bet · H301TU16 · 2016-05-23 00:00:00 — m.fl. (V) menar i partimotion 2015/16:756 yrkande 7 att regeringen bör utreda och föreslå åtgärder för att samma normer för tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska gälla för operatörer som bedriver kommersiell trafik som för offentligt finansierad trafik på sträckor med allmän trafikplikt. Motionärerna föreslår vidare i yrkande 8 att det ska göras en översyn av hur ökad tillförlighet samt stärkt resegaranti kan åstadkommas för resande inom färdtjänsten. I motion 2015/16:1438 av (S) framhålls att det är angeläget att de som tillfälligt mist sina körkort på grund av sjukdom beviljas färdtjänst tills de kan återfå sitt körkort, om det inte finns möjlighet till kollektivtrafik. Motionären pekar på att av dem som får epilepsi efter medicinering blir praktiskt taget anfallsfria eller att risken att få ett anfall är mycket liten. Motionären efterfrågar mot denna bakgrund en översyn av färdtjänstlagen. I motion 2015/16:1904 av (M) anges att färdtjänstlagen bör förtydligas så att människor med funktionsnedsättning ges möjlighet till färdtjänst, i synnerhet där kollektivtrafik inte finns tillgänglig men också när funktionsnedsättningen inte medger att man kör bil. Motionären menar att det inte tillräckligt tydligt framgår av lagen vilka resor som omfattas och att risken därför finns att kommunerna tolkar reglerna olika. I motion 2015/16:1969 av Per Lodenius och (båda C) framhålls att det behöver göras en uppföljning och utifrån den tydliggöras vad som behöver göras för att kollektivtrafiken ska bli tillgänglig för alla. I motionen pekas på att det kan vara enkla saker som gör hela resan otillgänglig, exempelvis att det saknas bälten att spänna fast rullstolen med även om man kan ta sig ombord på bussen eller pressade turlistor som gör att buss- eller tågpersonal inte har tid eller kan hjälpa resenärer med funktionsnedsättning. I motion 2015/16:2377 av (C) betonas vikten av att möjliggöra för personer med stroke att kunna få färdtjänst för att få rehabilitering på annan ort. (SD) yrkar i motion 2015/16:3068 att de som har rätt till färdtjänst ska ha lagligt stöd till färdtjänst när det annars skulle vara tal om sjukresa i regi. Motionären pekar på att i många fall rapporteras att färdtjänsten upplevs vara ett bekvämare, enklare och mer vant färdsätt än sjuktransporter. I motionen framhålls att med förslaget följer frågan om en mindre skatteväxling. I motion 2015/16:3109 yrkande 1 pekar (SD) på att stora delar av kollektivtrafiken runt om i landet inte har anpassats för människor med funktionsnedsättning. Motionären framhåller att det inte sällan är kostnaden som stoppar anpassningen. I motionen yrkas därför att möjligheten att inrätta ett stimulansbidrag till kommuner för tillgänglighetsanpassning inom kollektivtrafiken bör utredas. Utskottet har behandlat frågor om färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning, (bet. 2014/15:TU13). har utskottet framhållit betydelsen av dessa angelägna frågor och att behovet av åtgärder för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionsnedsättning i grunden är en demokratifråga, dvs. att det handlar om att skapa möjligheter för alla personer att på lika villkor kunna arbeta, studera och delta i olika aktiviteter i samhället. Utskottet anser att flera av de frågor som lyfts i motionerna är av stor betydelse och påminner om att trafikutskottet beslutade att genomföra en uppföljning av resultaten av statens insatser för att förbättra transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Uppföljningen Hela resan ! – En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning (2013/14:RFR5) visar att det fortfarande finns många hinder som försvårar resandet. Uppföljningen visar att det görs olika insatser för att öka tillgängligheten, men detta arbete är i många delar inte samordnat, och det finns mycket kvar att göra. I uppföljningen konstateras också att det är viktigt att regeringen även i fortsättningen redovisar och bedömer resultaten av de statliga tillgänglighetsinsatserna till . I utskottets uppföljning Kollektivtrafiklagen – en uppföljning (2015/16:RFR14) konstateras att begreppet ”fullt tillgängliga” i lagen bör preciseras och att de problem kring samordning och ansvar för funktionshindersfrågorna inom kollektivtrafiken som Myndigheten för delaktighet lyft fram bör ses över. Utskottet anser vidare att regeringen bör återkomma till med en redovisning av vilka insatser som gjorts och vilka resultat som uppnåtts med anledning av trafikutskottets uppföljning Hela resan ! Utskottet påminner också om att det i betänkande 2014/15:TU1 angav att det ansåg att det vore värdefullt om regeringen återkommer till med en redovisning om vad som gjorts med anledning av det som framkom i trafikutskottets uppföljningsrapport. Utskottet konstaterar vidare att det framgår av budgetpropositionen att , har en positiv trend uppvisats där skillnaden i mobilitet mellan personer med funktionsnedsättning och övriga har minskat. Vidare framgår att fortsatte att åtgärda hållplatser och stationsområden för personer med särskilda behov, men i en lägre takt än –2012. Totalt har 66 av 150 utpekade stationer () och 750 av ca 2 000 utpekade busshållplatser () åtgärdats. Utskottet välkomnar att andelen fordon i kollektivtrafiken anpassade för personer med funktionsnedsättning har ökat . När det gäller motionsyrkandet om normer för tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning vill utskottet framföra att det är medvetet om att detta är något som även regleras inom . Utskottet vill framhålla att enligt uppgift från Kommuner och Landsting (SKL) har omkring 360 000 personer tillstånd att färdas med färdtjänst och de gör tillsammans ca 12 miljoner resor . Antalet resor har enligt SKL sjunkit betydligt som en följd av att kollektivtrafiken och den fysiska miljön har blivit mer tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Utskottet vill även påminna om att enligt förordningen (2009:237) om regionala kollektivtrafikanläggningar m.m. finns det möjlighet för regionala kollektivtrafikmyndigheter att ansöka om statlig medfinansiering för t.ex. ökad tillgänglighet i kollektivtrafiken för resenärer med funktionsnedsättning, i form av bl.a. busshållplatser. Utskottet är mycket positivt till att regeringen har presenterat en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken i –2016, bl.a. på transportområdet. I strategin anges att inriktningsmålet är att transportsystemet ska utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning och att insatserna ska vara inriktade på ökad tillgänglighet i transportsystemet. Transportstyrelsen har vidare haft regeringens uppdrag att göra en översyn av lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. Uppdraget redovisades till och bereds inom . Trafikanalys har även på uppdrag från regeringen genomfört förstudien om lagstiftningen för särskilda persontransporter (2014:7). Med särskilda persontransporter avses i sammanhanget färdtjänst, riksfärdtjänst, skolskjuts och sjukresor. Förstudien bereds inom . I propositionen Mobilitetsstöd som komplement till färdtjänst (prop. 2013/14:36) föreslog regeringen en ny lag som ger kommunerna möjlighet att lämna ekonomiskt stöd för anskaffning och anpassning av ett motorfordon till personer med funktionsnedsättning som har tillstånd till färdtjänst men inte har rätt till bilstöd. antog regeringens lagförslag (bet. 2013/14:SoU15, rskr. 2013/14:165). Utskottet kan även konstatera att det pågår och har pågått utredningsarbete med kopplingar till lagen om valfrihet. Regeringen beslutade vidare att lämna sin remiss till Lagrådet om en ny lag om offentlig upphandling, en ny lag om upphandling runt försörjningssektorerna samt ett förslag på en helt ny lag om upphandling av koncessioner. Syftet med lagförslagen är att genomföra EU:s nya direktiv om offentlig upphandling. Mot bakgrund av pågående beredning och att utskottet förutsätter att det viktiga arbetet med att utveckla färdtjänsten och öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning fortsätter avstyrker utskottet motionerna 2015/16:151 (M), 2015/16:756 (V) yrkandena 7 och 8, 2015/16:1438 (S), 2015/16:1904 (M), 2015/16:1969 (C), 2015/16:2377 (C), 2015/16:3068 (SD) och 2015/16:3109 (SD) yrkande 1. 2015/16:TU16 UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om kollektivtrafikens biljettsystem. Utskottet hänvisar till pågående utvecklingsarbete. och (båda FP) framhåller i motion 2015/16:250 att det bör införas ett nationellt, enhetligt biljettsystem i kollektivtrafiken. Därför bör det, menar motionärerna, tillsättas en utredning som skyndsamt utreder förutsättningarna för och genomförandet av ett gemensamt biljettsystem för hela landets kollektivtrafik. I motionen anges att resenären måste uppleva att det är enkelt att planera, köpa och genomföra en resa. Motionärerna menar att det finns lite eller ingen samordning mellan de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i landet när det gäller att göra det lättare för medborgarna att välja att resa med kollektivtrafik i stället för med den egna bilen. I partimotion 2015/16:756 anser m.fl. (V) i yrkande 5 att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder som gör det lättare att betala för kollektivtrafikresor genom införande av ett gemensamt betalsystem för kollektivtrafiken med tydlig prissättning och transparenta villkor. I motion 2015/16:2340 av och (båda S) framhålls i yrkande 2 att det är märkbart svårt att ta sig mellan olika län med olika biljettsystem. Motionärerna pekar på att frågan om harmonisering av biljettsystem utreds men konstaterar att det fortfarande inte är någon större press på kollektivtrafikbolagen att hitta en lösning. I motionen anges därför att regeringen bör verka för en harmonisering av olika biljettsystem i kollektivtrafiken. Utskottet vill inledningsvis framhålla att syftet med reformen på kollektivtrafikmarknaden bl.a. har varit att skapa förutsättningar för att sätta resenärens behov i centrum. Reformen bidrar även till ökade möjligheter till samordning och på så sätt förbättringar för resenären. I den uppföljning som genomförts av trafikutskottets uppföljningsgrupp Kollektivtrafiklagen – en uppföljning har det dock framkommit en rad problem när det gäller kollektivtrafikens gemensamma funktioner som biljett- och betalsystem. Utskottet konstaterar bl.a. att resenärerna ofta har problem att kunna betala kontant, att göra spontanköp och att köpa utlandsbiljetter. Utskottet bedömer därför att problemen kring biljett- och betalsystem bör ses över. initierade en intern utredning i syfte att undersöka om det bör bli obligatoriskt för kollektivtrafikföretag att tillhandahålla data som gör det möjligt att bygga system för information om och bokning och biljettförsäljning av kollektivtrafikresor. Bakgrunden var att det ur ett resenärsperspektiv är viktigt vid kollektivtrafikresor att på ett enkelt sätt få en överskådlig bild av resealternativ, kunna jämföra tider och priser samt kunna boka och köpa biljetter för hela resan, även när den omfattar flera sträckor och/eller flera aktörers trafik. presenterade promemorian Res lätt med biljett (Ds 2015:11). I promemorian föreslås att lagen (2010:1065) om kollektivtrafik ändras så att kollektivtrafikföretag ska kunna lämna och tillgängliggöra information i andra format och på annat sätt än . Utredningen bedömer också att den information som ska lämnas bör utökas så att fler uppgifter om trafiken bör lämnas och att tillförlitligheten och kvaliteten ska vara åtminstone likvärdig med den kvalitet som kollektivtrafikföretagen har i sina egna system. En gemensam portal bedöms lämpligt för enkel åtkomst av den information som görs tillgänglig som öppna data. I en interpellationsdebatt (ip. 2015/16:58) framförde statsrådet att det har skett en utveckling med branschgemensamma initiativ och att det finns en etablerad oberoende försäljningskanal för kollektivtrafikresor via . Statsrådet angav att regeringen därför inte planerar för någon ytterligare åtgärd men kommer att följa frågan och utesluter inte ytterligare åtgärder om frågan om boknings- och betalsystem kvarstår som ett hinder för resenärers val av kollektivtrafikutövare. Utskottet vill gärna lyfta fram Samtrafikens biljett- och betalprojektet som handlar om samverkan kring standard och gränssnitt inom biljettsystemets olika delar. Ett trettiotal branschaktörer samverkar i projektet och dess sju prioriterade målbilder. Målsättningen är att skapa förutsättningar för att knyta samman aktörernas system och göra det enkelt för resenärerna att köpa biljetter. Biljett- och betalprojektet tar fram verktyg som branschen önskar använda. Fyra av de branschgemensamma målen är klara, bl.a. en nationell reseplanerare med köpfunktion som lanserades . Köpfunktionen finns tillgänglig på , där det nu är möjligt inte bara att planera resor utan också att köpa biljetter mellan 3 500 största orter. Möjligheten att betala med kort i anknytning till resan är också klar i form av en branschgemensam kravspecifikation för kortterminaler som är avsedda för busstrafik. Arbetet med att möjliggöra uppfyllande av de resterande målbilderna fortsätter , bl.a. genom att möjliggöra ett enklare resande för kunden genom en bättre samverkan mellan aktörer med en gemensam standard för säker identifiering av kunden/biljetten, och genom en nationell arkitektur för biljett- och betalsystem som möjliggör samverkan med andra tjänsteleverantörer. Utskottet konstaterar dock i sin uppföljning att kunskapen om Resrobot är begränsad och att marknadsföringen av systemet därför är en angelägen uppgift. Med hänsyn till pågående utvecklingsarbete anser inte utskottet att det finns anledning att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2015/16:250 (FP), 2015/16:756 (V) yrkande 5 och 2015/16:2340 (S) yrkande 2. Underlättande av kombinerade resor med cykel Utskottets förslag i korthet avstyrker motionsförslag om kombinerade resor med cykel inom kollektivtrafiken och hänvisar bl.a. till att den s.k. förslag är under beredning. Jämför reservation 15 (V). När det gäller frågor som rör kombinerade resor med cykel inom kollektivtrafiken finns en EU-reglering av betydelse för eventuell svensk reglering. I artikel 5 i EG-förordning 1371/2007 anges att järnvägsföretagen ska ge resenärerna möjlighet att, mot extra betalning, ta med cyklar på tåget. Detta gäller förutsatt att det inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten och att vagnarna tillåter det. Enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik är det den regionala kollektivtrafikmyndigheten som ansvarar för kollektivtrafiken i länet. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna tar fram trafikförsörjningsprogram som omfattar all kollektivtrafik i respektive län. Programmen har sin utgångspunkt i de transportpolitiska målen och beaktar även andra nationella, regionala och lokala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. I samband med upprättandet av planerna förs även en dialog med bl.a. operatörer, kollektivtrafikföretag och övriga intressenter. m.fl. (V) pekar i kommittémotion 2015/16:277 yrkande 4 på att ett miljöanpassat samhälle målmedvetet måste arbeta för att undanröja hinder för hållbara transporter. Motionärerna framhåller att för att öka möjligheterna att ta med cykeln inom kollektivtrafiken måste det bli möjligt att ställa detta krav på kommersiell trafik. I motionen yrkas därmed att bör få befogenhet att ställa krav på att tågoperatörer ska använda sig av tåg som kan medföra cykel där det är berättigat och där denna efterfrågan finns från resenärer. I partimotion 2015/16:756 av m.fl. (V) yrkande 10 framförs att det bör göras en ändring i kollektivtrafiklagen så att det blir möjligt att ställa krav på att resenärerna kan medta cykel i både upphandlad och kommersiell trafik. I motionen framförs att ett miljöanpassat samhälle måste arbeta målmedvetet för att undanröja hinder för hållbara transporter. I den s.k. uppdrag ingick att analysera regler inom olika områden i syfte att öka cyklingen och göra den säkrare (N 2010:08). Ett av de delområden som sågs över rörde möjligheterna att ta med cykel på tåg och buss. I utredningen föreslogs att regeringen ger i uppdrag att i samråd med Transportstyrelsen ta fram en idékatalog inom området. Enligt uppgift från är förslag fortfarande under beredning. Frågan om möjligheterna att kombinera cykeltrafik med kollektivtrafik har varit uppe till behandling i , (bet. 2015/16:TU7). Utskottet vill liksom tidigare i dessa sammanhang framhålla vikten av att cykeltrafik kan vara en del av hela resan och att detta först och främst förutsätter att det är tillåtet och möjligt att ta med cykeln på olika kollektiva färdmedel som tåg och buss. Utskottet vill peka på de målkonflikter som ökade krav på kollektivtrafiken kan leda till och att krav på både den allmännyttiga trafik som de regionala kollektivtrafikmyndigheterna organiserar kan bidra till ökade kostnader för kollektivtrafiken och därmed också en dyrare kollektivtrafik för resenärerna, vilket i sin tur kan inverka negativt på människors vilja att välja kollektivtrafik. Utskottet vill liksom tidigare peka på att det finns starka skäl att tro att det arbete som pågår med att öka och förbättra kollektivtrafiken också kommer att leda till en ökad investeringsvilja i de fordon som används av kollektivtrafikföretagen och är anpassade till olika resekategorier som bl.a. cykelresenärer. Utskottet är av den uppfattningen att det är en lämplig ordning att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som är mest lämpade att göra en avvägning av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet. Mot bakgrund av att förslag är under beredning och av vad utskottet i övrigt har framfört anser inte utskottet att det finns skäl för att ta något initiativ i frågan. Därmed avstyrks motionerna 2015/16:277 (V) yrkande 4 och 2015/16:756 (V) yrkande 10. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om kollektivtrafik på vatten. Utskottet framhåller att ett väl fungerande transportsystem på ett effektivt, säkert och miljömässigt hållbart sätt nyttjar alla trafikslag, både var för sig och i kombination. m.fl. (V) framför i partimotion 2015/16:756 yrkande 6 att bör få i uppdrag att utreda behovet av statliga åtgärder i infrastrukturplaneringen för att underlätta för en ökad andel persontrafik i kollektivtrafik på vattenvägar. Motionärerna pekar bl.a. på att det är mycket resurseffektivt att transportera gods och resenärer på vatten. Motionärerna framhåller att i finns över 500 öar som är bebodda året runt men som saknar fastlandsförbindelse och att kollektivtrafik på vatten därför är en förutsättning för levande skärgård och kustsamhällen. I motionen framhålls även att resor med kollektivtrafik på båt, inte minst de säsongsberoende, för resenären även kan innebära positiva upplevelser som andra kollektiva färdslag inte erbjuder. Motionärerna framhåller vidare att sjötransporter dock genom drift på fossila bränslen kan ge negativa miljöeffekter, varför stimulans för drivmedel med låg miljöbelastning för dessa transporter behövs. Transportstyrelsen har inom ramen för myndighetens marknadsövervakning kartlagt marknaden för kollektivtrafik på vatten i . Transportstyrelsen konstaterar att kollektivtrafik på vatten utgör enbart av den totala kollektivtrafiken i . Men styrelsen anger att trafiken går framåt totalt sett i landet – har den ökat . Största ökningen står för, där antalet avgångar ökat . Utskottet ser mycket positivt på att kollektivtrafik på vatten har ökat. Utskottet vill framhålla att ett väl fungerande transportsystem på ett effektivt, säkert och miljömässigt hållbart sätt nyttjar alla trafikslag, både vart för sig och i kombination. Utskottet välkomnade därför regeringens proposition Komplettering av kollektivtrafiklagen (prop. 2011/12:76) om att utvidga kollektivtrafiklagen och EU:s kollektivtrafiklag till att även omfatta kollektivtrafik till sjöss. Utskottet behandlade propositionen och framförde bl.a. att det är en rimlig utgångspunkt att sjötransporter ska behandlas på samma sätt som landtransporter. I likhet med vad som framförs i propositionen ansåg utskottet att förslaget skapar förutsättningar för att de behöriga myndigheterna bättre ska kunna tillgodose resenärernas behov av ett sammanhållet system för kollektivtrafik inom respektive län. Utskottet framförde vidare att regeringens proposition om att utvidga kollektivtrafiklagen till att omfatta även sjöfart främjar ett trafikslagsövergripande synsätt. Utskottet är fortfarande av den uppfattningen att kollektivtrafik till sjöss gynnar resenärerna. Utskottet har även välkomnat att regeringen presenterade en maritim strategi som syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima näringar och bidra till att skapa konkurrenskraftiga, innovativa och hållbara maritima näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Utskottet ser inte skäl att ta något initiativ med anledning av motion 2015/16:756 (V) yrkande 6 som därmed avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om prissättningen på . Utskottet hänvisar bl.a. till att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i och som har ansvaret för kollektivtrafiken över . Principerna för betalnings- och avgiftsansvaret för trafiken på regleras i två avtal mellan och . Enligt det första avtalet (prop. 1990/91:158, bet. 1990/91:TU31, rskr. 1990/91:379) ska samtliga kostnader för förbindelsen i dess helhet betalas med avgifter från väg- och järnvägstrafikanterna. Ansvarig förvaltare av är Öresundsbrokonsortiet som ägs till lika delar av den danska och den svenska staten. I ett särskilt konsortieavtal fastslås bl.a. att det är konsortiets styrelse som fastställer priser och prisstrategi. Enligt ett tilläggsprotokoll ska nivån på färjetaxorna på –Helsingör-leden utgöra utgångspunkt när vägtrafikantavgifterna på bron fastställs. Avsikten är att det ska råda pris- och konkurrensneutralitet mellan de båda förbindelserna över . Förändringar av bestämmelser i tilläggsavtalet måste godkännas av och . Enligt det andra avtalet mellan länderna (prop. 1999/2000:66, bet. 1999/2000:TU10, rskr. 1999/2000:237) ska och betala ett fast belopp till konsortiet för nyttjandet av järnvägsanläggningen på bron. De båda länderna gavs också befogenhet att inom sina respektive territorier ta ut avgifter från tågoperatörer som vill nyttja bron. I motion 2015/16:1157 av (M) framförs att möjligheten att låta tågtrafiken på prissättas på samma premisser som tågtrafiken i övrigt bör övervägas. Motionären pekar bl.a. på att är en viktig förutsättning för att länka samman såväl arbetssom bostadsmarknaden på båda sidor av . I motionen framhålls att en stor nackdel är att resan över bron inte ses som vilken sträcka som helst, och i jämförelse med övrig lokaltrafik är tågbiljetterna dyra. Frågan om prissättningen på har behandlats av utskottet vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2014/15:TU13. Utskottet underströk att enligt kollektivtrafiklagen är ansvaret för kollektivtrafiken i delegerat till kommuner och landsting, och uppgiften handhas av de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i respektive län. Persontrafiken med tåg över bygger på ett samarbete mellan och . Det innebär att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i och deras motsvarighet i som har ansvaret för kollektivtrafiken över , vilket även inkluderar möjlighet att påverka biljettpriset för transporten. Följaktligen berör alltså motionen en fråga som är föremål för beslut och överväganden lokalt och regionalt. Utskottet vill även peka på att principerna för betalnings- och avgiftsansvaret för trafiken på bron regleras i bilaterala regeringsavtal med , och det är styrelsen i Öresundsbrokonsortiet som ska lägga fast priser och prisstrategi.