bet · H301KU20 · 2016-01-27 00:00:00 — är det viktigt att är informerad, och jag tycker att det är rimligt att vi återkommer med information och positioner beroende på hur det utvecklas och hur konkret det kommer att bli. Det kan vi absolut göra. Ordföranden kommenterade (anf. Då får vi ha en beredskap. Vi kan titta på hur utvecklingen blir och vad som ingår i slutsatserna. Vi får återkomma med hur vi ska hantera det i så fall. Utrikesminister sa (anf. Det kommer inte att bli en sådan detaljnivå inför mötet . Vi kommer inte att diskutera den typen av detaljer över huvud taget på FAC, utan det kommer de deltagande stats- och regeringscheferna att göra . Vi har inga indikationer på att några detaljer om Valletta- konferensen ska diskuteras på FAC . Men om det skulle bli så måste vi återkomma till er; det ska ni inte känna någon tvekan inför. Ordföranden sade (anf. Vi gör så att vi planerar för ett skriftligt samråd. Om slutsatserna innehåller något annat än att man bara välkomnar processen och så vidare får vi 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR återkomma och se om det finns möjlighet att ha ett muntligt samråd, om det blir aktuellt. Varken i regeringens återrapport från FAC eller i pressmeddelandet från rådet om FAC nämns toppmötet i . fick information om Valletta- konferensen av ambassadör . Vid nämndens sammanträde var det i övrigt information och samråd inför ett par möten i rådet. Det fördes stenografiska uppteckningar också när information om gavs. Vid information anförde i (M) följande (anf. Vi har ju ingen möjlighet att lämna några avvikande meningar eller så, och någon sådan har vi inte heller, även om vi hade haft möjligheten. Jag har dock ett litet medskick från moderat håll, och det är en önskan och ett hopp om att statsministern i sitt inlägg har möjlighet att lyfta fram vikten av att också bygga demokrati, mänskliga rättigheter och frihet – avsaknad av detta är ju grundorsaken till att människor flyr – och inte bara fokusera på de andra delarna som nämns i det här paketet med fred, stabilitet och ekonomisk utveckling, vilket också är viktigt. Ta det som ett medskick! var det information och samråd med stats- minister i inför ett informellt möte mellan EU:s stats- och regeringschefer. Statsministern anförde följande i nämnden (anf. Återigen har kallat till ett extrainsatt möte om flyktingkrisen. Den här gången sker det i samband med toppmötet mellan och om just migration. Även om detta samråd handlar om det extrainsatta toppmötet tänker jag ändå ta mig friheten att avslutningsvis säga några ord även om toppmötet med . Statsministern avslutade sin inledning med följande (anf. Låt mig också, herr ordförande, säga några ord om det informella toppmöte som EU kommer att ha med om migration. Det har tillkommit efter ett beslut i . Nämnden har fått information om detta möte tidigare. Det är ett viktigt möte för att EU och gemensamt ska kunna fördjupa samarbetet, bland annat för att mer effektivt främja de positiva aspekterna av migration och få till stånd en bättre hantering av migrationsflödena och inte minst öka skyddet för de mest utsatta människorna. Detta är självfallet ett långsiktigt arbete som kräver att dialogen fördjupas och att kapaciteten i de afrikanska länderna byggs upp. Toppmötet i blir därför en startpunkt för detta arbete. Vi har i dessa förhandlingar förespråkat en bred ansats som förutom återvändande och irreguljär migration också fokuserar på kapacitets- uppbyggnad, asyl och skydd. Vi måste också bättre ta till vara de positiva utvecklingseffekterna för individen och effekterna för ursprungslandet och destinationslandet. Men också realistiska åtgärder som underlättar laglig migration och rörlighet krävs. Vi har från svensk sida särskilt uppmärksammat och uttryckt oro över den sårbarhet och de risker som barn utsätts för i de blandade migrations- strömmarna, detta inte minst när det gäller barn som är ensamma och som har separerats från sina familjer. Även kring detta måste EU och arbeta tillsammans för att hitta effektiva och långsiktiga lösningar. 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR Allra sist vill jag säga följande: I samband med Vallettamötet väntas EU också lansera en nödfond, en så kallad emergency trust fund, på . Fonden ska främja stabilitet och hantera grundorsakerna till irreguljär migration och folkförflyttningar i . Den väntas bli ett viktigt instrument för att snabbt kunna kanalisera medel i detta avseende. Regeringen har därför beslutat att ge till denna fond. Vid toppmötet i antogs en handlingsplan och en politisk förklaring, vilka återges på hemsidan för och Europeiska unionens råd. Statsministern återrapporterade från mötet i i kammaren . Statsministern nämnde att det extrainsatta informella mötet i ägt rum på , i anslutning till EU-Afrika- toppmötet om migration. I övrigt togs inte mötet mellan och upp i den muntliga återrapporten. hölls extra informellt möte mellan EU:s stats- och regeringschefer. Statsminister informerade och samrådde med . hölls ett möte mellan EU:s stats- och regering- schefer och . informerades av opolitiska tjänstemän i men inget samråd hölls. Ett av granskningsärenden avsåg omfattningen av regeringens skyldighet att samråda med och aktualiserades av att en handling, ett s.k. non-paper som innehöll förslag om ordförandeskapet i , hade lagts fram i EU-kretsen utan att förslagen behandlats i . Av en svarspromemoria från framgick att överlämnat ett papper till representanter för samtliga medlemsstater i EU, samtliga kandidatländer, ordförandeskapet i EU, råds- sekretariatet och kommissionen. Skälet till överlämnandet var en diskussion mellan medlemsstaternas ambassadörer i frågan som skulle äga rum i Coreper 2 . gjorde följande uttalande om skyldigheten att samråda med (bet. 2002/03:KU30 s. 35 f.): Vad sedan avser hanteringen av frågan i kan konstateras att regeringen informerat nämnden om tankepapperets existens och huvudsakliga innehåll genom den kommenterade dagordningen till ministerrådsmötet , där ordförandeskaps- funktionen fanns upptagen som en diskussionspunkt. Den kommenterade dagordningen tillställdes nämnden inför dess sammanträde . Regeringen hade således fullgjort sin informations- skyldighet gentemot nämnden före det ministerrådsmöte då frågan skulle kunna komma upp, även om själva tankepapperet förelades nämnden och dess ledamöter först vid sammanträdet. 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR Tankepapperet hade emellertid överlämnats till företrädare för de andra medlemsstaterna och kandidatländerna samt EU:s centrala institutioner inför ett Corepermöte. Någon skyldighet för regeringen att samråda med inför Corepermöten föreligger inte. Den svenske statsministern och andra företrädare för den har givetvis ett utrymme att delta i den offentliga debatten om EU:s framtidsfrågor. Utskottet har vid tidigare granskningar, som rört uttalanden av statsråd, konstaterat som en utgångspunkt att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas. Det aktuella dokumentet kan emellertid inte ses som ett allmänt inlägg i den offentliga debatten utan har haft en speciell mottagarkrets i form av de övriga medlemsstaternas regeringar inför diskussionen om ett konstitutionellt fördrag för EU. Även om beteckningen non-paper innebär att förslagsställaren inför fortsatta diskussioner inte behöver känna sig bunden av innehållet är det uppenbart att den på detta vis förde fram ett förslag som saknade den förankring i nämnden som både statsministern och utrikesministern i efterhand konstaterat borde ha funnits. Statsministern konstaterade inför utskottet att förslaget mycket väl kunde bli verklighet till följd av regeringens initiativ. Det är vidare uppenbart att detta förslag utan förankring har kommit att framstå som den linje. Utskottet vill i detta sammanhang understryka att det knappast kan hävdas att regeringens företrädare i diskussioner som gäller utformningen av det konstitutionella fördraget kan försvara bristande förankring och stöd i riksdag med att det är personliga uppfattningar som man därmed för fram. Man måste kunna förutsätta, både från och från mottagarkretsens sida, att de uppfattningar som den företrädare för fram i diskussioner med de övriga medlemsstaternas företrädare inte bara är personliga uppfattningar utan faktiskt uttrycker de ståndpunkter som som medlemsstat intar. Statsministern och utrikesministern kan mot denna bakgrund inte undgå kritik för bristande samråd och förankring i denna fråga. Utskottet granskade även s.k. non-papers (bet. 2003/04:KU10 s. 90 f.). Utskottet hänvisade inledningsvis till den granskning som gjordes /03 och anförde att det ärendet avsåg omfattningen av regeringens skyldighet att samråda med och aktualiserades av att ett s.k. non-paper och innehållande förslag om ordförandeskapet i EU lagts fram i EU-kretsen utan att förslagen behandlats i . Utskottet uttalade därefter följande (bet. 2003/04:KU10 s. 93): När det gäller att i EU-kretsen lägga fram tankar och idéer måste i princip samma krav på förankring i anses gälla, oavsett om tankarna eller idéerna läggs fram muntligt eller i form av skriftliga handlingar, och för skriftliga handlingar oavsett deras beteckning. granskade utskottet utrikesminister information till om en ny kommissionsordförande. Utskottet gjorde följande ställningstagande (bet. 2004/05:KU20 s. 168): Utrikesministern har haft samråd med inför Europeiska rådets möte . Samrådet har bl.a. omfattat den svenska hållningen i fråga om vilka kriterier som skulle ligga till grund för rådets nominering av ny kommissionsordförande. Det underlag som utskottet har tagit del av kan inte ligga till grund för att slå fast att ett meningsfullt samråd i frågan hade kunnat äga rum tidigare. 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR Utskottet vill dock framhålla att det för alla berörda parter är viktigt att regeringen i ett så tidigt skede som möjligt samråder med i fråga om vilka kriterier som bör tillämpas vid rådets beslut om nominering av ny kommissionsordförande. granskade utskottet utrikesministerns agerande i fråga om en europeisk Kosovostrategi (bet. 2007/08:KU20 s. 13 f.). Enligt anmälan hade utrikesministern presenterat strategin för sina kollegor i EU utan att ha förankrat den i . Granskningen föranleddes av ett s.k. non-paper som cirkulerats i EU-kretsen . Av en svarspromemoria från framgick att de tankar och idéer som utvecklades i det aktuella papperet – ett s.k. non-paper – var ett bidrag inför lunchen med stats- och regeringscheferna samt utrikesministrarna vid mötet . I sitt ställningstagande anförde utskottet bl.a. följande (bet. 2007/08:KU20 s. 29 f.): Utskottet noterar att de ändringar som senast gjordes i riksdagsordningen syftade till att öka framför allt utskottens inflytande över agerande som medlem i Europeiska unionen. Regeringens i regerings- formen fastslagna skyldighet att informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i unionen förändrades inte i det sammanhanget. Däremot synes klarlagt att såväl löpande samråd, som samråd inför Gaerc- mötet och Europeiska rådets möte , har skett med om elementen i strategin och de slutsatser som senare antogs. Som framhållits omfattar strategin både ståndpunkter som avser mer formella ställningstaganden i EU och ståndpunkter som medlemsstaterna frivilligt kan samordna men är suveräna att besluta om enskilt. Enligt svarspromemorian från har utrikes- utskottet och löpande hållits informerade om diskussionerna inom EU om Kosovo, och information har lämnats vid samtliga tillfällen då beslut i form av främst slutsatstexter varit aktuella. Enligt uppfattning innebär reglerna om regeringens samråd med inte att formerna för presentation av ett bidrag till pågående diskussioner inom EU nödvändigtvis behöver förankras inom . Utskottet noterar dock att utrikesministern hade varit oförhindrad att informera organ om avsikten att lägga fram det tankepapper om en europeisk strategi för Kosovo som han senare lade fram och att också presentera papperet. Som återgivits ovan var ett av de bärande motiven bakom de nya reglerna i riksdagsordningen att öka utskottens inflytande, även i förhållande till . förutsatte vid sin beredning av ärendet att praxis och rutiner skulle utvecklas i fråga om gränsdragningen mellan utskotten och . Det kan enligt utskottets mening finnas skäl att i ett senare sammanhang återkomma till vilka erfarenheter som vunnits av den nya ordningen, såväl i fråga om förhållandet mellan utskotten och som i övrigt.” Utskottet granskade regeringens ståndpunkt i fråga om kommissionens prioriteringar och gjorde följande ställningstagande (bet. 2014/15:KU20 s. 28): 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR Frågan om kommissionens prioriteringar för den kommande mandat- perioden har inte stått på dagordningen eller diskuterats vid något möte i rådet eller . Någon skyldighet för regeringen att initiera ett samråd med i frågan har inte förelegat. noterar utskottet att de sakfrågor som regeringen lyfte fram i sin ståndpunkt över kommissionens prioriteringar vid andra tillfällen hade varit föremål för samråd i . Utskottet vill framhålla att ståndpunkter som inom EU förs fram av regeringen, t.ex. i form av ett s.k. non-paper, och som i och för sig inte omfattas av samrådsskyldighet ändå bör vara förenliga med vad som har förankrats i . Det ankommer härvidlag på regeringen att under konstitutionellt ansvar bedöma behovet av ny förankring med , t.ex. för att kunna bedöma hur olika ståndpunkter förhåller sig till varandra och för att prioritera mellan dem. I fråga om s.k. non-papers vill utskottet slutligen hänvisa till vad utskottet har uttalat, nämligen att när det gäller att i EU-kretsen lägga fram tankar och idéer måste i princip samma krav på förankring i gälla, oavsett om tankarna eller idéerna läggs fram muntligt eller i form av skriftliga handlingar, och för skriftliga handlingar oavsett deras beteckning. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på följande frågor: –Vilket formell status hade toppmötet i mellan och ? Hur förhöll sig toppmötet till som institution och möten i ? Vilka deltog från EU:s institutioner? –Vilken status har utfallet av toppmötet i (en politisk förklaring, en handlingsplan med 16 konkreta åtgärder)? –Hur kommer det man kom överens om vid toppmötet i mellan och att genomföras? Om genomförandet kräver beslut i eller , vilken möjlighet finns för att framföra synpunkter? I vilken utsträckning har förbundit sig att verka för det som överenskoms vid toppmötet i mellan och ? Hur kommer position inför eventuella beslut av nu aktuellt slag i eller att förankras i ? –Varför tog inte regeringen initiativ till att samråda med inför toppmötet i ? –Vilka ståndpunkter framförde statsministern vid toppmötet i mellan och ? Hur förhöll sig dessa ståndpunkter till ståndpunkter som tidigare förankrats i , utskott och ? –Vilka kommentarer i övrigt ger anmälan och innehållet i denna promemoria anledning till? Som svar överlämnades en promemoria som upprättats inom Statsrådsberedningen (bilaga A2.8.2). I svaret anförs att mötet i var ett internationellt toppmöte om migration för europeiska och afrikanska stats- och regeringschefer samt företrädare för ett antal internationella organisationer 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR Afrikanska unionen, , flyktingkommissariat och Internationella migrationsorganisationen). med mötet var att stärka samarbetet och diskutera migrationens utmaningar I ett uttalande från det informella 2015 föreslogs att det skulle hållas ett toppmöte mellan EU, Afrikanska unionen och berörda länder. Toppmötet hade ingen formell koppling till som institution eller Europeiska rådets möten. institutioner deltog Europeiska rådets ordförande , kommissionens ordförande , talman , den höge representanten , kommissionär och rådets generalsekreterare . Eftersom det inte var fråga om möte i togs inte något initiativ till samråd med inför mötet. På frågan om utfallet av toppmötet anförs i svaret att det vid toppmötet antogs en politisk förklaring och en handlingsplan. är ett icke-bindande politiskt dokument. Handlingsplanen utgör en uppräkning av ett stort antal redan pågående samt föreslagna nya samarbetsprojekt. den är ett icke-bindande politiskt dokument. Om beslut krävs för något av de aktuella projekten inom EU-samarbetet kommer regeringen återkomma till i dessa delar. Uppföljning av toppmötet sker främst inom ramen för de internationella Rabat- och Khartoumprocesserna under EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet (GAMM). Det är inom ramen för denna strategis tematiska huvudområden (laglig migration och rörlighet, olaglig invandring, migration och utveckling samt internationellt skydd) som EU och även har inte förbundit sig att verka för något som går utöver det som redan framgår av strategin och EU:s migrationsagenda. den händelse beslut på EU-nivå kommer att krävas för något av samarbetsprojekten förbereds dessa beslut i rådsstrukturen. kommer då på sedvanligt sätt att samråda med . När det gäller vilka ståndpunkter som statsministern framförde vid toppmötet i hänvisas i svaret från Statsrådsberedningen till det tal statsministern höll på toppmötet. Talet bifogas svaret. uppfattningar som där kommer till uttryck har tidigare förankrats i EU- nämnden av bl.a. statsministern , av statsrådet 2015 och av statsrådet . informerade statsministern om delar av det som förväntades tas upp mötet i . i överenskommelse med ordförande samlade förberedelsearbetet inför mötet i och om hållning. 2 HANTERINGEN AV VISSA EU-FRÅGOR Utskottet kan konstatera att toppmötet mellan och inte var ett möte av det slag som omfattas av regeringens informations- och samrådsskyldighet gentemot . Utskottet har inte något erinra mot regeringens agerande i detta granskningsärende. Utskottet vill i detta sammanhang påminna om tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda arbete med EU-frågor (bet. 2015/16:KU16, rskr. 2015/16:206). Utskottet förutsätter att man i det utredningsarbetet beaktar redovisningen och iakttagelserna i denna granskning. 3 Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. 3.1 Nomineringen av exekutivdirektör till I en anmälan till (dnr 2209-2014/15), bilaga A3.1.1, begärs att granskar om regeringen vid utnämningen av ny IMF-exekutivdirektör har levt upp till riktlinjerna för utnämningspolitiken såsom de anges i regeringens skrivelse 2009/10:43 och till regeringsformens krav vid beslut om statliga anställningar. nominerades av regeringen till ny exekutivdirektör för den nordisk-baltiska valkretsen i IMF . uppgav att inte deltagit i den ordinarie rekryteringsprocessen, utan i stället plockats in i efterhand av partikamraten och finansministern (S). Tjänsten som exekutivdirektör vid hade utlysts med sista ansöknings- dag . Till det datumet hade ett flertal väl kvalificerade personer ansökt om tjänsten. intresseanmälan till tjänsten inkom först . Proceduren kring utnämningen väcker enligt anmälan en del frågor när en öppen process ersätts med en dold rekrytering av en partikamrat utanför den ordinarie processen. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom , bilaga A3.1.2. Vidare har utskottet inhämtat promemorian Samrådsformer i SB PM 2012:1 (rev. 2015), bilaga A3.1.3, och promemorian Den politiska samordningen (Statsråds- beredningen, ), bilaga A3.1.4. Uppgiften att företräda en stat i mellanfolkliga relationer ligger, som anförs i en grundlagskommentar, främst på statsledningen, för vidkommande på regeringen. Att statsledningen har en sådan behörighet följer av folkrättsliga principer. För den interna svenska rättens del skulle regeringens uppgift att företräda riket utåt knappast kräva någon särskild grundlagsregel; att regeringen har denna kompetens följer av att, som det sägs i RF 1:6, 3 HANDLÄGGNING AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. ”regeringen styr riket” (m.fl. Grundlagarna [. 2015, Zeteo], kommentaren till 10 kap.). Enligt 12 kap. 5 § RF anställs arbetstagare vid förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. I en grundlagskommentar noteras att bestämmelsen inte omfattar förordnanden att inneha uppdrag, exempelvis uppdrag som ledamot av en styrelse eller nämnd vid en statlig myndighet (m.fl. Grundlagarna [. 2015, Zeteo], kommentaren till 12 kap. 5 §, jfr SOU 1972:15 s. 202). I granskningsanmälan hänvisas till riktlinjerna för utnämningspolitiken såsom de anges i regeringens skrivelse 2009/10:43 och till regeringsformens krav vid utnämningar. Skrivelse 2009/10:43 behandlar utnämningspolitiken i fråga om chefer för myndigheter som lyder under regeringen, och regeringsformens krav vid utnämningar avser statliga anställningar. Nomineringen av en exekutivdirektör innebär i sig inte en statlig anställning. Nomineringen av en exekutivdirektör är dock ett regeringsärende, vilket innebär att beredningskravet i 7 kap. 2 § RF är tillämpligt. Också andra bestämmelser i regeringsformen kan vara relevanta, t.ex. 1 kap. 9 § om att de som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. I sammanhanget kan påminnas om lagen (2014:414) om nomineringar till Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. I förarbetena betonades vikten av att ärenden om nominering av domare och generaladvokater till , tribunalen och bereds på ett sätt som tillgodoser öppenhet och demokratisk insyn. Likaså måste intresset av att kunna rekrytera självständiga och högt kvalificerade personer tillgodoses. Nomineringar borde ske i en ordning som ligger nära den som gäller för justitieråd (prop. 2013/14:78, bet. 2013/14:JuU31). När det gäller kan nämnas att enligt lagen (1988:1385) om riksbank 7 kap. 4 § får efter medgivande av av egna medel tillskjuta insatskapital i Internationella valuta- fonden. Enligt 7 kap. 5 § samma lag får förvärva de särskilda dragningsrätter som tillkommer genom deltagandet i . ska dessutom fullgöra de skyldigheter som följer av deltagande i detta system. (, IMF) () har 188 medlemsländer. Fondens huvudkontor ligger i , . IMF ska enligt sina stadgar verka för internationellt monetärt samarbete och makroekonomisk och finansiell stabilitet. IMF:s högsta beslutande organ är guvernörsstyrelsen där varje medlemsland har en representant, vanligtvis landets centralbankschef 3 HANDLÄGGNING AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Guvernör för är riksbankschef . Guvernörsstyrelsen, som sammanträder en gång , har delegerat beslutanderätten i nästan alla frågor till exekutivstyrelsen. Medlemsländerna i IMF företräds av sammanlagt 24 ledamöter (exekutivdirektörer) i exekutivstyrelsen, som sammanträder . Flertalet medlemsländer ingår i valkretsar som delar på en gemensam representant i exekutivstyrelsen. ingår i den nordisk-baltiska valkretsen, som omfattar 8 länder. När och den nordisk-baltiska valkretsen inte företräds av en svensk exekutivdirektör finns en svensk ställföreträdande exekutivdirektör. är svensk kontaktmyndighet gentemot IMF och de andra länderna i valkretsen. samordnar de svenska ståndpunkterna med . Vid behov involveras även andra myndigheter. Också när det gäller ingår i en valkrets med de nordiska och baltiska länderna som företräds av en exekutivdirektör (styrelseledamot) i . Enligt ett pressmeddelande på regeringens webbplats () från hade regeringen nominerat till ny exekutivdirektör vid den nordisk-baltiska valkretsen i (). Som exekutivdirektör skulle han komma att föra de nordiska och baltiska ländernas talan i i D.C. Enligt en artikel som publicerades på Dagens Nyheters webbplats () hade tio personer anmält intresse när ansökningstiden löpte ut . I den skaran ingick dock inte . Dokumenten som har tagit del av visar följande: ”