bet · H301MJU20 · 2016-06-14 00:00:00 — Regeringen framhåller i skrivelsen att i förhandlingarna prioriterade att reserven skulle införas och att överblivna utsläppsrätter skulle undanhållas marknaden, i första hand genom annullering eller genom att utsläppsrätterna förs över till reserven. Länkning av EU ETS till andra utsläppshandelssystem När det gäller länkning av EU ETS med andra system för handel med utsläppsrätter framhålls det i kommissionens meddelande Vägen efter att koldioxidprissättning är ett viktigt sätt att främja lika spelregler i hela världen inför övergången till ett koldioxidsnålt samhälle, bl.a. i form av handel med utsläppsrätter, och att EU bör intensifiera sina satsningar på att dela med sig av sina erfarenheter på detta område till alla länder som behöver börja sätta pris på koldioxid. Detta gäller t.ex. länder som och , som håller på att bygga upp system för handel med utsläppsrätter, men även många andra länder, däribland alla större ekonomier som håller på att ta förnybar energi i bruk och förbättra sin politik för energieffektivitet. Även , EU-kommissionär med ansvar för klimat- och energifrågor, lyfte i sitt svar på en fråga från EU-parlamentarikern () fram att olika utsläppshandelssystem har uppstått på många ställen i världen och att koldioxidmarknader nämns i många av de planerade nationellt fastställda bidrag som las fram inför klimatmötet i . Kommissionären framhöll att kommissionen arbetar aktivt för att främja utveckling och genomförande av utsläppshandelssystem världen över genom bilaterala och multilaterala verksamheter. Han nämnde även att kommissionen finansierar ett bilateralt samarbetsprojekt med för att stödja regionala pilotsystem och utvecklandet av ett landsomfattande utsläppshandelssystem. På liknande sätt främjar kommissionen genomförandet av det koreanska utsläppshandelssystemet i dess inledande skede genom ett samarbetsprojekt. Kommissionären anförde vidare att på multilateral nivå stöder kommissionen aktivt Partnerskap för marknadsberedskap. Partnerskapet för marknadsberedskap är en plattform för utbyte av erfarenheter av instrument för koldioxidmarknaden som ger närmare ett tjugotal utvecklingsländer hjälp med att utarbeta och genomföra riktlinjer för koldioxidprissättningen. Vidare påpekades att kommissionen deltar i och bidrar ekonomiskt till det internationella partnerskapet för insatser på koldioxidområdet, som organiserar såväl ett forum för utbyte av kunskaper som regelbundna kurser om utsläppshandelssystem. Enligt kommissionären uppmuntrar kommissionen till utvecklandet av samstämmiga och stabila utsläppshandelssystem globalt genom sina bilaterala och multilaterala åtaganden, vilket kan förenkla ett sammankopplande av systemen i det långa loppet. Han påpekade också att direktivet om EU:s system för utsläppshandel innehåller möjligheten att koppla samman EU:s utsläppshandelssystem med andra system som är kompatibla, obligatoriska och har ett ovillkorligt utsläppstak. Vidare nämnde han att kommissionen avslutade förhandlingar om att koppla samman EU:s system med det schweiziska systemet. Innan sammankopplingsavtalet kan träda i kraft måste båda parter underteckna och ratificera det. Kommissionären upplyste också om att förhandlingarna om en sammankoppling med tills vidare är inställda sedan det australiska utsläppshandelssystemet upphävdes 2013. Utvidgning av EU ETS till andra sektorer m.m. När det gäller utvidgning av systemet till andra sektorer framgår det av skrivelsen att de utsläpp som inte omfattas av EU ETS omfattas av nationella klimatmål med undantag för internationella transporter samt skogsbruk och annan markanvändning som ligger utanför såväl EU ETS som det nationella målet. I en debattartikel framhöll såväl den dåvarande klimat- och miljöministern (MP), som energiministern (S), att det inte råder något tvivel om att EU:s nuvarande system för handeln med utsläppsrätter måste förbättras på en rad olika punkter och att den pågående reformen av EU ETS är en unik möjlighet att kraftigt förbättra systemet. I detta sammanhang nämndes bl.a. att det internationella flyget och sjöfarten måste ta ansvar. Ministrarna anförde att det internationella flygets och sjöfartens roll i utsläppsproblematiken måste tas på större allvar. Vidare framhöll de att det faktum att avtalet i inte särskilt omnämner utsläppen från flyg och sjöfart innebär att det blir ännu viktigare att nå överenskommelser inom de internationella sjö- och luftfartsorganisationerna. Av förslaget till beslut om EU:s ståndpunkt inför möte i Icaoförsamlingen (KOM(2016) 183) framgår att Icaoförsamlingen kommer att hålla sitt nästa möte –. Kommissionen framhåller att församlingen då bör enas om ett internationellt instrument som ska leda till att det genomförs en global marknadsbaserad åtgärd för utsläpp från internationell luftfart. I förslaget anförs vidare att kommissionen ska rapportera till och rådet om åtgärder för att genomföra ett internationellt instrument om en global marknadsbaserad åtgärd , som på ett icke-diskriminerande sätt ska minska den internationella luftfartens växthusgasutsläpp. I denna rapport ska kommissionen bedöma och, om lämpligt, lämna förslag till åtgärder med anledning av denna utveckling, om en lämplig täckning av utsläpp från verksamhet till eller från flygplatser i länder utanför EES-området fr.o.m. . I fråga om en utvidgning av EU ETS till andra växthusgaser kan andra initiativ att reglera växthusgaser nämnas, såsom Montrealprotokollet. Montrealprotokollet är ett globalt protokoll vars syfte är att vidta åtgärder för att skydda ozonskiktet. Av skrivelse 2015/16:115 framgår att eftersom många ozonnedbrytande ämnen också är kraftfulla växthusgaser bidrar utfasning av dessa ämnen inte bara till att skydda ozonskiktet utan även klimatet. I skrivelsen anförs vidare att Montrealprotokollets stora framgång att fasa ut ozonnedbrytande ämnen medför ett nytt hot mot klimatet. Ett av de vanligaste alternativen till ozonnedbrytande ämnen är nämligen HFC (fluorkolväten). Denna gas är inte ozonnedbrytande men har en påverkan på klimatet. Enligt skrivelsen ökar utsläppen av HFC nu kraftigt med och kommer till 2050 att bidra till stora delar av de totala utsläppen av växthusgaser om inga åtgärder vidtas. Av skrivelsen framgår att EU enades om ett detaljerat förslag till de globala förhandlingarna om att begränsa . Det anförs vidare att har verkat för att EU ska lägga fram ett förslag om att reglera gasen i protokollet. Vidare nämns att förslaget har föregåtts av ett beslut om en ny förordning om fluorerade växthusgaser. Förordningen innebär bl.a. att mängden fluorkolväten (HFC) som sätts på EU:s marknad ska minska till 2030. I skrivelsen framhålls att i och med beslutet om EU:s egen förordning kan EU med stark trovärdighet även driva frågan globalt. Montreal-protokollets 27:e partsmöte ägde rum i , , . Enligt skrivelsen beslutades om en plan vid mötet för att hantera . kommer det bl.a. att hållas ett extraordinärt partsmöte för att fortsatt förhandla frågan om att lägga till gasen till protokollet. I meddelandet Vägen efter framhåller kommissionen att EU bör fortsätta att driva på för långtgående resultat av förhandlingarna inom såväl Internationella civila luftfartsorganisationen () som Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) om utsläpp av växthusgaser samt inom förhandlingarna enligt Montrealprotokollet. uppger att globala lösningar är bäst för att få ned utsläpp från internationell luft- och sjöfart, men om man inte lyckas få fram effektiva lösningar inom de internationella organisationerna återstår möjligheten att inkludera fler transporter i EU ETS. Internationella lösningar såsom Montrealprotokollet är även att föredra för att få ned användningen av vissa växthusgaser. I årets budgetproposition (utg.omr. 20) anförs att ett pris på utsläpp av koldioxid behövs i alla länder. Legitimiteten för marknadsbaserade styrmedel bygger på att de anses relevanta och att de bidrar till de långsiktiga målen. Vidare framhålls att EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS) behöver stärkas. Regeringen anför vidare att den ska verka för en fortsatt reform av systemet med syfte att öka klimateffektiviteten. Reformering av EU ETS när det gäller antalet utsläppsrätter m.m. Utskottet ställer sig liksom regeringen positiv till att kommissionen har genomfört en översyn av EU:s handelssystem (EU ETS) i enlighet med rådsslutsatserna och anser att det är väsentligt att EU genomför beslutet att minska utsläppen med till 2030. Som regeringen anför är det av största vikt att skapa ett stabilt, långsiktigt, förutsägbart och välfungerande EU ETS med stärkt prissignal för att uppnå EU:s långsiktiga klimatmål på ett kostnadseffektivt sätt. Utskottet noterar vidare att ett formellt beslut om marknadsstabilitetsreserven fattades vid miljörådet . Utskottet konstaterar att överenskommelsen innebär att reserven införs och att de överblivna utsläppsrätterna förs över direkt till reserven. Liksom regeringen anser utskottet att icke allokerade utsläppsrätter som placeras i marknadsstabilitetsreserven även i fortsättningen ska undanhållas marknaden och inte användas till åtgärder efter 2020. Utskottet konstaterar även att i förhandlingarna prioriterade att reserven skulle införas och att överblivna utsläppsrätter skulle undanhållas marknaden, i första hand genom annullering eller genom att utsläppsrätterna förs över till reserven. När det gäller auktionering av utsläppsrätter betonar utskottet vikten av auktionering av utsläppsrätter som den huvudsakliga tilldelningsprincipen inom EU:s handelssystem. Utskottet välkomnar därför regeringens avsikt att verka för att fri tilldelning till sektorer som inte bedöms löpa avsevärd risk för koldioxidläckage fasas ut. Liksom regeringen anser utskottet att riktmärken för fri tilldelning bör uppdateras för att spegla den tekniska utvecklingen och att det är positivt att tilldelningen anpassas mer till faktiska produktionsnivåer. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2015/16:2371 (C) yrkandena 6–9 och 2015/16:187 (V) yrkande 8. Länkning av EU ETS till andra utsläppshandelssystem Utskottet konstaterar att direktivet om EU:s system för utsläppshandel innehåller möjligheten att koppla samman EU:s utsläppshandelssystem med andra system som är kompatibla, obligatoriska och har ett ovillkorligt utsläppstak. Utskottet noterar även att arbete för att utveckla andra handelssystem pågår, liksom arbete för att underlätta sammankoppling. Utskottet välkomnar såväl kommissionens som regeringens arbete för att verka för en fortsatt reform av systemet med syfte att öka klimateffektiviteten. Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att motionerna 2015/16:2371 (C) yrkande 10, 2015/16:2601 (M) yrkande 7 i denna del och 2015/16:2332 (M) yrkande 5 i denna del avslås. Utvidgning av EU ETS till andra sektorer m.m. Utskottet anser i likhet med regeringen att ett pris på utsläpp av koldioxid behövs i alla länder och att det internationella flygets och sjöfartens roll i utsläppsproblematiken måste tas på större allvar. Utskottet noterar att Icaoförsamlingen kommer att hålla sitt nästa möte och stöder kommissionens uppmaning till församlingen att då enas om ett internationellt instrument som leder till att det genomförs en global marknadsbaserad åtgärd för utsläpp från internationell luftfart. Utskottet noterar även att kommissionen förbereder ett förslag om markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. När det gäller växthusgaser konstaterar utskottet att många ozonnedbrytande ämnen också är kraftfulla växthusgaser och att dessa regleras i Montrealprotokollet. Vidare noterar utskottet att utsläppen av HFC (ett av de vanligaste alternativen till ozonnedbrytande ämnen) ökar kraftigt och till 2050 kommer att bidra till stora delar av de totala utsläppen av växthusgaser om inga åtgärder vidtas. Utskottet välkomnar därför att man under Montreal-protokollets 27:e partsmöte beslutade om en plan för att hantera och noterar att det kommer att hållas ett extraordinärt partsmöte för att fortsatt förhandla frågan om att lägga till gasen till protokollet. Utskottet anser att både och EU bör fortsätta att driva på för långtgående resultat av förhandlingarna inom såväl Internationella civila luftfartsorganisationen () som Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) om utsläpp av växthusgaser samt inom förhandlingarna enligt Montrealprotokollet. Utskottet konstaterar att globala lösningar är bäst för att få ned utsläpp, men vill även poängtera att om man inte lyckas få fram effektiva lösningar inom de internationella organisationerna återstår möjligheten att inkludera såväl fler transporter som flera växthusgaser i EU ETS. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 2015/16:2601 (M) yrkande 7 i denna del, 2015/16:2332 (M) yrkande 5 i denna del, 2015/16:1935 (KD) yrkandena 6 och 12 samt 2015/16:3149 (KD) yrkandena 30 och 31 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om framtida klimatmål m.m. Jämför reservationerna 21 (SD), 22 (V) och 23 (KD). I skrivelsen anförs att alla världens länder måste ställa om till ett hållbart samhälle för att begränsa den globala uppvärmningen. Vid FN:s klimatkonventions tjugoförsta partsmöte i beslutade länderna om ett nytt globalt och rättsligt bindande klimatavtal där man slår fast att den globala temperaturökningen ska hållas väl och att man ska sträva efter att begränsa den till . Det framhålls vidare att det nya klimatavtalet innebär att länder successivt ska skärpa sina åtaganden och att dessa ska förnyas . En gemensam översyn av världens samlade ansträngningar för att minska klimatpåverkan ska också göras . Regeringen framhåller vidare att det också i finns behov av att tydliggöra ramarna för den svenska klimatpolitiken och sätta nya etappmål. Regeringen har därför gett den parlamentariska Miljömålsberedningen (M2010:04) i uppdrag att föreslå hur ett klimatpolitiskt ramverk och en strategi för en samlad och långsiktig klimatpolitik kan utformas (dir. 2014:165). Enligt skrivelsen behövs ett klimatpolitiskt ramverk för att skapa tydlighet och stabilitet på vägen mot ett långsiktigt klimatmål. Det är viktigt att olika samhällsaktörer har klart för sig vart vi är på väg, hur ansvaret för att nå målen är fördelat och hur målen ska nås. Av skrivelsen framgår att Miljömålsberedningens uppdrag har delats i två delar. Den första delen hanterar det klimatpolitiska ramverket. Den andra delen innehåller förslag till en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. Enligt partimotion 2015/16:187 av m.fl. (V) yrkande 4 bör de totala utsläppen av växthusgaser i till 2050 vara nära noll utan kompensation genom kolsänkor och utsläppskrediter. Enligt motionärerna krävs detta för att ska ta sin del av det globala ansvaret för att begränsa den globala uppvärmningen till under två grader. I kommittémotion 2015/16:3149 av m.fl. (KD) yrkande 3 anförs att ska vara helt klimatneutralt . I motion 2015/16:1585 av m.fl. (MP) anförs att man bör lägga till ett nytt etappmål bland de svenska miljömålen om att minska de svenska konsumtionsbaserade växthusgasutsläppen, eftersom utsläppen som sker i andra länder till följd av svensk konsumtion nu är större än utsläppen som sker i . Enligt motion 2015/16:852 av (S) bör de konsumtionsbaserade klimatutsläppen följas upp och minska. Enligt motionären skulle detta t.ex. kunna göras med ett nytt etappmål till miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. Enligt motion 2015/16:3321 av m.fl. (SD) yrkande 2 bör göra en djupare konsekvensanalys av att en mer ambitiös klimatpolitik ensidigt förs i en begränsad del av världen. Det anförs vidare att det inte finns någon forskning på området som stöder att denna föregångspolitik på något sätt bidrar till minskade utsläpp. Motionärerna framhåller att enligt teorin om koldioxidläckage kan det till och med vara så att denna politik genom s.k. koldioxidläckage i stället bidrar till att öka utsläppen i andra länder. I kommittémotion 2015/16:2542 av m.fl. (SD) yrkande 2 anförs att regeringen bör göra en analys av effekterna av en föregångspolitik på klimatområdet och att regeringen ska utreda riskerna för s.k. koldioxidläckage till följd av ogynnsamma konkurrensförhållanden för svensk industri (yrkande 3). behandling och kompletterande uppgifter lämnade Miljömålsberedningen sitt första delbetänkande, Ett klimatpolitiskt ramverk för (SOU 2016:21). I betänkandet gör Miljömålsberedningen bedömningen att ska vara ett ledande land i det globala arbetet med att förverkliga ambitiösa målsättningar och ta ansvar för historiska utsläpp. Det anförs vidare att ska fortsätta vara en internationell förebild genom sitt nationella klimatarbete och genom att bidra till finansiering av utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder i utvecklingsländer. Enligt betänkandet kännetecknas en ekonomiskt, socialt och ekologiskt långsiktigt hållbar nationell klimatpolitik av att den har ambitiösa mål, ett strukturerat och transparent arbetssätt samt ambitiösa och väl utformade styrmedel. Miljömålsberedningen framhåller att har goda förutsättningar att minska de nationella utsläppen av växthusgaser och därför kan anta långtgående och ambitiösa klimatmål. Miljömålsberedningen bedömer vidare att det kan medföra en rad fördelar och möjligheter men även utmaningar för att gå före i omställningen till ett samhälle med låga utsläpp av växthusgaser. Det framhålls att en stor utmaning är att resten av världen, inklusive EU, förmår skärpa sin klimatpolitik. Vidare anförs att i är utmaningen att minska utsläppen störst inom transportsektorn, jordbruket och basindustrin där behovet av ökad styrning behöver tillgodoses på ett sätt som gör att omställningen går hand i hand med stärkt konkurrenskraft och skapande av nya, hållbara arbetstillfällen. I betänkandet föreslår Miljömålsberedningen att det utformas ett klimatpolitiskt ramverk som reglerar mål, planering och uppföljning för att förstärka arbetet med att nå miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. Beredningen föreslår att ramverket underställs prövning och att delar av ramverket lagregleras. • ett långsiktigt mål • en målbana med etapper för utsläppsminskningar på vägen (redovisas i nästa betänkande) • former för regeringens planering och uppföljning av politiken för att nå de uppsatta målen • periodiska redovisningar till • ett klimatpolitiskt råd med uppgift att, som ett oberoende expertorgan, granska den förda politiken. Miljömålsberedningen föreslår följande: • ska inte ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. Målet innebär en tidigareläggning och precisering av den tidigare visionen om netto-noll-utsläpp till 2050. • ska utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium, i enlighet med internationella växthusgasrapportering, vara lägre än utsläppen . För att nå målet får även avskiljning och lagring av koldioxid av fossilt ursprung där rimliga alternativ saknas räknas som en åtgärd (CCS). • För att nå netto-noll-utsläpp får kompletterande åtgärder tillgodoräknas i enlighet med internationellt beslutade regler. • Målet 2045 förutsätter höjda ambitioner i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS). I betänkandet anförs att Miljömålsberedningen bedömer att det långsiktiga målet för utsläppsbegränsningar i till 2045 bör gälla utsläpp från alla verksamheter i , både de som ingår i EU:s system för handel med utsläppsrätter och de utsläpp som är utanför handelssystemet. Utsläpp från internationella transporter inom sjöfart och flyg kan däremot inte inkluderas i målet utan måste hanteras separat, enligt Miljömålsberedningen. I proposition 2015/16:100 anförs att regeringen delar Miljömålsberedningens syn att ska vara ett ledande land i det globala arbetet med att förverkliga ambitiösa målsättningar och att ska fortsätta vara en internationell förebild genom sitt nationella klimatarbete. Det konstateras vidare att Miljömålsberedningens förslag har gått ut på remiss. När det gäller frågan om ett nytt etappmål för konsumtionsbaserade utsläpp framhåller Miljömålsberedningen i sitt delbetänkande (SOU 2016:21) att konsumtionsperspektivet är centralt. Beredningen anser emellertid inte att ett sådant mål bör ingå i det långsiktiga utsläppsmålet. Beredningen bedömer att den svenska konsumtionen medför betydande utsläpp av växthusgaser och att bör överväga alla möjligheter att minska denna påverkan. Det anförs vidare att denna handlingslinje är helt i linje med generationsmålet som är ett inriktningsmål för miljöpolitiken och som är vägledande för miljöarbetet på alla nivåer i samhället. Målet lyder som följer: ”att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser”. I specificeringen av generationsmålets innebörd anges att konsumtionsmönstren av varor och tjänster ska orsaka så små miljö- och hälsoproblem som möjligt. Miljömålsberedningen framhåller att för att uppfylla generationsmålet när det gäller målet Begränsad klimatpåverkan behövs även strategier och åtgärder för att främja en mer hållbar konsumtion i , vilket kan resultera i minskad klimatpåverkan i andra länder. Beredningen ser dock svårigheter med att sätta ett långsiktigt kvantitativt mål som även omfattar utsläppen från den svenska konsumtionen. äger endast begränsad rådighet över åtgärder och styrmedel som påverkar dessa utsläpp eftersom en stor del av utsläppen sker i andra länder. Olika metoder finns för att uppskatta utsläpp av växthusgaser baserat på konsumtion i stället för produktion. Enligt Miljömålsberedningen finns emellertid fortfarande stora felkällor i beräkningarna av utsläppen från konsumtionsperspektivet, men metoder är under utveckling i , inom och FN. Det framhålls vidare att även om modeller kan förbättras så styr inte över tillgången till relevant statistik. Mot bakgrund av de svårigheter beredningen pekat på när det gäller mätbarhet, beroendet av utsläppsutvecklingen i omvärlden och frågans komplexitet i övrigt har beredningen bedömt att det långsiktiga utsläppsmålet bör reserveras för de territoriella utsläpp som har ansvar för inom ramen för och vårt medlemskap i . Beredningen pekar på vikten av att i enlighet med generationsmålet utveckla åtgärder och strategier för att motverka utsläpp från konsumtionen. Även i budgetpropositionen framhålls att arbetet med att lösa de svenska miljöproblemen enligt generationsmålet ska bedrivas utan att miljö- och hälsoproblem utanför gränser ökar. Rapporter från bl.a. och () visar att påverkan av den svenska konsumtionen av varor och tjänster på miljö och hälsa i andra länder beror på att är mycket handelsberoende (SEI:s och NV:s rapport och andra insatser för att minska svensk konsumtions påverkan på hälsa och miljö i andra länder). I propositionen anförs att den svenska konsumtionens påverkan i andra länder består dels av andra länders omhändertagande av svenskt avfall, i den mån den leder till lokala effekter, dels av effekter som uppstår vid utländsk produktion av varor som importeras till . Konsumtionen i får enligt den ovannämnda rapporten en allt större negativ påverkan i andra länder. har klättrat från en fjortonde plats till en tionde plats på listan över länder med störst ekologiskt fotavtryck ur ett konsumtionsperspektiv. Regeringen anför därför i propositionen att det ska bli mer lönsamt att välja klimatvänliga lösningar både som producent och som konsument, och svårare och dyrare att välja det som förstör vår gemensamma miljö. Stimulanser och ekonomiska styrmedel ska därför användas för att ställa om i en mer hållbar riktning. Regeringen anser att förutsättningarna för hushållen att konsumera miljömässigt hållbart behöver förbättras och avser att i budgetpropositionen återkomma med en strategi för hållbar konsumtion.