bet · H301UU12 · 2016-05-03 00:00:00 — De principer som finns inom folkrätten för att säkerställa rätten till självbestämmande måste vara vägledande för det internationella samfundet. När det gäller erkännande av stater är det för självklart att det är folkrättens principer som gäller. har generellt hävdat att tre villkor ska vara uppfyllda för ett erkännande av stater. Det måste finnas ett folk, ett territorium och en regering som har kontroll över territoriet. För att tydliggöra vår respekt för varje folks rätt till självbestämmande och för internationell rätt samt för att tydliggöra att både palestinier och israeler har samma rätt till en egen stat var det i princip rätt att erkänna . Formerna för detta och tidpunkten delas inte av . Det är viktigt att i handling ger sitt stöd till en tvåstatslösning. Den rödgröna regeringen har efter erkännandet av inte visat handling; inga nya initiativ har synts för att bidra till att förmå parterna att återuppta fredsförhandlingarna – snarare handlingsförlamning. anser att regeringen tydligt måste fördjupa dialogen med och ställa krav på inkluderande politiska processer och fria demokratiska val i . Regeringen behöver vara tydlig i syfte att trycka på den palestinska myndigheten för yttrandefrihet, föreningsfrihet och mötesfrihet- för att säga nej till hat, våld och extremism. Den måste också vara tydlig i insatserna mot diskriminering av flickor och kvinnor och för ett bättre skydd mot könsrelaterat våld. Regeringen måste vidare agera för att själv och tillsammans med andra uppmuntra såväl som att återuppta fredsförhandlingar – förhandlingar som måste hantera utestående frågor om gränsdragningar, blockaden mot , bosättningar, flyktingproblematiken och mänskliga rättigheter. anser det vidare angeläget att regeringen i detta arbete driver på för att parterna i konflikten ska uppmärksamma och vidta åtgärder för att förhindra de negativa konsekvenser konflikten har på kvinnor och minoriteter och understödja dessa gruppers deltagande och inflytande i den demokratiska utvecklingen och fredsbyggandet. har en nationell handlingsplan för genomförande av resolution . En ny handlingsplan utarbetas . För är det angeläget att fortsätter att verka för att resolution och efterföljande resolutioner efterlevs och att den nya handlingsplanen för genomförandet av resolution bidrar till att högre krav ställs på parterna i konflikten för främjandet av kvinnors rättigheter och aktivt deltagande i konfliktlösningsarbetet. , , fredsprocessen och erkännandet av som stat, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:128 av m.fl. (V) yrkandena 2–19 och 2014/15:2745 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4, 2015/16:2111 av m.fl. (SD) yrkandena 1–5 och 2015/16:2404 av m.fl. (C) yrkandena 1–3. ockupation av har skapat en av världens mest segdragna konflikter. Redan genom processen som ledde till att staten utropades skapades grogrunden för dagens konflikt genom att hundratusentals palestinier fördrevs från sina hem. Sedan sexdagarskriget har ockuperat , och östra i strid med folkrätten. Konflikten mellan och är inte en konflikt mellan jämlika parter. är en av världens största krigsmakter vars militärapparat understöds av , och landet har ett större ansvar enligt folkrätten i egenskap av ockupationsmakt. är det viktigt att understryka att folkrättens regelverk, bl.a. förbudet mot attacker mot civila, omfattar samtliga parter. ockupation ursäktar inte på något sätt raketbeskjutning mot , attacker på civila israeliska mål eller att palestinska grupper begår brott mot de mänskliga rättigheterna på de palestinska områdena. övergrepp mot de mänskliga rättigheterna, folkrätten och det palestinska folket inte bara fortsätter, utan blir dessutom allt grövre. Blockaden av fortskrider, och den mur som har fördömts av FN fortsätter att byggas. Antalet illegala bosättningar på ockuperad mark fortsätter att växa, och fördrivningen av palestinier från östra ökar. fortsätter att arrestera, fängsla, tortera och i vissa fall döda dem som står upp mot ockupationen. Ingen fred tycks vara i sikte, och så länge vägrar att respektera palestiniernas mest grundläggande mänskliga rättigheter kommer det inte att vara möjligt att uppnå fred. Genom sina konsekventa brott mot folkrätten framstår som genuint ointresserat av att upphäva den ockupation av palestinsk mark som pågått och som är nyckeln till en varaktig fred i . anser att måste dra sig tillbaka från ockuperat område, att bosättningarna måste utrymmas och att en fri och demokratisk palestinsk stat bör upprättas inom 1967 års gränser. utgångspunkt är folkrätten och respekten för de mänskliga rättigheterna. Därför har både i och utanför uppmärksammat och fördömt grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. har inte tvekat att ta avstånd från de brott mot folkrätten och de mänskliga rättigheterna som begåtts av palestinska grupper. ser att kan spela en avgörande roll både för en framtida freds- och försoningsprocess och för försöken att bygga en palestinsk stat . välkomnar därför att erkänt och att undertecknade femåriga avtal med som inkluderar utvecklingssamarbete om . erkännande och avtal om utvecklingssamarbete har tänt ett hopp hos det palestinska folket, men det har också väckt förväntningar om ett mer aktivt . Fred kräver ett fritt En fredlig lösning på konflikten mellan och känns långt borta. ockupation fortsätter, bosättningarna byggs ut och palestinierna förvägras sina mänskliga rättigheter. Detta är inte bara en provokation mot palestinierna utan mot hela det internationella samfundet och folkrätten. uppenbara folkrättsbrott har gång på gång passerat utan att det fått konsekvenser. stöder en tvåstatslösning med östra som huvudstad i en palestinsk stat. välkomnar därför regeringens erkännande av som stat. blev den 135:e staten i världen att erkänna staten . Erkännandet skickar en tydlig signal till att vårt land inte accepterar ockupationen av . Det är ett tydligt stöd till folkrätten och försöken att få till stånd fredsförhandlingar. röstade FN ja till att ge status som observatörsnation. Uppgraderingen betyder bl.a. att palestinierna kan bli medlemmar av olika internationella organ – ett nödvändigt steg för att föra processen framåt. beklagar dock att landet inte fick status som fullvärdig medlem. hissades så den palestinska flaggan utanför i , efter en omröstning i – en omröstning där gav sitt stöd till palestinierna. ser det som ett viktigt steg mot att erkänns som fullvärdig medlem. bör stödja i det fortsatta arbetet mot att erkännas som fullvärdig medlem av FN. Antalet israeliska bosättare på ockuperad palestinsk mark är över en halv miljon. Bosättningarna utgör ett tydligt brott mot fjärde och anses vara ett krigsbrott av . Förutom att den expansiva bosättningspolitik som bedriver är olaglig slår den effektivt sönder den palestinska infrastrukturen och möjligheten att bygga upp ett fungerande samhällssystem. Palestiniernas rörelsefrihet är kraftigt begränsad, och de utsätts regelbundet för ostraffat våld från bosättarna, enligt FN:s kontor för samordning av humanitära frågor (Ocha). Etableringen av nya bosättningar innebär inte sällan tvångsförflyttning av palestinier. Eftersom hänvisar till sina militära lagar äger inte palestinierna rätt till kompensation för sina skövlade hem. Avvecklingen av bosättningarna är en nyckelfråga i fredsprocessen. Trots det fortsätter israeliska makthavare att godkänna byggandet av fler bosättningar. godkände den israeliska regeringen ytterligare flera hundra nya bostäder i bosättningen på och tillkännagav att man planerade att bygga omkring 500 bostäder i östra . I samband med tillkännagivandet uppgav t.o.m. att man är mycket oroad över den utökade bebyggelsen. fortsätter således med oförminskad kraft att trotsa , och varken EU eller FN verkar förmögna att sätta press på att respektera basala internationella lagar och regler. bör kraftfullt agera för att förhindra att nya israeliska bosättningar tillkommer på palestinsk mark och för att befintliga bosättningar avvecklas omgående. Bosättarpolitiken är kostsam för . En förutsättning för att man ska kunna fortsätta driva och bygga ut bosättningarna är att har möjlighet att exportera de varor som produceras på bosättningarna. förekommer det att varor från israeliska illegala bosättningar märks med text som om de vore producerade på , i eller i . Viner från de ockuperade betecknas på Systembolaget som övrigt ursprung. Det är oklart för konsumenten var varan egentligen är producerad. Som konsumenter ska vi ha möjlighet att göra medvetna val. För att det ska vara möjligt krävs att vi har så mycket information som möjligt om de varor vi köper – vad de innehåller, hur de är producerade och var de är producerade. Den bristfälliga märkningen strider dessutom mot EU:s direktiv om otillbörliga affärsmetoder, som förbjuder falsk och missledande information. och har redan infört tydlig ursprungsmärkning. Tyvärr valde den tidigare borgerliga regeringen att förhala frågan. Det är välkommet att publicerade en vägledning om ursprungsmärkning av produkter från av ockuperade områden. Det är viktigt att regeringen nu agerar för att genomföra rekommendationerna. Det är inte tillräckligt att som utskottet lägga ansvaret på handeln och hänvisa till myndigheterna för tillsyn. Regeringen bör ta initiativ till att införa en tydlig ursprungsmärkning av israeliska bosättarprodukter. Svenska pensionsfonder på ockuperade områden Flera europeiska pensionsfonder har dragit sig ur och svartlistat bolag som bidrar till illegala bosättningar i . Exempelvis svartlistade norska oljefonden två bolag med koppling till bosättningar, och Danya Cebus, för att de bidrar till ”allvarliga kränkningar av individuella rättigheter i krig eller konflikt genom byggandet av bosättningar i östra ”. har gjort en översyn av investeringsåtgärder med bäring på områden som ockuperas av , där man konstaterar att olika aktörer gör olika bedömningar av investeringar i företag som har kopplingar till ockupation. Men man har varit ovillig att använda sig av de olika styrmedel som finns för att garantera att t.ex. AP-fonderna inte investerar i illegala bosättningar. UD har samlat de vanligaste frågorna om handelsavtal med och i dokumentet Handel mellan och . Regeringen ger där vissa rekommendationer om investeringar i bosättningar, men anser att de är för vaga. Det saknas ett regelverk som säkerställer att svenska företag och investerare inte engagerar sig i illegala bosättningar, och det saknas tydliga direktiv på området för de svenska AP-fonderna. Regeringen bör verka för att utforma förslag som förbjuder svenska företag och investerare att bedriva ekonomiskt samarbete i form av handel och investeringar med illegala bosättningar. Summariska arresteringar, orättvisa rättegångar och anklagelser om tortyr Enligt använder sig flitigt av s.k. ”administrativa frihetsberövanden”, dvs. arresteringar som beordrats av myndigheter utan att rättssystemet först prövat ärendet. var 370 palestinier föremål för denna form av frihetsberövande, enligt den israeliska ’Tselem. Amnesty rapporterar återkommande om att palestinier nekas sin rätt till en rättvis rättegång. förhörs de intagna utan att deras advokat får närvara. Palestinier ställs ofta inför militärdomstolar trots att de är civila. De kanske allvarligaste rapporterna vittnar om utbredd tortyr i de israeliska fängelserna. En del av de utsatta är barn. Misshandel, hot om repressalier mot den intagnes familj, förhindrande av sömn och elchocker är enligt Amnestys uppgifter vanligt förekommande. FN:s konvention mot tortyr förbjuder användandet av tortyr, och har till uppgift att se till att stater lever upp till det som står i konventionen. har ratificerat konventionen och har därför ett särskilt ansvar. bör som medlem i FN driva på för att tortyrkommittén särskilt ska utreda eventuella brott mot tortyrkonventionen. Ett grundläggande problem i konflikten i är den utbredda straffriheten. Brott mot folkrätten, internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna begås alltför ofta utan att det får några konsekvenser. har tillsatt egna utredningar, och det har förekommit exempel på hur man med framgång kunnat lyfta brott mot de mänskliga rättigheterna i israeliska domstolar. Men tyvärr har detta varit undantag från en annars fortsatt utbredd straffrihet. () är en central aktör i arbetet för att upprätthålla respekten för folkrätten. EU har stöttat domstolen både politiskt och diplomatiskt, samt logistiskt och finansiellt. EU har stöttat universellt medlemskap i och har som praxis att välkomna staters anslutning till ICC. ansökte om medlemskap i , och medlemskapet trädde i kraft , men EU valde att inte välkomna beslut att ansluta sig till ICC. Det är uppseendeväckande och beklagligt. har fortfarande inte valt att ansluta sig till ICC. Det behövs ett internationellt tryck på i den här frågan. bör verka för att ska ansluta sig till . En central del i ockupation är byggandet av den omfattande muren inom de ockuperade områdena. Många palestinier har som resultat av murbygget förlorat sin eller isolerats från sina arbeten, släktingar eller marknader. i fastslog att den mur som bygger strider mot folkrätten. Trots det har bygget av muren fortsatt. Det är omöjligt att bygga en framtida självständig palestinsk stat när hela samhället är fragmenterat på grund av muren. talade som premiärminister om en ”kantonlösning” för palestinierna, men de delar av som är i palestiniernas händer påminner mer om de svartas bantustans i apartheidens . bör agera för att förhindra att bygget av muren fortgår samt att den mur som redan har byggts på ockuperad mark rivs. Flyktingars rätt att återvända Krigen resulterade i två flyktingvågor då palestinier i de områden som utgör staten fördrevs, tvångsförflyttades eller flydde på ett sätt som inte kan beskrivas som annat än etnisk rensning. Antalet palestinska flyktingar uppgår till ca 5 miljoner människor runt om i världen. Huvuddelen bor i grannländerna där de i många fall saknar de rättigheter och den medborgarskapsstatus som lokalbefolkningen har. Den ohållbara situationen för palestinska flyktingar har synliggjorts under det pågående kriget i . En stor andel av dem som flyr är palestinska flyktingar som återigen tvingas på flykt. Artikel 11 i FN:s generalförsamlings resolution 194 fastställer att ”de flyktingar som önskar återvända till sina hem och bo i fredlig samvaro med sina grannar borde tillåtas göra det så snart det är praktiskt möjligt, och kompensation borde utbetalas åt dem som väljer att inte återvända samt för förlorad eller förstörd egendom”. har dock inte respekterat resolution 194 utan har förvägrat de palestinska flyktingarna rätten att återvända. Ingen kompensation har heller utbetalats. Fred i förutsätter att frågan om de palestinska flyktingarna förs upp på dagordningen och att man finner en lösning i enlighet med FN:s resolution. bör i fortsatta förhandlingar driva att frågan om flyktingarnas rätt att återvända ska föras upp på dagordningen och att resolution 194 ska respekteras. Frågan om vilken status staden ska ha är central. I en framtida självständig palestinsk stat vill palestinierna se östra som huvudstad. Detta stöds av FN, som i ett flertal resolutioner fastställt att östra är ett palestinskt territorium och en del av det ockuperade , bl.a. i resolution 478. En förutsättning för att ockupationen av östra ska upphöra är att de israeliska bosättningar som finns på området avvecklas och att inga nya byggs. förband sig 2003 i färdplanen för fred att åta sig detta uppdrag. Detta löfte upprepades också i då lovade att uppfylla de målsättningar som fastlades 2003. Men dessa löften har inte följts av praktisk handling. fortsätter att demolera palestinska hem och ge godkännande till bygget av nya bosättningar i östra . Fred kommer inte att vara möjlig utan en lösning på frågan om status och utan att ockupation av östra hävs. motsvarar i storlek den svenska ön men har 1,8 miljoner invånare och räknas till ett av de folktätaste områdena i världen. definierade den israeliska regeringen som ”fientligt territorium” och beslutade att har rätt att stänga av el- och bränsletillförseln till som ett svar på palestinska väpnade gruppers raketattacker mot israeliska städer. Sjö-, luft- och landvägar till området stängdes helt. Beslutet har kritiserats hårt bl.a. av den israeliska människorättsorganisationen B’Tselem och , som båda menar att isoleringen är en kollektiv bestraffning i strid med folkrätten. Isoleringen har i grunden slagit sönder ekonomin i och skapat en djup humanitär kris. har ända sedan blockaden infördes av förklarliga skäl kallats för ”världens största fängelse”. Blockaden och krigen har fått förödande konsekvenser. skriver i sin årsrapport att de sociala, hälsomässiga och säkerhetsrelaterade följderna av den höga folktätheten och trångboddheten är de faktorer som kan göra det omöjligt att leva i . De socioekonomiska förhållandena bedöms vara på den lägsta nivån , då erövrade området från under sexdagarskriget. Enligt statistik från är av Gazas befolkning arbetslös och i behov av humanitärt bistånd. Enligt Amnesty medför den israeliska blockaden dessutom att den humanitära hjälp som erbjuds får betydligt svårare att nå de mest behövande. blockad av är inte bara en oacceptabel kollektiv bestraffning, utan den är också kontraproduktiv – inget tyder på att den försvagat Hamas. måste stå upp för folkrätten och kräva att kollektiva bestraffning av Gazas befolkning hävs. ska, som enskild stat liksom inom ramen för FN och EU, kräva att luft-, sjö- och landvägar öppnas. inledde sitt tredje anfallskrig mot . Över 2 000 palestinier dödades, bland dem fler än 500 barn. FN tillsatte samma sommar två utredningar i syfte att klargöra om det under anfallskriget mot 2014 begicks krigsförbrytelser och i så fall vilka som gjorde sig skyldiga och i vilken omfattning. Folkrätten reglerar bl.a. hur parter får och inte får agera vid väpnande konflikter och under ockupation. Folkrätten ställer tydliga krav såväl på som på de palestinska parterna bl.a. att skilja på militära och civila mål. Raketbeskjutningen av måste därför betraktas som ett folkrättsbrott men ursäktar på inget sätt svar, som var både oproportionellt och drabbade civila palestinier hårt. bär , i egenskap av ockupationsmakt, huvudansvaret för civilbefolkningens säkerhet på . Det står klart att omfattande och grova brott mot folkrätten begåtts under samtliga tre israeliska anfallskrig mot . Trots detta har försvinnande få fall prövats i domstol. Att folkrättsbrotten dokumenteras och att de skyldiga, inom den israeliska militärmakten såväl som inom den palestinska myndigheten och Hamas, ställs inför rätta är väsentligt för försoning och fred. Befolkningen på båda sidor väntar otåligt på rättvisa, men än så länge har de inblandade parterna varit helt oförmögna att själva genomföra oberoende utredningar och ställa de ansvariga till svars. Det är oroande att ingen av parterna i konflikten visar någon vilja att följa internationell humanitär rätt eller erkänna att man brutit mot den. Om en kultur av straffrihet vid folkrättsbrott ska tillåtas etablera sig, är risken överhängande att de förbrytelser som begåtts mot civilbefolkningen kommer att upprepas. Det enda sättet att bryta denna spiral av straffrihet och orättvisa är att nu använda sig av de verktyg som det internationella rättssystemet erbjuder. bör, både som enskilt land och som medlem i FN, agera tydligt och kraftfullt för att såväl de israeler som de palestinier som gjorde sig skyldiga till krigsförbrytelser under anfallskrig mot ska ställas inför rätta. Ansvaret för återuppbyggnaden av Förutom allt mänskligt lidande i form av död och skador har militära angrepp mot lett till fysiska skador på infrastruktur och byggnader för åtskilliga miljarder kronor. Det kommer att ta decennier innan återhämtar sig. Ansvarsfrågan handlar alltså inte bara om krigsförbrytelser enligt folkrätten, utan även om ekonomi och om återuppbyggnaden av . Det är hög tid att ekonomiskt ställs till svars för den förstörelse som man gång på gång åsamkar . har betalat till FN som kompensation för de som förstördes under anfallskriget –2009. FN har sagt sig vara tillfreds med den storleken på kompensationen. Den israeliska regeringen har dock fortfarande inte, 2015, tagit på sig något ansvar för all den förstörelse och skada som den orsakat den palestinska civilbefolkningen. Den som tillsattes av FN efter senaste kriget i har nekats tillträde till och , och dess arbete har kraftigt försvårats av bristande politiskt stöd. nåddes ett tillfälligt avtal mellan och den palestinska myndigheten om det storskaliga återuppbyggnadsarbetet. har av det byggnadsmaterial som behövs för reparation och återuppbyggnad av bostäder och annan förstörd infrastruktur nått , enligt den israeliska människorättsorganisationen . Givarländer har inte heller uppfyllt sina löften om de motsvarande som utlovades . De politiska spänningarna mellan den palestinska myndigheten och Hamas samt fortsatta restriktioner mot införsel av byggnadsmaterial har förhindrat återuppbyggnadsinsatser. har omvärlden gått in med miljardbelopp för att förbättra levnadssituationen för invånare. Det gäller även , som avsatt för att försöka göra livssituationen för Gazaborna något mindre omänsklig. Gång på gång har många av dessa insatser förstörts genom krigföring, och gång på gång tvingas världssamfundet att gå in för att finansiera återuppbyggnaden av de reningsverk, bostäder, sjukhus etc. som bombat. Detta är inte en rimlig ordning. Ansvarsfrågan för återuppbyggnaden av får inte glömmas bort. Human Rights Watch och åtskilliga andra aktörer har lyft behoven av att ska hållas ansvarigt för de biståndsprojekt man förstört och att ska krävas på skadestånd. har valt att inte kräva skadestånd för förstörda svenska biståndsprojekt. menar att eftersom man formellt lämnat över ägandet av de byggnader etc. som man byggt till palestinierna har inte några juridiska möjligheter att kräva skadestånd av . anser dock att skulle kunna göra mer, t.ex. dokumentera förstört bistånd. är det viktigt att hittar nya former för vårt utvecklingssamarbete på . Det kan finnas en poäng med att behåller ett visst ägande över byggnader och infrastruktur för att kunna ha en tydlig juridisk grund för att kräva skadestånd i händelse av att igen skulle beskjuta svenska biståndsprojekt. När det gäller de områden på som ligger under full Israelisk kontroll (c-områden) förs samtal inom EU om en gemensam hållning till både planering och genomförande av bistånd samt en gemensam hållning om förstör humanitära insatser. bör vara pådrivande i arbetet med att utforma en gemensam hållning gentemot sabotage av humanitära insatser. Det går inte att frångå att den centrala frågan är att måste börja hållas ansvarigt för sin blockad av och sina upprepade anfall mot . Dagens ordning där världssamfundet ska finansiera återuppbyggnaden av det som bombat sönder är inte hållbar. bör inom ramen för EU och FN verka för att ska hållas ekonomiskt ansvarigt för den omfattande förstörelsen under landets anfallskrig mot . seglade ett antal civila lastfartyg mot , konvojen Ship to . I lasten fanns förnödenheter som cement och mediciner. Syftet var, förutom att bistå Gazaborna med nödvändiga råvaror och utrustning, att synliggöra det orimliga och olagliga med den israeliska blockaden av . Tyvärr kom inte flottan fram till sin destination. Med hjälp av stridsfartyg och helikoptrar bordade den israeliska armén flera av skeppen på internationellt vatten. Det mest blodiga anfallet skedde mot det turkiskregistrerade skeppet där den israeliska arméns brutalitet ledde till att nio passagerare miste livet samt att ett dussintal skadades. försökte man genomföra en andra seglats med Ship to . kunde båtarna inte ens lämna hamnen.