bet · H301KU20 · 2016-01-27 00:00:00 — Utskottet har vid ett flertal tillfällen granskat uttalanden av statsråd i olika sammanhang. Ofta har granskningen avsett om ett statsråd genom ett uttalande handlat i strid med gällande ordning i fråga om formerna för regeringens styrning av myndigheterna och domstolarnas självständiga ställning (se t.ex. bet. 1991/92:KU30 s. 43 f., bet. 1999/2000:KU20 s. 119 f., bet. 2003/04:KU20 s. 189 f. och s. 200 f., bet. 2004/05:KU20 s. 196 f. och bet. 2007/08:KU20 s. 163 f.). gjorde utskottet en översiktlig genomgång av tidigare granskningar av uttalanden av statsråd i nämnda avseende (bet. 2006/07:KU20 s. 210 f.). Utskottet har i detta sammanhang framhållit att statsråd i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att de med hänsyn till ett statsråds speciella ställning bör iaktta särskild försiktighet i vissa hänseenden, bl.a. i fråga om uttalanden som kan riskera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas grundlagsfästa självständighet. Utskottet har ansett att man först och främst bör kunna utgå från att ett uttalande av ett statsråd gjorts i vederbörandes egenskap som statsråd och inte som partipolitiker. Utskottet har också ansett att avsikten med ett uttalande, dvs. vilket uppsåt ett statsråd haft med ett uttalande, samt hur uttalandet kunnat uppfattas av myndigheten i fråga måste tillmätas betydelse vid bedömningen av om ett uttalande kan uppfattas som en otillbörlig påverkan. granskade utskottet ett dåvarande statsråds offentliggörande av en aktieförsäljning (bet. 2001/02:KU20 s. 261 f.). Statsrådet lät via ett pressmeddelande offentliggöra att hon hade sålt av sitt innehav av aktier i . I anslutning till pressmeddelandet publicerade en artikel där statsrådet berättade varför hon hade sålt sina aktier. Statsrådet uppgav bl.a. att hon inte kunde ”kvarstå som aktieägare när företaget agerar så häpnadsväckande mot alla dem som har varslats eller är oroliga för framtid. En ledning ska föregå med gott exempel”. På frågan om statsrådet inte trodde att ledningen för tyckte att det var konstigt att regeringen lade sig i svarade hon: ”Det tror jag i och för sig att näringslivet tycker . Då får de väl tycka det då.” I artikeln ställdes frågan om statsrådet också hade uppmanat andra att sälja sina aktier i . På den frågan svarade hon: ”Nej, eftersom det är en så dålig affär gör jag inte det. Det här är min egen grej.” Utskottet konstaterade inledningsvis att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas. I viss mån bör det enligt utskottet vägas in om statsrådet har ansvaret inom regeringen för den sakfråga som uttalandet avser, men mot bakgrund av regeringens kollektiva ansvar kan denna omständighet inte tillmätas avgörande betydelse. Utskottet framhöll vidare att det är av stor vikt att statsråd deltar i den allmänna debatt som pågår i samhället och att det också är rimligt att statsråd använder de möjligheter som står till buds för att nå ut till allmänheten. När det gällde den aktuella granskningen noterade utskottet att statsrådet i sin statsrådsroll hade uttryckt sin åsikt om ett företags agerande och i det sammanhanget även hade redovisat sina aktiedispositioner, varav det sistnämnda var en offentlig uppgift. 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING framhöll att statsråd bör inta en restriktiv hållning när det gäller offentliggörande av egna aktiedispositioner för att uttrycka gillande eller ogillande. Granskningen gav inte i övrigt anledning till något uttalande från utskottet. Utskottet har granskat uttalanden och ageranden i samband med den s.k. Vaxholmstvisten. Således granskade utskottet under /06 ett statsråds uttalanden om de statliga bolagens tillhörighet till arbetsgivarorganisationer (se bet. 2005/06:KU20 s. 156 f.). Den då aktuella anmälan avsåg uttalanden av statsrådet i form av ”hot” om vilken förhandlingsorganisation på arbetsmarknaden som statliga bolag under skulle tillhöra. Enligt anmälan hade statsrådet i bl. låtit meddela att han övervägde att låta de statliga bolagen lämna arbetsgivarorganisationen , och bakgrunden var enligt anmälan bl.a. att gett en ekonomisk garanti åt ett lettiskt byggföretags process i som skulle klargöra om de svenska konfliktreglerna var förenliga med gemenskapsrätten. Utskottet redogjorde i ärendet för regeringens förvaltningsmandat när det gäller statliga bolag, statliga bolags rättsliga ställning och former för ägarinflytande, regeringens ägarpolicy och för innebörden av termen illojal maktutövning. Vidare redogjordes för vissa iakttagelser och slutsatser som redovisat i sin årliga rapport samt för tidigare granskningar av om statsråd genom uttalanden handlat i strid mot gällande ordning. Utskottet uttalade i sitt ställningstagande följande. I ärendet granskas uttalanden rörande statliga bolags medlemskap i arbetsgivarorganisation. Ett statsråd har självfallet, i likhet med alla andra medborgare, rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Statsråd måste dock iaktta viss återhållsamhet bl.a. när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag. Det i granskningsanmälan refererade uttalandet gäller inte myndig- heter utan företag med statligt ägande. Det statliga ägandet företräds av regeringen. I sin ägarroll lyder regeringen under samma regler som andra bolagsägare. Ägarstyrningen av ett statligt bolag utövas således främst vid bolagsstämman, som är bolagets högsta beslutande organ. Att regeringen eller enskilda statsråd skulle styra de statliga bolagen genom uttalanden i medier eller inlägg i den offentliga debatten är inte förenligt med aktiebolagslagens regler om ägarstyrning. Det får förutsättas att de statliga bolagen, som inte står under utskottets granskning, följer aktiebolagslagen. Vad som framkommit i granskningen föranleder inget ytterligare uttalande från utskottets sida. granskade utskottet vidare två tidigare statsråds agerande i samband med Vaxholmstvisten (bet. 2007/08:KU20 s. 213 f.). Enligt anmälan skulle en representant för organisationen ha kallats upp till och hotats med politiska åtgärder mot organisationen om den inte avbröt sitt stöd till det aktuella lettiska företaget i en pågående domstolsprocess. Utskottet konstaterade att man tidigare granskat uttalanden av båda de berörda statsråden i Vaxholmstvisten. Den aktuella granskningen skilde sig från de föregående genom att den gällde uttalanden 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING som gjorts av två statssekreterare och riktats mot ett enskilt subjekt, nämligen organisationen i form av en av dess företrädare. erinrade om att statsråd och företrädare för statsråd bör iaktta försiktighet med vilka uttalanden de gör och att det måste ses som olyckligt om sådana uttalanden uppfattas som försök till otillbörlig påverkan på allmänna eller Utskottet kunde i sin granskning inte klarlägga vad som faktiskt uttalats vid det möte som var aktuellt i ärendet, och inte heller vad som varit avsikten med uttalandena eller hur dessa borde kunna uppfattas. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på följande frågor: Har uttalat sig på det sätt som anges i Om ja på fråga 1 I vilket syfte gjorde uttalandet? Vilka överväganden gjordes när det gäller vilka som skulle omfattas Förekom det några direkta eller indirekta kontakter mellan och i samband med uttalandet? Hade uttalandet föregåtts av överväganden kring hur uppgifter av det aktuella slaget skulle hanteras och i så fall vilka? Av vilket skäl ansåg att ”måste” vara öppet och transparent i det aktuella avseendet och hur svarar uttalandet mot fri- och rättighetsskyddet i RF? Vilka kommentarer i övrigt ger anmälan och denna promemoria anledning till? Som svar överlämnades en svarspromemoria som upprättats inom , bilaga A5.5.2. I svarspromemorian bekräftas att artikeln innehåller korrekta citat av de svar som statsrådet lämnat på Dagens industris frågor. Vidare anförs att statsrådet gjorde det aktuella uttalandet inom ramen för den allmänna debatten med anledning av medieuppgifter om Svenskt Näringslivs kontakter med . Med uttalandet avsåg statsrådet att ge uttryck för att bör vara transparent med sitt förhållningssätt till . Statsrådets uttalande gjordes med utgångspunkt i uppfattningen att den politiska opinionsbildningen i i allmänhetens intresse bör präglas av öppenhet och transparens. Uttalandet har inte varit ägnat att påverka någons grundläggande fri- och rättigheter enligt 2 kap. RF. Inför uttalandet förekom inte några direkta eller indirekta kontakter mellan statsrådet och . Efter uttalandet har dock företrädare för 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING till statsrådet kort kommenterat uttalandet när de mött honom. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på följande frågor: 1.En mer detaljerad redogörelse önskas för vilka överväganden som gjordes innan gjorde det aktuella uttalandet och konstaterade att endast och skulle omfattas av uttalandet. 2.I inkommet svar till står att bör vara transparent i sitt förhållningssätt till . I den i granskningen aktuella tidningsartikeln står det att måste vara öppet och transparent. I svaret på fråga 1 till framkommer att artikeln innehåller korrekta citat. Hur förhåller sig dessa två påståenden till varandra? 3.Hur förhåller sig påstående att han uttalat sig i den allmänna debatten när han som ansvarig minister för bland annat näringslivsfrågor pekat ut två specifika föreningar varav den ena har näringslivsfrågor som sin specialitet? Som svar överlämnades en svarspromemoria som har upprättats inom (bilaga A5.5.3). I svarspromemorian anförs med hänvisning till svaret på fråga 2 i promemorian av att gjorde det aktuella uttalandet inom ramen för den allmänna debatten, som då specifikt handlade om just Svenskt Näringslivs kontakter med . Det var också med avseende på dessa kontakter som statsrådet kommenterade frågan till . Vidare anförs i promemorian som svar på frågorna 2 och 3 att innebörden av de båda uttalandena i allt väsentligt är desamma, nämligen att ge uttryck för att bör vara transparent med sitt förhållningssätt till . Som tidigare redovisats gjorde statsrådet uttalandet i med utgångspunkt i uppfattningen att den politiska opinions- bildningen i i allmänhetens intresse bör präglas av öppenhet och transparens. Utfrågning med närings- och innovationsminister I granskningen har utskottet hållit en utfrågning med närings- och innovationsminister , (bilaga B8). Närings- och innovationsministern anförde att hans uttalande i var ett inlägg i den allmänna debatten. Uttalandet gjordes med utgångspunkt i uppfattningen att den politiska opinionsbildningen i i allmänhetens intresse bör präglas av öppenhet och transparens. Han anser att de som bildar opinion bör vara öppna med vilka politiska kontakter de har. 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING Uttalandet innehåller inte någon information om sakförhållanden i en viss fråga eller fakta i ett ärende. Närings- och innovationsministern lämnade följaktligen inte några oriktiga uppgifter genom sitt uttalande utan gav uttryck för en politisk uppfattning. Uttalandet gjordes inte inom ramen för någon myndighetsutövning utan är ett debattinlägg. Uttalandet riktade sig inte heller till någon myndighet eller domstol som har att avgöra ett ärende där eller är part. Det innehöll inte något hot om sanktion eller andra åtgärder. Uttalandet innehöll inte heller i övrigt något som på något annat sätt kan betraktas som ett försök till otillbörlig påverkan gentemot någon part eller något intresse. i offentligheten, det lämnades i en tidning och gjordes inte bara med respekt för utan även med omsorg om opinionsfriheten i regeringsformen. Närings- och innovationsministern anförde att han tror att det är uppenbart för den som är i god tro och studerar uttalandet att det inte är fråga om något påstående om att enligt lag måste redovisa sina kontakter med , utan att uttalandet gav uttryck för en politisk uppfattning och utgjorde en argumentation i den allmänna debatten. Statsråd har i likhet med andra rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Som tidigare anförts av utskottet bör statsråd dock i olika hänseenden iaktta särskild försiktighet. Beträffande det i granskningen aktuella uttalandet konstaterar utskottet att det inte innehåller någon information om sakförhållanden i en viss fråga eller fakta i ett ärende, och det gjordes inte inom ramen för något regeringsärende eller riktade sig till någon myndighet eller domstol som har att avgöra ett ärende där den aktuella intresseorganisationen är part. Uttalandet innehöll inte heller något hot om sanktion eller andra åtgärder eller i övrigt något som på något annat sätt kan betraktas som ett försök till otillbörlig påverkan gentemot någon part eller något intresse. I granskningen har anförts att uttalandet gjorts inom ramen för den allmänna debatten. Granskningen ger inte anledning till något uttalande av utskottet. 5.6 Sjukvårdsministerns och jämställdhetsministerns uttalanden om en tingsrättsdom I en anmälan som kommit in till (dnr 650-2015/16), bilaga A5.6.1, begärs en granskning av statsråden och uttalanden i förhållande till en dom som meddelat . 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING I anmälan uppmärksammas att uttalade sig om domen på Twitter som domen meddelades, bilaga A5.6.2. I det aktuella Twittermeddelandet finns en länk till tingsrättens pressmeddelande, bilaga A5.6.3. Enligt anmälaren är det svårt att tolka på annat sätt än att han instämmer i rättens bedömning och önskar göra denna åsikt känd, och eftersom uttalandet kommer innan domen vunnit laga kraft blir det också ett inlägg i en pågående rättsprocess. Vidare uppmärksammas i anmälan att och dagen efter att tingsrättens dom meddelats skrivit en debattartikel i bladet i vilken domen lyfts fram och refereras, bilaga A5.6.4. Det begärs att granskar om och har försökt eller riskerat att påverka utgången av en rättsprocess. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom , bilaga A5.6.5. tingsrätts dom i mål T1781-14 gäller bl.a. en fråga om diskriminering. Tingsrätten har prövat om Region (Regionen) har diskriminerat en barnmorska enligt diskrimineringslagen vid utebliven anställning i två fall och ansökan om anställning i ett fall. Tingsrätten fann sammanfattningsvis att barnmorskan inte hade diskriminerats. Domen har överklagats. I två fall utgick tingsrättens bedömning i diskrimineringsfrågan från att barnmorskan hade sökt anställning samt att hon inte erhållit anställningen eftersom hon angett att hon på grund av sin tro inte kan medverka vid aborter. Tingsrätten ansåg att det krav som Regionen ställt i dessa fall, nämligen att den arbetssökande ska vara beredd att utföra samtliga de arbetsuppgifter som ingår i befattningen inklusive medverka vid utförande av aborter, är ett sådant krav som framstår som neutralt men som kan komma att särskilt missgynna personer med viss religion eller annan trosuppfattning. Tingsrätten ansåg att det av utredningen med tydlighet hade framkommit att organisationen av verksamheten vid kvinnoklinikerna är uppbyggd med utgångspunkt i att samtliga anställda ska vara delaktiga i all verksamhet som bedrivs där. Tings- rätten ansåg därför att det funnits ett berättigat syfte med kravet. Anledningen till att Regionen inte anställt barnmorskan var även att Regionen har en skyldighet att säkerställa att kvinnor har en reell tillgång till abort. Tingsrätten ansåg det mot den bakgrunden såväl lämpligt som nödvändigt att tillämpa det uppställda kravet. 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING I ett fall utgick tingsrättens bedömning i diskrimineringsfrågan från att Regionen avbrutit ett rekryteringsförfarande till ett sommarvikariat sedan det blivit en medial uppståndelse kring rekryteringen. Det hade vidare fram- kommit att mediabilden var att barnmorskan var en uttalad abortmotståndare och tog avstånd från aborter. Enligt tingsrättens bedömning var det klarlagt att dessa omständigheter var orsaken till att Regionen beslutade sig för att avbryta rekryteringsförfarandet. Här hade tingsrätten att bedöma om det villkor som Regionen tillämpat – att anställda på kvinnokliniken inte får ta offentligt avstånd från aborter – kan ses som ett krav som framstår som neutralt men som kan komma att särskilt missgynna personer med viss religion eller annan trosuppfattning. Tingsrätten kunde inte lägga någon allmän erfarenhetssats till grund för sin bedömning om personer med en djupt känd religiös övertygelse oftare tar offentligt avstånd från aborter än personer utan en sådan övertygelse. Tingsrätten ansåg det inte visat att något särskilt missgynnande av barn- morskan hade skett. Det villkor som ställts – att man som anställd vid kvinno- kliniken inte får ta offentligt avstånd från aborter – saknar nämligen samband med den påstådda diskrimineringsgrunden, kränkning av religionsfriheten, anförde tingsrätten som fann att barnmorskan alltså inte diskriminerats på grund av sin religion. Domen från gäller även en fråga om skadestånd med tillämpning av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (EKMR). Tingsrätten fann att barnmorskan haft tillgång till ett effektivt rättsmedel för den kränkning som hon påstår sig ha utsatts för, nämligen diskrimineringslagen. Hennes rätt till ersättning skulle därför prövas enligt diskrimineringslagen, vilket tingsrätten gjort. Någon prövning av om skadestånd ska dömas ut genom normutfyllnad av skadestånden med EKMR som grund ska därför inte göras, enligt tings- rätten. som domen meddelades publicerade ett pressmeddelande med följande lydelse: Barnmorskan får inget skadestånd meddelade dom i målet där en barnmorska begärt skadestånd och diskrimineringsersättning av Region . Barnmorskan menade bl.a. att hennes religionsfrihet hade kränkts. Enligt domen är diskrimineringslagen ett tillräckligt skydd för religions- friheten. Tingsrätten bedömer vidare att villkoret att en barnmorska ska kunna utföra aborter är både lämpligt och nödvändigt. Tingsrätten anser därför inte att barnmorskan diskriminerats. Region ska därför inte betala någon ersättning till barn- morskan. Pressmeddelandet finns i bilaga A5.6.3. , , skrev på Twitter ”Bra och viktigt att konstaterar att abort är en arbets- uppgift för barnmorskor.” lade där också en länk till tings- rättens pressmeddelande, se bilaga A5.6.2. 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING , , publicerade en debatt- artikel, undertecknad , sjukvårds- och idrotts- minister samt , som även publicerades på ; debattartikeln finns i bilaga A5.6.4. Den dom av som nämns i artikeln torde vara den som nämnts ovan i denna promemoria. I 11 kap. 3 § regeringsformen föreskrivs att ingen myndighet, inte heller riks- dagen, får bestämma hur en domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur en domstol i övrigt ska tillämpa en rättsregel i ett särskilt fall. (På motsvarande sätt föreskrivs i 12 kap. 2 § regeringsformen att ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag.) I bestämmelsen i 11 kap 3 § regeringsformen fastslås den viktiga rätts- säkerhetsprincipen att domstolarna i sitt dömande bara har att rätta sig efter rättsreglerna och inte får ta emot order och anvisningar om hur de ska döma i det enskilda fallet. Genom ett förbud mot direktiv i särskilda fall tillförsäkras domstolarna självständighet i sin rättstillämpande verksamhet (m.fl., Grundlagarna RF, SO, RO, version , tredje upplagan med tillägg och ändringar). Grundlagberedningen framhöll (SOU 1972:15 s. 196) att den kanske viktigaste garantin för att domstolarna och förvaltningsmyndigheterna skulle fullfölja sina uppgifter på ett sätt som var tillfredsställande för den enskildes rättstrygghet låg i att de i grundlag tillförsäkrades självständighet i sin rätts- tillämpande verksamhet. Ett uttalande vid en frågestund i Vid en frågestund ombads justitieminister att ge sin syn på relationen mellan rättsväsendet och den politiska makten och på om det är lämpligt att en minister kommenterar pågående polisutredningar. Justitieministern lämnade följande svar: Nej, det är naturligtvis inte lämpligt att gå in och spekulera kring skuldfrågan exempelvis eller vad gäller vittnesvärdering. Sedan kan man som minister föra ett resonemang, med utgångspunkt från olika brott som har begåtts, om vad man kan göra utifrån ett brott och vad man ska vidta för eventuella politiska insatser för att se till att det inte upprepas framöver, men det är lite grann en annan sak. Men att gå in och försöka påverka eller spekulera kring pågående rättsprocesser avråder jag från. Det är inte lämpligt att göra som politiker. Och det gäller inte bara ministrar, det gäller nog också ledamöter i den här kammaren. 5 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING har vid ett flertal tillfällen granskat om statsråd genom uttalanden har handlat i strid med gällande ordning i fråga om formerna för regeringens styrning av myndigheterna. gjorde utskottet en över- siktlig genomgång av utskottets granskning av uttalanden som gjorts av stats- råd fr.o.m. /92 /06 (bet. 2006/07:KU20 s. 210 f.). Av genomgången framgår att frågan oftast har gällt om uttalandet varit ägnat att påverka förvaltningsmyndigheters grundlagsreglerade självständighet, dvs. om det varit statsrådets avsikt att påverka myndighetsutövning mot enskild eller kommun eller myndighets tillämpning av lag eller om en myndighet har kunnat uppfatta sig som bunden av ett uttalande. Utskottet har uttalat sig angående statsråds rätt att göra uttalanden och framhållit att viss återhållsamhet, med hänsyn till statsråds speciella ställning och regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet, måste iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag. Vidare har utskottet yttrat att avsikten med ett uttalande samt hur uttalandet kunnat uppfattas av myndigheten måste tillmätas betydelse vid bedömningen av om ett uttalande kan uppfattas som en otillbörlig påverkan på myndigheten. I en granskning (bet. 2009/10:KU20 s. 150 f.) konstaterades inledningsvis att som utskottet uttalat har ett statsråd i likhet med alla andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning i förening med regeringsformens bestäm- melser om myndigheternas självständighet i förhållande till regeringen, måste dock viss återhållsamhet iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighets- utövning mot enskilda eller tillämpning av lag. Om ett uttalande uppfattas ha gjorts av ett statsråd i denna egenskap, måste självfallet stor betydelse fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. Om denna avsikt är att påverka myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag, kan uttalandet vara att se som ett avsteg från reglerna i dåvarande 11 kap. 7 § regeringsformen, vilket inte är godtagbart från konstitutionella utgångspunkter. När det särskilt gäller frågan om statsråds rätt att uttala sig om rätts- avgöranden och om ett uttalande varit ägnat att påverka en domstols bedöm- ning i ett enskilt mål, har utskottet framhållit att domstolarnas självständighet är en av grunderna för en rättsstat. Med hänsyn till detta bör statsråden enligt utskottet visa största möjliga återhållsamhet med att uttala sig om rätts- avgöranden i enskilda fall eller att göra uttalanden som kan uppfattas på detta sätt. Uttalanden om rättskipningen kan utgå från enskilda fall men slutsatsen måste ges en allmän innebörd om inte misstanken ska uppstå att ett statsråd velat påverka domstolarnas avgöranden.