygplan till en krigsskådeplats, nämligen , och de goda resultaten där - för folk och dess utveckling - som gör att tycker att det vore lämpligt att ytterligare ett land har stridsflyg över territorium? Annars skulle jag tro att det stora problemet är att det finns för många länder, inklusive självt, som har stridsflygplan där, vilket leder till en del problem. Jag skulle också vilja fråga en annan sak. Jag försökte anföra fem argument som har gjort att vi har kommit fram till ställningstagandet att vi gärna vill stödja , dock inte på det sättet. Det finns en del folkrättsliga, juridiska och andra problem med det. Har någon kommentar till dessa invändningar? Stort tack för det, ! Det är inte så att jag i största allmänhet går omkring och saknar socialdemokratiska ministrar. Jag tycker i grunden att de är för många. Jag vill hävda att detta är en fråga av principiell betydelse. Det har också varit ett rätt långt preludium där inte minst regeringen har gett sken av att man på ett substantiellt sätt ska stödja . Det finns en del intressanta frågor som inte minst ledamoten själv har rest. Då tycker jag att det skulle ha hört till god ton att en utrikesminister eller en försvarsminister hade varit den som kommenterar, förklarar eller försvarar i förhållande till de frågeställningar som både ledamoten och ledamoten nu har rest. Jag tycker att det finns skäl för oss båda, såväl som , att beklaga den frånvaron. Det vi har sagt är att vi vet att det fanns ett önskemål från också om stridsflygplan. Vi vet också att det när det gäller koalitionen, inte minst den inre kärnan, som är en del av, finns önskemål om ett tydligare och starkare stöd. Det är flera länder som har beslutat om stridsflygplan till regionen, till exempel och . Jag tror att det finns goda skäl att tro att det finns en stark och tydlig folkrättslig grund för att agera i området. Precis som ledamoten påpekade var delaktigt när det gällde arbetet i . De svenska stridsflygplanen stod dock för luftövervakning; vi tog bilder. Man har uppgett att av det använda bildmaterialet fanns tack vare svenska kvinnors och mäns insatser. Jag tror att det medverkade till att man kunde minimera skadorna hos civilbefolkningen på olika sätt när det gällde det som utfördes i . Det tycker jag i grunden är bra. Ett svenskt deltagande hade på olika sätt varit i fredens och frihetens intresse, men jag beklagar att det inte finns någon minister som vill ta den debatten med mig eller här i kammaren . Jag har egentligen ingenting att tillägga. En viss saknad känner även jag. Det hade varit intressant att få diskutera och på allvar debattera de folkrättsliga aspekterna och den juridiska aspekten, i och med att ISP kastas in lite grann som jästen efter brödet i det här sammanhanget, vilket är en problematik i sig som är värd att ta upp, och kanske ytterligare utveckla de andra insatserna vi också bör fortsätta att utveckla vad gäller stöd både till och till plågade folk. Här finns en hel del som man gärna kunde ha resonerat om i lugn och god anda. blev det inte så, utan vi får nöja oss med varandra. Låt mig understryka att det verkligen inte är att nöja sig med det sämsta att ha ledamoten att debattera med. Jag håller med kollegan om att har tillfört mycket till den svenska försvarsdebatten, framför allt därför att han klargör att det finns tydlighet och skillnader. Det ska vi inte vara rädda för. I just den här frågan är det tydligt att det finns ett vänsterperspektiv och ett mer borgerligt perspektiv på frågeställningarna.