bet · H301JuU20 · 2016-04-06 00:00:00 — Mot denna bakgrund och på grund av att beredningen av utredningens förslag inte bör föregripas bör något tillkännagivande inte göras med anledning av motion 2015/16:2061 (SD) yrkande 1. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ska arbeta mot flyktingspionage i . I motion 2015/16:1996 av (KD) yrkande 5 anförs att ska arbeta mot flyktingspionage i . Motionären pekar på att det är viktigt att på olika sätt markerar mot det oacceptabla i att hotar sina landsmän i exil och bedriver flyktingspionage på svensk mark. Straffbestämmelserna mot s.k. flyktingspionage finns i 19 kap. 10 b § som föreskriver att ”den som med uppsåt att gå främmande makt tillhanda, här i landet hemligen eller med användande av svikliga eller otillbörliga medel antingen bedriver verksamhet vars syfte är anskaffande av uppgifter om någon annans personliga förhållanden eller medverkar till sådan verksamhet mer än tillfälligt, döms för olovlig underrättelseverksamhet mot person till fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst ”. har informerat utskottet om att Säkerhetspolisen bedriver ett aktivt arbete för att motverka flyktingspionage. Av framgår bl.a. följande. Säkerhetspolisen motverkar andra länders underrättelseverksamhet i dels genom att följa kända underrättelseaktörer och underrättelsehot, dels genom att leta efter okända hot. Genom detta säkerhetsunderrättelsearbete ges stöd för bedömningar av hot och sårbarheter. Dessa bedömningar skapar sedan underlag för att vidta åtgärder. En hotreducerande åtgärd är att regeringen, efter en begäran från Säkerhetspolisen, utvisar en underrättelseofficer eller vägrar en officer stationering i . Exempel på sårbarhetsreduktion är Säkerhetspolisens föreläsningsverksamhet och samtal med personer i riskzonen. lyssnar drygt 1 000 personer som arbetar i skyddsvärda verksamheter till föredrag om underrättelsehotet. De kan därmed bli mindre mottagliga för till exempel värvningsförsök och kan agera med större försiktighet då de använder mobiltelefoner. Eventuella åtgärder som vidtas resulterar med andra ord i att skyddet för den skyddsvärda verksamheten förstärks. Säkerhetspolisen arbetar på samma sätt med att förebygga, avslöja och lagföra olovlig underrättelseverksamhet riktad mot exilgrupper, oppositionella och andra flyktingar eller skyddsbehövande i , så kallat flyktingspionage. Utskottet delar motionärens uppfattning att ska arbeta mot flyktingspionage och konstaterar också att så sker. Motion 2015/16:1996 (KD) yrkande 5 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att inrätta någon form av gendarmeriorganisation i . Jämför reservation 18 (SD). I motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) yrkande 9 efterfrågas att ett gendarmeri med tyngre vapen och offensivare taktik än den reguljära polisen bör sättas upp med regional placering i , och . Försvarsmakten har länge på olika sätt gett stöd till samhället i övrigt. Även om det allt övervägande antalet stödinsatser har gällt räddningstjänst har Försvarsmakten också lämnat andra former av stöd, t.ex. till polisen. Generella bestämmelser om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet finns i förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet (stödförordningen). Förordningen gäller dock inte för sådant stöd från Försvarsmakten till civil verksamhet som regleras särskilt i lag eller förordning. Inom ramen för stödförordningen får Försvarsmakten lämna stöd till polisen, , , andra statliga myndigheter samt kommuner och landsting. I har det länge betraktats som en allmän grundsats för militär medverkan vid polisiär verksamhet att väpnade trupper inte får sättas in mot den egna befolkningen eller andra civila. Denna grundsats framgår av 7 § stödförordningen. Enligt den bestämmelsen får Försvarsmaktens personal inte användas i situationer där det finns risk för att den kan komma att bruka tvång eller våld mot enskilda när stöd lämnas enligt förordningen. Efter terroristattackerna i inleddes ett utredningsarbete om myndigheternas och de övriga offentliga organens beredskap när det gäller omfattande terroristattentat och andra liknande extraordinära händelser i . Det utreddes även om polisen skulle få utökade möjligheter att begära stöd från Försvarsmakten när det gäller att förhindra och ingripa mot terroristattacker och andra sådana omfattande angrepp på samhället. Utredningsarbetet resulterade i lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning. Enligt denna lag finns det en möjlighet för polisen att begära stöd från Försvarsmakten även med uppgifter som kan innebära användning av våld och tvång mot enskilda. En sådan begäran om stöd ska beslutas av eller Säkerhetspolisen. Stödet ska gälla att förhindra eller på annat sätt ingripa mot en handling som kan utgöra brott enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. I förarbetena till lagen (prop. 2005/06:111 s. 19 f.) anför regeringen att det finns former av terroristattentat som polisen inte kan hantera på egen hand främst vid händelser som utspelar sig i luftrummet eller till sjöss. Ett annat exempel på när polisens resurser inte räcker till kan enligt propositionen vara om flera terroristattentat inträffar på olika håll i landet. Regeringen framhåller i propositionen att det inte kan komma i fråga att Försvarsmakten lämnar stöd till polisen som kan innebära användning av våld eller tvång i samband med sådan brottslighet som polisen återkommande har att hantera, t.ex. ordningsstörningar vid demonstrationer, gängbrottslighet eller fotbollshuliganism (s. 29). Vidare finns i skyddslagen (2010:305) bestämmelser om vissa åtgärder till förstärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt mot sabotage, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, spioneri samt röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret, och grovt rån (1 §). Av 9 § framgår att polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal får anlitas för bevakning av ett skyddsobjekt. Utskottet behandlade ett motionsyrkande om att inrätta en gendarmeriorganisation vid behandlingen av motioner om polisfrågor från den allmänna motionstiden (bet. 2011/12:JuU15 s. 42–43). Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning till att den nuvarande ordningen är väl avvägd. Utskottet vidhåller att den nuvarande ordningen för Försvarsmaktens stöd till polisen är väl avvägd. Utskottet avstyrker därför motion 2015/16:3218 (SD) yrkande 9. Kostnader och säkerhet vid idrottsevenemang Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden om kostnader och säkerhet vid idrottsevenemang. I motionerna föreslås bl.a. att ett centralt register ska upprättas för personer med tillträdesförbud och att idrottsklubbarna själva ska stå för kostnaden för polisbevakning. I motion 2015/16:2021 av (SD) yrkande 1 begärs att det ska upprättas ett centralt register för personer med tillträdesförbud. I yrkande 3 föreslås att polisen ska ges större möjligheter och resurser för att lagföra personer som före, under eller efter matcher utför olagliga handlingar. I motion 2015/16:2597 av (M) efterfrågas fler förebyggande åtgärder för att minska våldet i samband med fotbollsmatcher. Motionären föreslår bl.a. att tiden för tillträdesförbud ska förlängas och att maskeringsförbud ska införas. I motion 2015/16:1483 av (M) anförs att idrottsklubbarna själva ska stå för polisbevakningen vid fotbollsmatcher. I motion 2015/16:3235 av samma motionär efterfrågas ett maskeringsförbud på fotbollsmatcher. Av 2 § lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang framgår att med hjälp av automatiserad behandling får föra ett register med uppgifter om personer som har fått tillträdesförbud enligt lagen (2005:321) om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. Av 7 § framgår att en idrottsorganisation får behandla personuppgifter från tillträdesförbudsregistret om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka överträdelser av ett tillträdesförbud vid ett idrottsarrangemang som organisationen anordnar. Av 3 § lagen (2005:321) om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang följer att tillträdesförbud ska gälla för , högst . togs skyldigheten för anordnare av allmänna sammankomster att ersätta kostnader för att hålla ordning vid tillställningen bort (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:FiU1, rskr. 2013/14:569). Av propositionsförteckning från framgår att regeringen avser att lämna en proposition om maskeringsförbud vid idrottsevenemang . har en nationell samordnare haft i uppdrag att främja en positiv supporterkultur, motverka idrottsrelaterad brottslighet och stödja genomförandet av de åtgärder som följer av den nationella strategi som , Svensk Elitfotboll, Svenska hockeyligan, , och polisen undertecknade . Samordnaren lämnade sin slutrapport . I rapporten lämnas bl.a. i ett par punkter förslag till vad som kan göras inom idrottsrörelsen för att förändra normer präglade av destruktiv maskulinitet inom supporterkulturen. Rapporten bereds inom . Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utvärdera effekterna av avskaffandet av ersättningsskyldigheten för polisens kostnader för att hålla ordning vid offentliga tillställningar och allmänna sammankomster. Statskontoret redovisade sitt uppdrag i rapporten Den ifrågasatta avgiften – Om arrangörers skyldighet att ersätta polisens bevakningskostnader (2015:27). Rapporten bereds inom . Utskottet konstaterar att har rätt att föra ett register över personer med tillträdesförbud. Ur detta register kan som redovisats ovan personuppgifter lämnas till idrottsorganisationer som får behandla dessa om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka överträdelser av ett tillträdesförbud vid ett idrottsarrangemang som organisationen anordnar. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom skapandet av ett centralt register i den meningen att det ska vara fråga om ett register till vilket idrottsföreningar har direktåtkomst. Motion 2015/16:2021 (SD) yrkande 1 avstyrks därför. I yrkande 3 i motionen efterfrågar motionären större möjligheter och resurser för att lagföra personer som före, under eller efter matcher utför olagliga handlingar. Utskottet anser att det är ansvar att, inom gällande ekonomiska och rättsliga ramar, lägga upp hur arbetet i samband med bevakningen av ett idrottsevenemang ska gå till. Att vidta förebyggande åtgärder för att minska våldet i samband med fotbollsmatcher är värdefullt. Något tillkännagivande om detta till regeringen är dock inte nödvändigt. Motion 2015/16:2597 (M) avstyrks därför. Statskontoret har i uppdrag att utvärdera effekterna av avskaffandet av ersättningsskyldigheten för polisens kostnader för att hålla ordning vid offentliga tillställningar och allmänna sammankomster. Mot denna bakgrund och eftersom beredningen av rapporten inte bör föregripas bör motion 2015/16:1483 (M) avslås. Mot bakgrund av att regeringen har aviserat att man tänker lämna en proposition till om maskeringsförbud vid idrottsevenemang får motion 2015/16:3235 (M) anses i huvudsak tillgodosedd, varför den bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att passinnehavare bör få en påminnelse när passets giltighetstid närmar sig sitt slut. I motion 2015/16:811 av (S) anförs att det bör övervägas om inte innehavare av pass bör få en påminnelse när passets giltighetstid närmar sig sitt slut, på motsvarande sätt som gäller för körkortsinnehavare. Av 3 § passlagen (19878:302) framgår att ett vanligt pass utfärdas med en giltighetstid av om annat inte följer av passlagen eller av föreskrifter som för särskilt angivna fall meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Utskottet har i betänkande 2015/16:JuU25 Åtgärder mot missbruk av svenska pass (prop. 2015/16:81) föreslagit bl.a. att giltighetstiden för vanliga pass till barn ska sänkas från nuvarande till . Utskottet har en viss förståelse för motionärens förslag men anser inte att det bör leda till något initiativ från sida. Motion 2015/16:811 (S) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om datalagring och integritet. I motion 2015/16:928 av (C) föreslås att svensk lagstiftning utifrån datalagringsdirektivet upphävs. Motionären är kritisk till att svenska telefon- och bredbandsleverantörer, trots att datalagringsdirektivet är ogiltigförklarat av , fortfarande har en skyldighet att lagra och lämna ut trafik-, lokaliserings- och abonnemangsuppgifter till statliga myndigheter. I motion 2015/16:914 av (M) begärs ett tillkännagivande om att den personliga integriteteten bör stärkas inom EU och att ska vara drivande i arbetet. Motionären pekar på att EU har fattat ett antal beslut som på olika sätt har lett till begränsningar i den personliga integriteten. Motionären anför vidare att det självklart är viktigt att förfoga över effektiva verktyg för att kunna komma åt kriminalitet och stävja terrorism. Men att för den skull masslagra trafikdata om allt och alla är en kraftig inskränkning i den personliga integriteten. och rådets direktiv /24/EG av om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv /58/EG (datalagringsdirektivet) genomfördes i svensk rätt genom lag- och förordningsändringar som trädde i kraft (prop. 2010/11:46, bet. 2010/11JuU14, rskr. 2010/11:189, bet. 2011/12:JuU28, rskr. 2011/12:165 och 166). meddelade dom i de förenade målen C- 293/12 och C-594/12, Digital Rights m.fl., om giltigheten av datalagringsdirektivet med anledning av begäran av förhandsavgöranden från nationella domstolar i respektive . förklarade i domen datalagringsdirektivet ogiltigt. gav chefen för en utredare i uppdrag att biträda departementet med att, i ljuset av dom, bl.a. grundligt analysera reglerna om lagring av uppgifter enligt 6 kap. 16 a–f §§ lagen om elektronisk kommunikation (LEK), samt övriga bestämmelser om tillgång till och behandling av sådana uppgifter, och deras förhållande till unionsrätten. Analysen redovisades i departementspromemoria 2014:23. Regeringen gav därefter en särskild utredare i uppdrag att utvärdera lagen om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen). Utredaren skulle också föreslå de förändringar som bedöms lämpliga för att stärka skyddet för den personliga integriteten vid tillämpningen av bestämmelserna om elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen (dir. 2014:101). Uppdraget redovisades i betänkandet Datalagring och integritet (SOU 2015:31). Betänkandet har remitterats och bereds nu i . Inrikesminister anförde i en interpellationsdebatt (ip. 2014/15:201, prot. 2014/15:51) om trafikdatalagring bl.a. följande. De svenska reglerna om leverantörers skyldighet att lagra och lämna ut trafik-, lokaliserings- och abonnemangsuppgifter till brottsbekämpande myndigheter gäller oförändrat. En utredare har i en departementspromemoria som överlämnades (Ds 2014:23) kommit fram till att de svenska reglerna om datalagring ryms inom de ramar som ställs upp av unions- och Europarättens allmänna principer och kravet på respekt för grundläggande rättigheter. Utredaren konstaterade att unionsrätten och Europarätten endast anger en miniminivå för integritetsskydd och att bör sträva efter att uppfylla sådana krav med marginal. Utredaren bedömde därför att det fanns skäl att närmare överväga några förändringar för att ytterligare stärka skyddet för den personliga integriteteten, bland annat vad gäller reglerna om en oberoende kontroll av inhämtning av uppgifter i underrättelseskedet. Utredaren analyserar vilka förändringar som bör göras i reglerna om lagring och utlämnande av uppgifter om elektronisk kommunikation för att stärka skyddet för den personliga integriteten (dir. 2014:101). I detta sammanhang övervägs också förutsättningarna för utlämnande av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet, den så kallade inhämtningslagen. Uppdraget ska redovisas . Några tilläggsdirektiv är inte planerade. har informerat om att i EU-arbetet är drivande för att säkerställa att skyddsintresset får tillräckligt genomslag i alla sammanhang. Detta arbete har drivit bl.a. i förhandlingarna om den nya dataskyddsförordning som ska ersätta det nuvarande dataskyddsdirektivet. Utskottet kan inte ställa sig bakom kravet i motion 2015/16:928 (C) att all lagstiftning som skett utifrån det s.k. datalagringsdirektivet ska avskaffas. Utskottet konstaterar att får sägas vara drivande i arbetet med att stärka den personliga integriteten inom EU. Någon tillkännagivande med anledning av motion 2015/16:914 (M) är därför inte nödvändigt. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om kortare handläggningstider i vapenlicensärenden och tillkännager detta för regeringen. Vidare ställer sig bakom det som utskottet anför om enhetlig tillämpning vid licensprövning i vapenärenden m.m. och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motioner om olika vapenfrågor. I motionerna föreslås bl.a. skärpta straff för vapenbrott och en översyn av vapenlagstiftningen. Jämför reservationerna 19 (L), 20 (L), 21 (M, C, L, KD), 22 (M, C, L, KD), 23 (M, C, L, KD), 24 (V), 25 (M, C, KD), 26 (M, C, KD) 27 (SD) och 28 (SD) samt särskilt yttrande 1 (SD). Skärpta straff för vapenbrott m.m. I motion 2015/16:1989 av (KD) föreslås en skärpt syn på olaga vapeninnehav som begås av tidigare dömda och en utvidgning av rubriceringen synnerligen grovt vapenbrott. Enligt motionären ska det i lagrummet, utöver vad som gäller, anges att det ska beaktas om gärningsmannen tidigare dömts till villkorlig dom, skyddstillsyn eller fängelse för ett stort antal brott enligt m.fl. lagar. I motion 2015/16:2785 av m.fl. (FP) yrkande 1 efterfrågas en bestämmelse om synnerligen grovt smugglingsbrott. Motionärerna anför att en ny bestämmelse om synnerligen grovt smugglingsbrott ger rättsväsendet möjligheter att besluta om hemliga tvångsmedel, vilket förbättrar förutsättningarna att upptäcka och beivra organiserad och storskalig smuggling av exempelvis vapen. I yrkande 2 efterfrågas en kriminalisering av förberedelse till såväl grovt vapenbrott som vapenbrott av normalgraden. I motion 2015/16:2650 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 1 anförs att den straffrättsliga påföljden bör ses över vad gäller innehav av olicensierade konverterade gasvapen. I yrkande 2 efterfrågas en harmoniserad lagstiftning inom EU vad gäller deaktiverade vapen. I yrkande 5 i motionen efterfrågas en kriminalisering av försök, förberedelse och stämpling till grovt och synnerligen grovt vapenbrott som ett led i kampen mot den organiserade brottsligheten. I motion 2015/16:2650 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3 framförs att och polisen bör ges ett nytt vapenuppdrag. Motionärerna pekar på att en förutsättning för att bekämpa vapensmuggling är att säkerställa att myndigheterna både nationellt och internationellt samarbetar och delar information. Det internationella arbetet har också stärkts, framför allt genom att skjutvapen är ett prioriterat brottsområde inom EU. Polisen och behöver även fortsättningsvis arbeta nära varandra, och därför bör ett nytt gemensamt vapenuppdrag ges till dessa myndigheter. I motionerna 2015/16:2308 av m.fl. (M) yrkande 1, 2015/16:2415 av (C) yrkande 1 och 2015/16:2880 av (KD) yrkande 1 efterfrågas kortare handläggningstider vid licensprövning av jaktvapen och vapen för prickskytteändamål. I yrkande 2 i motionerna efterfrågas en enhetlig tillämpning i hela landet av regelverket vid licensprövning av jaktvapen. Vidare efterfrågas i yrkande 3 i motionerna en enhetlig tillämpning i hela landet av regelverket vid licensprövning av vapen för prickskytteändamål. I motion 2015/16:2667 av (M) yrkande 1 anförs att handläggningstiden för vapenlicensärenden bör kortas. I yrkande 2 i motionen anförs att det administrativa arbetet vid hanteringen av vapenlicenser bör ses över. Även i motion 2015/16:2074 av m.fl. (SD) yrkande 2 efterfrågas en kortare handläggningstid. I motion 2015/16:851 av m.fl. (S) påtalas vikten av att minska de långa handläggningstiderna för vapenlicens för jaktvapen. I motion 2015/16:986 av m.fl. (M) yrkande 4 anförs att en maxtid om en månads handläggningstid ska införas vid ansökningar om vapenlicens under förutsättning att handlingarna är korrekt ifyllda. I yrkande 5 i samma motion efterfrågas ett digitalt ansökningsförfarande vid ansökningar om vapenlicens. Ett digitalt ansökningsförfarande efterfrågas även i motionerna 2015/16:2308 av m.fl. (M) yrkande 4, 2015/16:2415 av (C) yrkande 4 och 2015/16:2880 av (KD) yrkande 4. Översyn av den samlade vapenlagstiftningen I motionerna 2015/16:2308 av m.fl. (M) yrkande 5, 2015/16:2415 av (C) yrkande 5 och 2015/16:2880 av (KD) yrkande 5 efterfrågas en översyn av det samlade regelverket för tillståndsgivning och innehav av legala vapen. Motionärerna anför att det finns ett antal särregler för enskilda delar, som exempelvis ljuddämpare och instickspipor. Enligt motionärerna är det att ta ett samlat grepp om de olika särreglerna och att även se över legaldefinitionerna i lagstiftningen för att få till stånd ett regelverk som är mer anpassat i tiden. I motion 2015/16:986 av m.fl. (M) yrkande 1 efterfrågas en översyn och modernisering av vapenlagstiftningen. Enligt motionärerna bör i synnerhet ett antal punkter förändras för att effektivisera arbetet, minska arbetsbördan för myndigheten och förbättra för jägare, jakt- och skytteorganisationer, vapenhandlare m.fl. I motionerna 2015/16:2308 av m.fl. (M) yrkande 6, 2015/16:2415 av (C) yrkande 6 och 2015/16:2880 av (KD) yrkande 6 efterfrågas en översyn av det samlade regelverket för tillståndsgivning för vapenförvaring. Motionärerna pekar på att många jägare regelmässigt jagar på andra orter än där de är bosatta. Att vapnet förvaras på ett säkert sätt där jakten bedrivs, i stället för att transporteras över långa avstånd är en fördel. Det finns anledning att se över regelverket så att fler i denna situation kan få detta tillstånd. Införande av vapen i I motionerna 2015/16:2308 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8, 2015/16:2415 av (C) yrkandena 7 och 8 samt 2015/16:2880 av (KD) yrkandena 7 och 8 efterfrågas åtgärder för att underlätta för personer som vill komma till på jakt eller tävlingsskytte. Motionärerna anser att bör erkänna EU:s vapenpass och EU:s samtliga medlemsstater därför bör omfattas av samma undantag från kravet på införseltillstånd som de nordiska länderna. Även i motion 2015/16:986 av m.fl. (M) yrkande 18 framförs att möjligheterna att införa ett slags vapenpass som finns i övriga för att underlätta jakt inom EU och i andra länder bör undersökas. I motion 2015/16:2896 av (M) yrkande 1 anförs att kravet på att förnya vapenlicensen bör ses över. I yrkande 3 i motionen anförs att man bör göra det lättare för skyttar att skaffa fler vapen när intresset växer och behoven ökar. Detta bör åstadkommas genom att bestämmelsen om att vapenlicensen måste förnyas ses över så att den som gör ett uppehåll i sitt inte måste sälja sina vapen för att han eller hon inte är tillräckligt aktiv. I motion 2015/16:986 av m.fl. (M) yrkande 9 anförs att kravet på att söka ny samlarlicens bör tas bort. I motion 2015/16:1629 av (SD) efterfrågas lättnader i möjligheterna för andra än målskyttar att få licens för enhandsvapen. I motion 2015/16:2074 av (SD) m.fl. yrkande 5 anförs att det bör vara ett lagstadgat krav att skytteföreningar i kombination med någon form av skjutprov kräver utdrag ur belastningsregistret för att förhindra att vapen kommer i orätta händer. Straff för vapenbrott m.m. I 9 kap. 1 § vapenlagen (1996:67) anges följande.