bet · H301CU23 · 2016-06-10 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om ändringar i marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Förslaget innebär bl.a. att de förbud och ålägganden som () får besluta om enligt dessa lagar inte längre ska vara beroende av näringsidkarens godkännande och att KO ska ges möjlighet att bestämma att sådana beslut ska gälla . Syftet med förslaget är att KO ska ha tillgång till effektiva och avskräckande sanktioner, vilket är en förutsättning för ett fortsatt starkt konsumentskydd. För att marknadsstörningsavgift ska kunna fastställas inom ramen för ett större intervall föreslås att de nuvarande beloppsgränserna höjs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet anser att bör avslå motionsyrkandet. I betänkandet finns en reservation (V). Proposition 2015/16:168 Stärkta sanktionsmöjligheter för . Ett yrkande i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Marknadsstörningsavgiftens beloppsgränser, punkt 2 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486), 2. lag om ändring i lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Därmed bifaller proposition 2015/16:168 punkterna 1 och 2. 2015/16:3419 av m.fl. (V). Reservation (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (S), (SD), (L), (S), (M), (V) och (MP). är förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor och har ansvar för bl.a. att de konsumentskyddande regler som ligger inom myndighetens tillsynsansvar följs. (), som är en funktion inom verket, har befogenheter att utöva tillsyn enligt marknadsföringslagen (2008:486) och lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. gav in en skrivelse till , där det efterfrågas stärkta sanktionsmöjligheter för KO enligt nyssnämnda lagar. Framför allt anser KO att det är en brist i nuvarande lagstiftning att KO:s förelägganden måste godkännas av näringsidkaren för att bli bindande. Mot bakgrund av det faktum att marknadsföringen har ändrat karaktär , framför allt genom användandet av internet, samt de problem som förekommer på vissa konsumentmarknader togs det inom initiativ till en översyn av KO:s sanktionsverktyg enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Resultatet av översynen redovisas i departementspromemorian Stärkta sanktionsmöjligheter för (Ds 2015:45). Promemorian har remissbehandlats. I propositionen behandlas de lagförslag som läggs fram i promemorian. Lagrådet har yttrat sig över regeringens lagförslag. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. En motion har väckts med anledning av propositionen. Motionsförslaget finns i bilaga 1. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. En näringsidkare kan enligt marknadsföringslagen förbjudas att fortsätta med marknadsföring som är otillbörlig (23 §). Om näringsidkaren låter bli att lämna information som är väsentlig får näringsidkaren även åläggas att lämna sådan information (24 §). Ett förbud eller åläggande ska normalt förenas med vite (26 §). En näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot vissa närmare angivna bestämmelser i marknadsföringslagen och vissa marknadsrättsliga regler i annan lagstiftning kan åläggas att betala en marknadsstörningsavgift (29 §). Marknadsstörningsavgiften ska fastställas till lägst och högst . Avgiften får inte överstiga av näringsidkarens årsomsättning (31 §). Någon avgift ska inte dömas ut i ringa fall (32 §). Enligt lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden får en näringsidkare vid vite förbjudas att använda ett visst avtalsvillkor (3 §). gäller att KO kan väcka talan i om förbud eller ålägganden enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. I stället för att väcka talan i domstol kan KO i fall som inte är av större vikt meddela förelägganden om förbud eller ålägganden enligt marknadsföringslagen (28 §) och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden (7 §). För att föreläggandet ska bli gällande måste det godkännas av näringsidkaren. beslutade att anta regeringens förslag om inrättande av patent- och marknadsdomstolar (prop. 2015/16:57, bet. 2015/16:JuU10, rskr. 2015/16:159). Detta innebär bl.a. att upphör som myndighet. Domstolsprövningen av immaterialrättsliga och marknadsrättsliga mål och ärenden ska i stället ske vid två särskilda domstolar: i första instans Patent- och vid och i andra instans Patent- och marknadsöverdomstolen vid . Den nya domstolsordningen träder i kraft . I propositionen föreslår regeringen att KO:s befogenheter och tillgängliga sanktioner vid tillsynen enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden stärks. I fall som inte är av större vikt ska KO kunna meddela förelägganden och besluta om förbud enligt dessa lagar utan godkännande av näringsidkaren. Sådana beslut ska kunna gälla och ska som huvudregel förenas med vite. Besluten ska kunna överklagas till Patent- och . Enligt regeringen är det ur ett konsumentskyddsperspektiv angeläget att ingripanden mot bl.a. otillbörlig marknadsföring kan ske snabbare än vad som är fallet . Att ge KO möjlighet att meddela förelägganden utan godkännande av näringsidkaren bidrar till en effektivare tillsyn och i slutändan till att rättsreglernas genomslagskraft blir större bland aktörerna på marknaden. Om efterlevnaden av de marknadsrättsliga reglerna ökar gynnar det konsumentkollektivet och bidrar till en mer rättvis konkurrens. Vidare föreslås att regeringen inte längre ska ha rätt att meddela föreskrifter om KO:s förbudsförelägganden enligt lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. I syfte att göra sanktionen marknadsstörningsavgift mer förutsebar och enklare för domstolarna att tillämpa föreslår regeringen även att det i marknadsföringslagen ska anges vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid prövningen av om överträdelsen är av sådant allvar att marknadsstörningsavgift ska åläggas. Dessa omständigheter är överträdelsens art, varaktighet, omfattning och spridning. Det uttryckliga undantaget att marknadsstörningsavgift inte ska påföras i ringa fall ska tas bort. För att göra det möjligt att fastställa marknadsstörningsavgift inom ramen för ett större intervall föreslås att beloppsgränserna ska höjas och att avgiften ska fastställas till lägst och högst . Liksom tidigare ska avgiften dock inte få överstiga av näringsidkarens årsomsättning. Mot bakgrund av krav på effektiva och avskräckande påföljder samt att sanktionens nuvarande beloppsgränser bestämdes anser regeringen att det är ändamålsenligt att nu höja beloppsgränserna. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Beträffande marknadsföringslagen ska äldre föreskrifter tillämpas på marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet. När det gäller lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden ska äldre föreskrifter tillämpas på avtalsvillkor som använts före ikraftträdandet. Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag. Utskottet övergår nu till att behandla en följdmotion som innehåller förslag om ett tillkännagivande i en fråga som anknyter till lagförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att den övre beloppsgränsen för marknadsstörningsavgiften bör tas bort. Jämför reservation (V). m.fl. (V) anser i motion 2015/16:3419 att den övre beloppsgränsen för marknadsstörningsavgiften bör tas bort. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta. I propositionen redovisar regeringen att bl.a. remissinstanserna och anser att det finns skäl att överväga att ta bort den övre beloppsgränsen för att sanktionen ska ha en tillräckligt avskräckande effekt på sådana företag som omsätter riktigt stora belopp. Regeringen anser emellertid att det inte finns skäl för en sådan ändring. Tvärtom kan det vara av värde för domstolarna att vid utdömandet av marknadsstörningsavgift kunna förhålla sig till ett närmare preciserat intervall. Detta gäller särskilt som det här, till skillnad från konkurrensrättens område, saknas EU-rättslig praxis som kan tjäna till vägledning vid rättstillämpningen. Bestämmelserna om marknadsstörningsavgift bör alltså även fortsättningsvis innehålla ett beloppsintervall. Om det skulle visa sig att marknadsstörningsavgiftens övre beloppsgräns hindrar en effektiv tillämpning av sanktionen kan regeringen dock få anledning att återkomma i frågan. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag som innebär att marknadsstörningsavgiftens beloppsgränser ska höjas och att avgiften ska fastställas till lägst och högst . I sammanhanget noterar utskottet att regeringen i propositionen anför att den om det skulle visa sig att en övre beloppsgräns hindrar en effektiv tillämpning av sanktionen dock kan få anledning att återkomma i frågan. Enligt utskottet finns inte skäl för att ta något initiativ med anledning av motionen varför den bör avslås. Marknadsstörningsavgiftens beloppsgränser, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3419 av m.fl. (V). Jag välkomnar de förslag på förändring som regeringen presenterar i propositionen och har ställt mig bakom lagförslagen. I likhet med remissinstanserna , och konsumenter anser jag dock att det inte bör finnas något övre tak för marknadsstörningsavgiftens storlek. Detta främst för att sanktionen ska ha en tillräckligt avskräckande effekt även för större företag. Även om det är positivt att gränserna för vilka belopp som kan utgå i marknadsstörningsavgift höjs, befarar jag att denna höjning inte är tillräcklig. Mot bakgrund av krav på effektiva och avskräckande påföljder kan det ifrågasättas om den föreslagna beloppsbegränsningen på utgör en tillräckligt avskräckande sanktion för större näringsidkare som har en årsomsättning på åtskilliga miljarder kronor. Det går inte att utesluta att en näringsidkare medvetet och utifrån affärsmässiga överväganden gör sig skyldig till allvarliga överträdelser av marknadsföringslagens bestämmelser, exempelvis genom en otillbörlig reklamkampanj som har sådana positiva effekter på affärsverksamheten att avgiftsbeloppet på beaktas redan i den ekonomiska kalkylen för kampanjen. Sanktionsavgiftens avsedda och avskräckande effekt skulle därmed utebli. Det framstår dessutom ur ett rättssäkerhetsperspektiv som olämpligt att en näringsidkare med en årsomsättning om kan åläggas att betala en avgift om av årsomsättningen, medan en näringsidkare som omsätter aldrig riskerar att behöva betala mer än högst någon enstaka procent av årsomsättningen, oavsett hur allvarlig överträdelsen är. Den föreslagna begränsningen skulle därmed också kunna medföra en otillbörlig konkurrensfördel till förmån för de riktigt stora näringsidkarna. Mot denna bakgrund anser jag att det finns övertygande skäl för att det inte bör finnas någon övre beloppsgräns för marknadsstörningsavgiften. Enligt min mening bör regeringen återkomma till med ett förslag som innebär att taket för marknadsstörningsavgiftens storlek tas bort. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:168 Stärkta sanktionsmöjligheter för : 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486). 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. 2015/16:3419 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att taket för marknadsstörningsavgiften tas bort, och tillkännager detta för regeringen. Regeringen har kommit med ett förslag på en ändring i marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Propositionen heter Stärkta sanktionsmöjligheter för . Stärkta sanktions-möjligheter för Konsumentombuds-mannen Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen. Lagändringen innebär i korthet att de förbud och ålägganden som får besluta om enligt dessa lagar inte längre ska vara beroende av näringsidkarens godkännande samt att ska ges möjlighet att bestämma att sådana beslut ska gälla . Syftet med förslaget är att ska ha tillgång till effektiva och avskräckande sanktioner, vilket är en förutsättning för ett fortsatt stärkt konsumentskydd. Mot bakgrund av det faktum att marknadsföringslagen har ändrat karaktär under , framför allt genom användandet av internet samt de problem som förekommer på vissa konsumentmarknader, togs det inom initiativ till en översyn av KO:s sanktionsverktyg enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Det är därför viktigt att KO får möjlighet att snabbt ingripa mot bland annat otillbörlig marknadsföring utan att behöva invänta godkännande av näringsidkaren. Det bidrar i sig till en effektivare tillsyn och i slutändan till att rättsreglernas genomslagskraft blir större bland aktörerna på marknaden. Om efterlevnaden av de marknadsrättsliga reglerna ökar gynnar det konsumentkollektivet och bidrar till en mer rättvis konkurrens. Mot bakgrund av krav på effektiva och avskräckande påföljder samt att sanktionens nuvarande beloppsgräns bestämdes anser regeringen att också den gränsen ska höjas. Den nya gränsen fastställs till lägst och högst . Liksom tidigare ska avgiften inte få överstiga av näringsidkarens årsomsättning. Skulle det visa sig att den övre beloppsgränsen hindrar en effektiv tillämpning av sanktionen kan det finnas anledning att återkomma i frågan. Men anser utskottet att den högre gränsen är tillräcklig. Lagändringen föreslås träda i kraft . Avslutningsvis vill jag från utskottet tacka kanslipersonalen och önska en trevlig sommar. Jag önskar även talmannen en trevlig sommar. Konsumtion handlar för en miljöpartist naturligtvis om hållbarhet. När vi talar om hållbar konsumtion är det lätt att tänka på sådant som har med ekonomisk hållbarhet, tillväxtens faror och så vidare att göra. Men hållbarhetsbegreppet innebär också social hållbarhet, och en del av det handlar om tillit mellan människor. Det handlar om att lita på varandra när man gör affärer med varandra. Det handlar om att lita på producenter och på företag som säljer prylar, oavsett om prylarna är fysiska eller digitala. Kanske kan avståndet från social hållbarhet till konsumenträtt verka långt, men för mig är det just tilliten som är den springande punkten. Vi som konsumenter behöver kunna lita på att de företagare som vi köper varor av är seriösa företagare och att oseriösa företagare stoppas. Då är det viktigt dels att sanktionerna avskräcker försäljare från att ta till oseriös marknadsföring eller ohederliga avtalsvillkor, dels att har tillgång till effektiva sanktionsmöjligheter när någon trots allt väljer att medvetet lura andra för sin egen skull. Regeringens politik för stärkta sanktionsmöjligheter för innebär både viss avskräckning, i och med att avgifterna höjs, och att blir effektivare när bindande förelägganden vinner laga kraft , utan näringsidkarens godkännande. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på följdmotionen från . följdmotion tar dock upp en intressant aspekt. Är den högsta gränsen tillräckligt avskräckande? blir nivåerna fördubblade, och den högsta nivån är . Regeringen kommer att följa hur praxis utvecklas. Om det visar sig att detta inte är tillräckligt kommer åtgärder att vidtas. Om det nu skulle visa sig att 10 miljoner inte betyder något för ett stort företag och att det är värt att riskera en sanktionsavgift är mitt heta tips att företagare ska se till att undvika att befinna sig i gråzoner där de kan åka på en sådan avgift. Konsumenträtt är ändå en del i det hållbara samhällsbygget. Det handlar om att bygga tillit till varandra. I konsumenträtten läggs nu en pusselbit där får stärkta möjligheter att agera både effektivt och kraftfullt. Jag tänker faktiskt på som lite av en superhjälte som slåss för dem som har minst möjligheter att försvara sig själv och som slår buset på fingrarna när de inte sköter sig. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.)