bet · H301FiU20 · 2016-06-17 00:00:00 — Även statsskulden väntas minska till av BNP, vilket motsvarar en minskning från till . Statsskulden minskar som en följd av statens växande budgetöverskott (se tabell 2.2). Statens budgetsaldo, som visar statens lånebehov, förstärks till . Tabell 2.2 Statens budgetsaldo 2015–2020 Miljarder kronor, utfall och prognos för åren 2016–2020 Källa: ekonomiska vårproposition. Statens finansiella sparande skiljer sig från budgetsaldot eftersom det bl.a. anges i periodiserade termer till skillnad från budgetsaldot som redovisas kassamässigt. Som en följd av företagens ovanligt höga inbetalningar av preliminärskatt 2015 väntas de kassamässiga skatterna bli betydligt högre än de periodiserade , vilket också i huvudsak förklarar skillnaden mellan budgetsaldot och det finansiella sparandet 2017. –2020 väntas det finansiella sparandet överstiga budgetsaldot med 6–som en följd av periodiseringar och finansiella transaktioner. Uppföljning av målet för det finansiella sparandet Regeringens bedömning är att det finansiella sparandet tydligt avviker från den målsatta nivån om av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Enligt regeringen visar samtliga indikatorer som används för att bedöma måluppfyllelsen på en avvikelse från den målsatta nivån (se tabell 2.3). I tabellen redovisas utfallsdata för det genomsnittliga finansiella sparandet och de indikatorer som används för att bedöma budgetutrymmet i förhållande till målet för det finansiella sparandet i ett framåtblickande perspektiv. Måluppfyllelsen analyseras i första hand i ett framåtblickande perspektiv eftersom målet utgör ett riktmärke för utformningen av finanspolitiken. En bakåtblickande analys görs också för att se om det har funnits systematiska fel i finanspolitiken. Tabell 2.3 Finansiellt sparande i offentlig sektor och indikatorer för avstämning mot målet för det finansiella sparandet Procent av BNP och potentiell BNP –0,4 –0,7 –0,4 –0,9 –0,7 –0,3 –0,2 –0,7 –0,5 Källa: ekonomiska vårproposition. Det bakåtblickande tioårssnittet som uppgick till av BNP 2015 visar att det finansiella sparandet var lägre än av BNP –2015. Detta förklaras delvis av den utdragna lågkonjunkturen men också av tidigare ofinansierade åtgärder. Sjuårsindikatorn visar på att det offentliga sparandet låg av BNP under målnivån 2015, men att det förbättras med av BNP till 2017. Det strukturella sparandet bedöms ha understigit målet med av potentiell BNP 2015. väntas sparandet komma att försvagas, för att åren därefter förstärkas. Försvagningen beskrivs av regeringen framför allt som en följd av ökade utgifter för bl.a. migration, ålderspensioner, sjukpenning och assistansersättning. Regeringen framhåller att finanspolitiken ska bedrivas ansvarsfullt så att sparandet återförs till den målsatta nivån i en välavvägd takt. Enligt regeringen medger den förhållandevis låga offentliga skuldsättningen och den positiva nettoförmögenheten att sparandet kan stärkas i en takt som värnar samhällsekonomisk balans utan att hållbarheten eller förtroendet för de offentliga finanserna äventyras. Utvecklingen framöver bedöms till stor del komma att styras av utvecklingen av migrationen. Prognosen över utvecklingen utgår från mellanscenario som innebär färre asylsökande 2016–2019 än 2015. Utgifterna kopplade till migration bedöms bero på en exceptionell händelseutveckling och vara av tillfällig karaktär. Mot den bakgrunden gör regeringen bedömningen att det inte är lämpligt att genomföra aktiva beslut om budgetförstärkningar för att nå målet för det finansiella sparandet . Regeringens bedömning är att den målsatta nivån om att det finansiella sparandet ska uppgå till av BNP kommer att nås först efter 2020. För att hantera osäkerheten när det gäller utgifter kopplade till antalet asylsökande och för att säkra tillräckliga marginaler under utgiftstaket har regeringen vidtagit åtgärder för att minska de planerade utgifterna på en rad områden med sammanlagt . Regeringen har begränsat utgifterna bl.a. genom att tidigarelägga betalningar till 2015 (11,) och genom att medel (8,) på vissa områden tills vidare inte gjorts tillgängliga för ansvariga myndigheter. Som en följd av dessa åtgärder beräknas budgeteringsmarginalen under utgiftstaket bli , vilket motsvarar av de takbegränsade utgifterna. Regeringen bedömer att detta är tillräckligt för att hantera den osäkerhet som finns i utgiftsutvecklingen. beräknas budgeteringsmarginalen till , vilket motsvarar av de takbegränsade utgifterna, dvs. mindre än riktlinjen för budgeteringsmarginalens minsta storlek. Regeringen avser att noga följa utgiftsutvecklingen och vid behov vidta nödvändiga åtgärder för att utgiftstaket inte ska överskridas 2017. beräknas budgeteringsmarginalen till , vilket motsvarar av de takbegränsade utgifterna, dvs. i linje med riktlinjen för budgeteringsmarginalens minsta storlek. Utgiftstakets nivå bör enligt regeringen uppgå till . Det är samma bedömning som gjordes ekonomiska vårproposition och i budgetpropositionen . Jämfört med 2018 innebär det en ökning av utgiftstakets nivå med eller . Regeringens första bedömning av utgiftstakets nivå är att det bör uppgå till , vilket motsvarar en ökning med eller jämfört med (se tabell 2.4). Som en följd av de föreslagna nivåerna ökar budgeteringsmarginalens storlek relativt snabbt dessa år och uppgår till 2019 och 2020. Det är ett större utrymme än den säkerhetsmarginal regeringen som minst vill upprätthålla till utgiftstaket. Regeringens bedömning är att en budgeteringsmarginal som endast motsvarar säkerhetsmarginalen skulle kunna begränsa möjligheterna att genomföra prioriterade reformer på utgiftssidan . Tabell 2.4 Utgiftstak 2015–2020 Miljarder kronor om inte annat anges Utgiftstak som beslutats av Regeringens bedömning av utgiftstak Budgeteringsmarginal, % av tak-begränsade utgifter Budgeteringsmarginal, % av BNP Källa: ekonomiska vårproposition. Bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet Regeringen bedömer att finanspolitiken är långsiktigt hållbar givet ett oförändrat beteende och att inga ofinansierade reformer, förutom de som redan är beslutade eller aviserade, genomförs. Hållbarheten bedöms också vara något bättre än tidigare års bedömning, vilket bl.a. förklaras av ett bättre utgångsläge för beräkningen. Finanspolitiken bedöms emellertid stå inför flera långsiktiga utmaningar som skulle kunna utgöra en risk för dess långsiktiga hållbarhet. Bland annat nämns att utgifterna kan komma att öka, inte bara till följd av en åldrad befolkning utan även av en ökad efterfrågan på välfärdstjänster. Dessutom väntas andelen personer i förvärvsaktiv ålder minska, som i stor utsträckning betalar de skatter som finansierar de offentliga utgifterna. framhålls att invandringen utgör ett potentiellt tillskott till arbetskraften som kan minska en åldrande befolkningspress på de offentliga finanserna. Regeringen redogör även för () och Europeiska kommissionens bedömningar av den svenska finanspolitikens hållbarhet. Enligt KI:s bedömning är hållbarheten svag på lång sikt, medan kommissionens bedömning är att risken för en ohållbar utveckling är låg på medellång sikt, , men medelhög på lång sikt. Skillnaderna i bedömningen förklaras främst av olika offentligfinansiella utgångslägen när bedömningarna gjorts. Europeiska kommissionen gör också en annan bedömning än regeringen när det gäller framtida utgifter för den offentliga konsumtionen. Regeringens redovisning av budgeteffekter I propositionen framhålls att finansutskottet uttryckt önskemål om förändringar av regeringens redovisning av budgeteffekter. Det som efterfrågats är en fördelning av budgeteffekter per sektor, att det ska framgå vilken inkomsttitel som berörs av inkomstförslagen samt en tydligare redovisning av budgeteffekterna av att avvisa ett förslag. Regeringens bedömning är att en större detaljeringsgrad än den som tillämpas , i form av en samlad offentligfinansiell effekt, inte med säkerhet skulle medföra att redovisningen av budgeteffekter blir mer rättvisande. framhåller regeringen att det är viktigt att redovisningen av budgeteffekter på ett tydligt och transparent sätt tillgodoser behov av information för behandling av regeringens förslag. Beteendeeffekter av regeringens politik Regeringen angav i den förra vårpropositionen () att man har för avsikt att ekonomiska vårproposition redovisa principiella utgångspunkter för hur eventuella beteendeeffekter ska beaktas i de makroekonomiska prognoserna med anledning av tidigare synpunkter från och om ökad transparens i redovisningen. Regeringen redovisar sin syn på att mäta beteendeeffekter i kapitlet om budgetpolitiska mål i vårpropositionen (prop. 2015/16:100 s. 102). Regeringen anför att det råder stor osäkerhet om hur reformer påverkar beteendet hos hushållen och företagen och således hur de påverkar en rad centrala ekonomiska nyckeltal. Regeringen menar vidare att det finns mer eller mindre utvecklade metoder och modeller för att mäta beteendet eller de dynamiska effekterna. Det finns en risk att politiken riktar in sig på reformer som har välutvecklade metoder för att mäta dynamiska effekter på bekostnad av andra typer av reformer som kan vara att föredra ur ett samhällsekonomiskt perspektiv trots avsaknad av utarbetade metoder för att mäta just sådana effekter. Regeringen menar vidare att det inte är ändamålsenligt att redovisa siffersatta effekter av enskilda reformer utan att man föredrar att beskriva reformerna i kvalitativa ordalag. Regeringen framhåller att de dynamiska effekterna av den förda politiken bäst redovisas som en samlad bedömning av reformers effekter på den makroekonomiska utvecklingen som i sin tur resulterar i en prognos för det finansiella sparandet. Regeringens inriktning av den ekonomiska politiken Totalt 163 000 människor sökte asyl i . Av dessa var drygt 35 000 ensamkommande barn. har burit ett lika stort ansvar för människor på flykt. Enligt regeringen ska ta sitt solidariska ansvar för den svåra flyktingsituationen, men och en handfull andra länder kan inte stå för hela EU:s asylmottagande. Arbetet med att EU:s medlemsstater ska ta sitt ansvar i den humanitära katastrofen går vidare. I propositionen slår regeringen fast att det stora antalet asylsökande innebär en historisk utmaning för det svenska mottagningssystemet och för samhället i stort. Förutom att verksamhet är mycket ansträngd innebär det också ett ökat behov av skola och andra välfärdstjänster. För att stärka välfärden anser regeringen att det är angeläget att kommunerna får bättre långsiktiga ekonomiska och planeringsmässiga förutsättningar. Mot bakgrund av att antalet människor som sökte asyl var högre än vad mottagningskapaciteten klarade av föreslogs olika förändringar av migrationspolitiken. Tillfälliga gräns- och id-kontroller har enligt regeringen haft effekt. Eftersom ska ha ett väl fungerande mottagande som möjliggör för nyanlända att etablera sig i samhället krävs en ordnad och reglerad invandring och att asylrätten värnas, bl.a. genom ett ökat krav på arbetet med återvändande och avvisningar. Med fler asylsökande följer fler avslag i asylärenden. Kraven ökar därmed på arbetet med återvändande och avvisningar. För ett hållbart mottagande krävs en rad åtgärder. Ett väl fungerande mottagande förutsätter att alla kommuner i bidrar och att ansvaret mellan dem delas på ett rättvist sätt. Regeringen följer noga arbete med boendeförsörjning för asylsökande för att säkerställa att myndigheten har rätt förutsättningar för att genomföra sitt uppdrag. Den tid det tar att få sin asylansökan prövad ska bli kortare. Den stora ökningen av antalet ensamkommande barn 2015 innebär en stor utmaning för kommunerna. Regeringen avser att återkomma med förslag som innebär att ersättningen för mottagande av ensamkommande barn och unga i större utsträckning än ska utgöras av schablonersättningar. Arbete är nyckeln till nyanländas etablering i . Etableringstiden för nyanlända är dock alltför lång, och många har jobb under sin kompetensnivå. Regeringen anser att det finns ett stort behov av åtgärder för att ta till vara nyanländas potential och påskynda etableringen på arbetsmarknaden. I Vårändringsbudgeten föreslår regeringen att Arbetsförmedlingen får ökade medel för att kunna erbjuda kompetenskartläggning för asylsökanden. För att förbättra möjligheterna för ungdomar avser regeringen att möjliggöra studier i svenska för invandrare (sfi) som en insats i jobbgarantin för unga. Regeringen kommer också att presentera fler snabbspår in på arbetsmarknaden för nyanlända som har utbildning eller yrkeserfarenhet som efterfrågas. Eftersom bättre förutsättningar att kombinera jobb och utbildning kan bidra till att nyanlända kommer i arbete snabbare avser regeringen att besluta om att traineejobben ska vara tillgängliga för nyanlända och att utvidga stödet för yrkesintroduktionsanställningar till nyanlända. För att förebygga arbetslöshet för nyanlända med endast förgymnasial utbildning undersöker regeringen möjligheterna att anpassa yrkesutbildningar för vuxna till nyanlända med kort tidigare utbildning. Regeringens mål om att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning gäller även unga nyanlända. Regeringen anser vidare att det finns ett behov av att förbättra etableringsuppdraget för att fler ska komma i arbete. Regeringens mål om lägst arbetslöshet i EU 2020 styr den ekonomiska politiken. Målet ska nås genom att antalet kvinnor och män som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ökar. Målet är ambitiöst och ställer höga krav på politiken. som utvecklingen är positiv är arbetslösheten fortfarande hög, och den positiva utvecklingen kommer ännu inte alla till del. För att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten krävs åtgärder inom flera politikområden. Regeringen har en bred jobbagenda som består av tre delar: investeringar i utbildning och en aktiv arbetsmarknadspolitik, investeringar i bostäder och infrastruktur samt en aktiv näringspolitik för fler och växande företag. Satsningar på välfärden är också en central del i regeringens jobbpolitik eftersom välfärdstjänsterna gör det möjligt för fler, inte minst kvinnor, att arbeta mer. Regeringen framhåller att man står upp för den svenska modellen på arbetsmarknaden och avvisar idén om att staten ska lagstifta om lägre löner. Investeringar i utbildning och en aktiv arbetsmarknadspolitik För att kvinnor och män ska kunna ta de jobb som växer fram krävs det enligt regeringen fortsatta satsningar på utbildning, kompetens och färdigheter som svarar mot arbetsmarknadens behov. Matchningen på arbetsmarknaden behöver förbättras, och därför har regeringen inlett ett nytt kunskapslyft som fullt ut omfattar över 50 000 utbildningsplatser. Som en del av satsningen avser regeringen att införa en rätt till behörighetsgivande komvuxstudier . Regeringen kommer också att analysera hur rekryteringsbehoven inom bristyrken kan tillgodoses. Regeringen framhåller att det behövs en aktiv arbetsmarknadspolitik för att minska arbetslösheten, t.ex. genom arbetsmarknadsutbildning, praktik och anställningsstöd. Arbetsförmedlingen har en central uppgift, och regeringen anser att myndigheten bör intensifiera och utveckla kontakterna med arbetsgivarna för att kunna vara en kvalificerad partner i arbetsgivarnas rekryteringsprocess. Regeringen konstaterar att det är alltför många unga som är arbetslösa, varför insatser för ungdomar som står långt från arbetsmarknaden prioriteras. En kombination av jobb och studier är ett effektivt sätt att förmå fler ungdomar utan gymnasieutbildning att slutföra sina studier, och därför anser regeringen att även ungdomar utan fullföljd gymnasieutbildning ska kunna anställas med traineejobb. Kommuner och landsting är viktiga aktörer i det här sammanhanget, och regeringen är angelägen om att förbättra samverkan mellan staten och kommunsektorn. Långtidsarbetslösheten ska minskas ytterligare, och regeringen prioriterar insatser för dem som har små chanser att få ett arbete. Regeringen avvecklar fas 3, och i stället ska de som varit inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin i erbjudas extratjänster eller andra arbetsmarknadspolitiska insatser som förbättrar deras möjligheter att få ett arbete. Regeringen bedömer att det finns en stor potential för kommuner och landsting att använda extratjänsterna för att säkerställa sin långsiktiga kompetensförsörjning som de bidrar till att bekämpa långtidsarbetslösheten. Regeringen avser också att utvidga traineejobben och stödet för yrkesintroduktionsanställningar till att även omfatta långtidsarbetslösa. Regeringen framhåller också att högre utbildning är avgörande för framtidens jobb och för en fortsatt hög produktivitet, och hänvisar till att man kommer att överlämna en proposition för högre utbildning, forskning och innovation till . Investeringar i bostäder och infrastruktur En viktig förutsättning för att bekämpa arbetslösheten, öka sysselsättningen och skapa tillväxt är möjligheten att bo där det finns jobb och utbildningsmöjligheter. Bostadsbristen gör det svårt för bl.a. unga och nyanlända att få en bostad. Särskilt problematisk är bristen på hyresrätter, som spelar en viktig roll för en inkluderande arbetsmarknad och en väl fungerande bostadsmarknad. Regeringen hänvisar till de samtal som förs med , , , och om reformer som ytterligare kan förbättra bostadsförsörjningen . Regeringen avser att återkomma med förslag för att bostadsbyggandet ska öka och är bl.a. beredd att se över kraven på kommunernas planering för bostadsbyggande och utesluter inte att dessa krav kan bli bindande. Eftersom det är viktigt att upprätthålla stabila och förutsägbara regler för ett så viktigt beslut som köp av bostad måste behovet av åtgärder inom skatteområdet enligt regeringen ses långsiktigt och hanteras varsamt. Bostadspriserna och hushållens skulder har stigit i relativt snabb takt , och hushållssektorn har blivit mer sårbar för makroekonomiska störningar. Enligt regeringen är det viktigt att vidta väl avvägda åtgärder för att dämpa ökningstakten i hushållens skuldsättning. Investeringar i infrastruktur och bostäder förbättrar möjligheterna för människor att leva i hela landet, men också att pendla dit jobben finns. Ett effektivt och modernt transportsystem kan bidra till tillväxten, produktiviteten och sysselsättningen och till att blir ett mer miljömässigt hållbart samhälle. Regeringen ser stora fördelar med höghastighetsbanor men konstaterar att kostnadsberäkningarna för dessa ökat oväntat och kraftigt. Infrastrukturinvesteringar kräver långsiktighet, och därför avser regeringen att lämna en proposition med förslag till ekonomiska ramar för en nationell plan för perioden –2029. En aktiv näringspolitik för fler och växande företag Regeringens mål med näringspolitiken är att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag i hela landet. En aktiv näringspolitik är också betydelsefull för att höja den långsiktiga produktiviteten. Dessutom kan näringspolitiken bidra till omställningen till ett mer hållbart och innovativt samhälle. Regeringen har bl.a. utarbetat en exportstrategi, föreslagit förbättringar i statens kapitalförsörjning till företag, inrättat ett innovationsråd och presenterat en nyindustrialiseringsstrategi. För att stärka företagens konkurrenskraft är regelförenklingsarbetet fortsatt prioriterat, och regeringen fokuserar på att använda digitaliseringens möjligheter för att frigöra tid och kraft åt företagen så att de kan utveckla sina verksamheter. Den ökande globaliseringen och internationella rörligheten har skapat goda investerings- och expansionsmöjligheter för svenska företag i utlandet och utländska företag i . har allt fler möjligheter uppstått att använda aggressiv skatteplanering för att flytta vinster från till länder med låg skatt. Sådana upplägg skapar orättvisa konkurrensvillkor. Därför behövs det enligt regeringen effektiva och ändamålsenliga regler mot skattefusk och skatteundandragande, men också kontrollverktyg och informationsutbyte mellan myndigheter på internationell nivå. En jämlik kunskapsskola med tid för varje elev Skolan är enligt regeringen avgörande för ett som håller ihop och en viktig del av samhällsbygget. Skolan lägger grunden för individens möjlighet till vidareutbildning, etablering på arbetsmarknaden och ett aktivt deltagande i samhället. Regeringens mål är en jämlik kunskapsskola där lärarna har tid för varje elev. Med de försämrade kunskapsresultaten, segregationen och kunskapsskillnader mellan skolor står och gymnasieskolan inför betydande utmaningar. Det stora antalet nyanlända barn och unga har ökat behovet av att komma till rätta med de utmaningar som redan tidigare präglat svensk skola. Regeringens mål är att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning, och det gäller även dem som kommer in i det svenska skolsystemet under senare del eller i gymnasieåldern. Att förbättra kunskapsresultaten och öka likvärdigheten är regeringens högsta prioritet för skolan. Den huvudsakliga inriktningen på investeringarna i skolan är att höja kunskapsresultaten genom ökad attraktivitet för läraryrket, tidiga insatser och ökad jämlikhet. Klimatet är vår tids ödesfråga ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer, och klimatfrågan är regeringens högst prioriterade miljöfråga. Arbetet med att begränsa klimatutsläppen ställer krav på olika typer av lösningar och på ett sammanhållet globalt och nationellt arbete. Det klimatavtal som samtliga länder i FN kom överens om i är en milstolpe i klimatarbetet. Regeringen anser att ska vara en global föregångare i klimatomställningen och vill att etappmålet om att klimatutsläppen ska minska till 2020 jämfört med i ökad utsträckning ska nås genom nationella insatser. För den fortsatta omställningen behövs både långsiktig styrning och ambitiösa mål, och det är mot den bakgrunden man ska se Miljömålsberedningens förslag om ett klimatpolitiskt ramverk och ett oberoende klimatpolitiskt råd. Minskade utsläpp från transportsektorn är centralt för att ska nå sina långsiktiga klimatmål. En fossilfri fordonsflotta är en prioriterad fråga för regeringen. Miljöpåverkan från transportsektorn och dess utsläpp av växthusgaser ska minska. mål om att andelen förnybar energi i transportsektorn ska vara 2020 uppnås med befintliga styrmedel och åtgärder. Regeringen stärker arbetet för att öka miljöskatternas styrande effekt och ser bl.a. ett behov av att flygtrafiken i högre utsträckning bär sina egna klimatkostnader och utreder en avståndsbaserad vägslitageskatt för svenska och utländska tunga lastbilar. Regeringens målsättning är också att så snabbt som möjligt få regler på plats som ger långsiktigt hållbara och stabila villkor för biodrivmedel. Det övergripande målet för den svenska energipolitiken är att trygga tillgången på el och annan energi till konkurrenskraftiga villkor. Regeringen anser att energisystemet ska bygga på förnybar energi. Investeringar i energisystemet är ofta långsiktiga och har långa ledtider, och det är mot den bakgrunden som regeringen tillsatt en parlamentarisk som ska lämna underlag till en bred politisk överenskommelse om den långsiktiga energipolitiken, med särskilt fokus på förhållandena för elförsörjningen. Miljö och klimat behöver fortsätta att integreras i de politikområden där drivkrafterna och lösningarna till miljöproblemen finns. För att stärka genomförandet av miljöpolitiken och öka takten i arbetet med att nå miljömålen avser regeringen års ekonomiska vårproposition att inkludera en miljöbilaga som ger en fördjupad bild av regeringens strategi för miljömålsarbetets olika delar. Stärkt välfärd och ökad jämlikhet Regeringens målsättning är att tillväxten och välståndet i ska komma alla till del. Gemensamt finansierade välfärdstjänster är centrala delar i den svenska modellen. Den svenska modellen kännetecknas också av de allmänna socialförsäkringarna med inkomstbortfallsprincip och arbetsvillkor.