bet · H301JuU21 · 2016-03-11 00:00:00 — Två nya adhd-team för målgruppen unga respektive våldsamma intagna startades . Vidare har behandlingsprogram som riktar sig till män med våldsproblematik (Puls) omarbetats och utvidgats till att omfatta klienter med våldsproblematik oavsett ålder. har ytterligare 59 programledare utbildats, och det finns nu ett hundratal utbildade programledare för . Det individuella behandlingsprogrammet Entré är en behandlingsinsats för klienter som vill lämna organiserad brottslighet eller bryta ett mönster av våldsbrottslighet. Nio nya programledare har utbildats . Antalet klienter som deltagit i behandlingsprogrammen Entré, Puls eller VPP som avser allmänt våld har ökat från 2013 till 2014. De motiverande insatserna riktade mot målgruppen har ökat och påbörjas nu redan på häkte. Ett antal beslut som ska främja tidiga insatser i häkte riktade till unga har fattats . De handlar om att tillföra lärarresurser och psykologer, samverkan med externa parter när det gäller behandling och häktesplacering av unga, metodfrågor och systemförändringar. Flera häkten har startat särskilda verksamheter för unga med bl.a. yoga, studiecirklar och studier. De flesta unga har haft kontakt med en studievägledare . Ett mål på två timmars mänsklig kontakt för unga har satts, men enligt häktesmätningarna har målet inte uppnåtts . Det har riktats återkommande internationell och nationell kritik mot häktnings- och restriktionsanvändningen i . Klart är att långa häktningstider särskilt i kombination med restriktioner kan vara mycket pressande för den enskilde. Det är därför mycket angeläget att komma till rätta med dessa frågor. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att regeringen vidtagit åtgärder för att nå fram till att färre personer är i häkte och att minska den häktades tid i isolering och motverka de skadliga effekterna av den. Kriminalvården har i regleringsbrev getts i uppdrag att analysera omfattningen av isoleringsbrytande åtgärder för häktade utan och med restriktioner samt att redovisa resultatet av myndighetens arbete med att utveckla och utöka de isoleringsbrytande åtgärderna för klienter i häkte. Utskottet konstaterar att Brå har i uppdrag att genomföra en kartläggning av situationen i häkte för att öka kunskapen om användningen av häkte och restriktioner samt tillämpningen av isoleringsbrytande åtgärder. Vidare har regeringen tillsatt en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till att minska användningen av häktning och restriktioner. Utredaren ska bl.a. överväga och om det bedöms lämpligt föreslå dels nya former av straffprocessuella tvångsmedel som alternativ till häktning, dels tidsfrister för användning av häktning och restriktioner. Utredaren ska även särskilt fokusera på åtgärder för att begränsa användningen av häktning och restriktioner för barn och andra unga lagöverträdare. Som framgår ovan pågår även ett aktivt arbete hos och Kriminalvården. Riksåklagaren har arbetat fram nya riktlinjer för restriktioner och långa häktningstider. Kriminalvården har i uppdrag att genomföra en särskild satsning för unga klienter för att förstärka det återfallsförebyggande arbetet under verkställigheten. Som ett resultat av uppdraget arbetar Kriminalvården bl.a. med tidiga insatser riktade till unga i häkte och ett ökat antal psykologer som är verksamma i häktena samt ökade möjligheter till studier och andra aktiviteter. Kriminalvården arbetar även aktivt med att minska häktades tid i isolering och att motverka de skadliga effekterna av isoleringen. Kriminalvårdens mål är att häktade ska ha s.k. åtgärdstid under minst och att unga häktade ska ha mänsklig kontakt mins . I det ovan nämnda utredningsuppdraget till den särskilda utredaren ingår att se över hur isoleringen av häktade kan motverkas. Utskottet anser att det pågående arbetet bör avvaktas och avstyrker därmed de yrkanden som framförs i motionerna 2015/16:53 (V) yrkandena 2 och 3 om en lagstadgad rätt till minst två timmars mänsklig kontakt. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att frågor om häktning och användande av restriktioner är uppmärksammad och att det pågår ett omfattande arbete på området. Utskottet utgår från att regeringen noggrant följer utvecklingen i dessa frågor och vidtar de åtgärder som bedöms lämpliga. Utskottet vill inte föregripa den beredning som pågår och avstyrker därför motionerna 2015/16:53 (V) yrkande 1, 2015/16:3160 (FP) yrkandena 2–6 och 2015/16:2628 (KD) yrkande 5. Utskottet vill betona att barnperspektivet, utifrån andan och intentionerna i FN:s konvention om barnets rättigheter (), ska genomsyra alla åtgärder som rör barn. Vidare pågår ett utredningsarbete med syfte att ge ställning som lag. Något tillkännagivande till regeringen med anledning av vad som begärs i motion 2015/16:3160 (FP) yrkande 1 är enligt utskottet därmed inte nödvändigt och motionsyrkandena avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att göra en översyn av statliga myndigheters uppbackning av kommunernas arbete med avhopparverksamhet, om att förbättra det återfallsförebyggande arbete och om vikten av att den intagne konfronteras med det begångna brottet. Jämför reservationerna 4 (M), 5 (M, C, L, KD) och 6 (KD). I motion 2015/16:1486 av och (båda M) begärs att det ska göras en översyn av statliga myndigheters uppbackning av kommuner som bygger upp och utvecklar avhopparverksamhet för vuxna kriminella. I motion 2015/16:2651 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3 begärs att det återfallsförebyggande arbetet ska förbättras. Motionärerna anför att den som vill hoppa av från en verksamhet med kriminella inslag bör kunna få hjälp och stöd oavsett var i landet han eller hon befinner sig. Avhopparverksamheten bör dels göras till ett attraktivt alternativ för den som börjar tröttna på kriminalitet, dels bli bättre på att fånga upp dem som vill lämna en kriminell verksamhet. I motion 2015/16:2680 av m.fl. (KD) yrkande 6 begärs att man ska betona vikten av att den intagne konfronteras med det begångna brottet. Motionärerna anför att en återanpassning till en vanlig tillvaro är möjligt först om den kriminelle kommer till insikt om det felaktiga i sitt handlande. Det är därför viktigt att den dömde som en del i behandlingen konfronteras med brottet. Verkställigheten av fängelse ska enligt 1 kap. 5 § fängelselagen (2010:610) utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. Verkställigheten ska, i den utsträckning utan att kravet på samhällsskydd eftersätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott. Enligt 2 § lagen (2002:445) om medling med anledning av brott avses med medling att en gärningsman och en målsägande möts inför en medlare för att tala om brottet och följderna av detta. Medling ska ske i bägge parters intresse. Målet ska vara att minska de negativa följderna av brottet. Medling ska bl.a. syfta till att gärningsmannen får ökad insikt om brottets konsekvenser. Förutsättningarna för medling är att medlingen ska vara frivillig för både gärningsman och målsägande. Det brott som medlingen avser ska vara anmält till . Dessutom ska gärningsmannen ha erkänt gärningen eller delaktighet i denna. Medling får endast ske om det med hänsyn till samtlig omständigheter framstår som lämpligt (5 §). I budgetpropositionen anförs bl.a. följande (prop. 2015/16:1 utg.omr. 4 s. 17): Kriminalvården har en viktig roll i det återfallsförebyggande arbetet för de individer som verkställer påföljd i anstalt eller frivård. För att Kriminalvårdens insatser ska få betydelse i ett längre perspektiv krävs dock att andra aktörer tar vid där Kriminalvårdens uppdrag slutar. Det handlar om andra myndigheter, kommuner och landsting men också om näringsliv och aktörer i det civila samhället. För att understryka vikten av att verkställigheter används till att samordna och fokusera insatser kring individerna har regeringen särskilt pekat ut återfallsförebyggande arbete och samverkan med andra aktörer som prioriterade områden i Kriminal-vårdens verksamhet. Tiden i anstalt eller under övervakning ska inriktas på åtgärder som minskar risken för återfall. Av budgetpropositionen framgår också (s. 20 och s. 58) att regeringen ser det som angeläget att stödja organisationer som hjälper personer att lämna ett liv i kriminalitet, s.k. avhopparverksamhet. fick för avhopparverksamhet genom medel i höständringsbudgeten. I budgetpropositionen föreslår regeringen en anslagsökning med för denna verksamhet . Regeringen anför i budgetpropositionen (s. 69) att den ser ett behov av att utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet, bl.a. genom ökad kunskapsspridning, förstärkt samverkan mellan olika aktörer och förbättrade möjligheter att stötta olika brottsförebyggande projekt runt om i landet. En nationell samordningsfunktion upprättas hos Brå för detta syfte. Mot denna bakgrund ökas anslaget med . Brå har enligt regleringsbrevet i uppdrag att redovisa hur det nämnda anslaget har använts och att lämna en samlad analys av utfallet. När det gäller sociala insatsgrupper anför regeringen följande i budgetpropositionen (s. 36). För ungdomar vars negativa utveckling har gått så långt att det bedöms finnas risk för långvarig och allvarlig kriminalitet behöver samhället agera med särskild kraft. Det är ofta bland dessa ungdomar som den organiserade brottsligheten har sin rekryteringsbas. har haft i uppdrag att aktivt stödja arbetet med s.k. sociala insatsgrupper för unga som riskerar att utveckla en kriminell livsstil. pekar på att insatserna indikerar ett positivt resultat och att de samverkande aktörerna anser att det finns skäl att fortsätta arbetet. har ett pågående uppdrag att låta utvärdera resultatet för de ungdomar som varit föremål för arbetet i en social insatsgrupp. I uppdraget ingår också att utvärdera hur själva samverkansformen fungerar. Uppdraget ska redovisas . En samlad insats mot organiserad brottslighet Regeringen presenterade en samlad insats mot organiserad brottslighet som innefattar beslut om en rad åtgärder som angriper den organiserade brottsligheten från flera håll, som tar sikte på att både bekämpa och förebygga brottsligheten och som regeringen bedömer har en positiv effekt på möjligheten att bekämpa organiserad brottslighet. Regeringen aviserade även att ytterligare åtgärder kommer att vidtas . Regeringen har även lämnat propositionen Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16.113) och lagrådsremissen Utökade möjligheter till förverkande. Samtliga lagändringar föreslås träda i kraft . har i sin rapport i brott – hur kan samhällets samlade resurser användas bättre (RiR 2015:4) granskat samhällets insatser för att förebygga återfall i brott. Syftet med granskningen har varit att ta reda på om det återfallsförebyggande arbetet har goda förutsättningar för att bedrivas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. De förutsättningar som har analyserat är bl.a. lagstiftning, planering, samordning och fördelning av ansvar och resurser. Effekterna av insatserna har inte mätts, utan utgångspunkten har varit om den återfallsförebyggande verksamheten är inriktad på de områden som befintlig forskning visar minskar återfallsrisken. granskning visar att andelen dömda som återfaller i brott i princip har varit oförändrad . Granskningen visar också att många insatser för att förebygga återfall inte görs de behövs, utan dröjer. bedömning är att detta delvis beror på brist på helhetssyn och långsiktighet, såväl i planeringen av åtgärder som i synen på kostnader. Vidare anför att de ansvariga aktörerna för återfallsförebyggande insatser inte i tillräcklig utsträckning samverkar i planeringen och att det saknas kunskap om det återfallsförebyggande arbetets långsiktiga effekter. Enligt beror den sistnämnda bristen på att uppföljningen i dagens system är kortsiktig och utspridd över en mängd olika samhällsinsatser. konstaterar vidare att det sällan görs systematiska utvärderingar av det återfallsförebyggande arbetets samhällsekonomiska konsekvenser. I skrivelse 2015/16:27 om återfall i brott redovisade regeringen sin bedömning av iakttagelser. Av skrivelsen framgår bl.a. följande. Regeringen instämmer i iakttagelser att det återfallsförebyggande arbetet behöver utvecklas så att klienterna i större utsträckning än vad som är fallet kan bli föremål för insatser som de har bedömts vara i behov av. Det gäller särskilt vad anför om behovet av en utvecklad samverkan mellan berörda aktörer. Regeringen håller vidare med om att utbildning är en viktig återfallsförebyggande insats. Regeringen instämmer även i bedömning att fler återfallsförebyggande insatser skulle kunna göras och få bättre effekt, om klienters problem och behov identifierades tidigare (s. 1). Regeringen delar bedömning att insatserna är för få i förhållande till de behov som finns och att de insatser som vidtas i högre grad måste utgå från varje individs behov. Regeringen instämmer även i bedömningen att det finns utrymme för att förbättra och utveckla uppföljningen och utvärderingen av de stöd- och hjälpinsatser som riktas till klienterna. Inom ramen för Kriminalvårdens förändrade organisation pågår ett arbete med att utveckla myndighetens insatser för forskning och utvärdering, bl.a. på det återfallsförebyggande området. Vidare ger den nya organisationen förutsättningar för att vidareutveckla innehållet i verksamheten i en riktning där kunskapsbaserade och kriminalvårdsspecifika insatser riktas till klienter utifrån behov och oberoende av var i landet klienten verkställer sin påföljd. I Kriminalvården pågår vidare ett arbete med att förbättra uppföljningen av verksamheten bl.a. genom ett nytt systemstöd för uppföljning – KUB (Kriminalvårdens uppföljnings- och beslutsstödsplattform) (s. 7). Regeringen konstaterar att en av regeringens viktigaste kriminalpolitiska åtgärder är att utveckla det brottsförebyggande arbetet och att ambitionen är att det ska finnas ett strukturerat brottsförebyggande arbete över hela landet. För att stärka samverkan mellan olika aktörer och utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet har regeringen gett Brå i uppdrag att lämna förslag på hur en förstärkt samverkansfunktion vid denna myndighet bör utformas (s. 13). Regeringen följer noggrant Kriminalvårdens och berörda myndigheters arbete på området, bl.a. utifrån iakttagelser och rekommendationer. Regeringen avser att återkomma med ytterligare redovisning av de åtgärder som framöver vidtas för att utveckla arbetet med att förebygga återfall i brott (s. 13). Utskottet instämde i regeringens bedömning av vilka åtgärder som bör vidtas med anledning av iakttagelser och rekommendationer när det gäller återfall i brott. Detta framgår av utskottets betänkande 2015/16:JuU8 om återfall i brott. stöd till – och samordning av det lokala brottsförebyggande arbetet Brå har redovisat det ovan nämnda uppdraget om en förstärkt samverkansfunktion i rapporten stöd till – och samordning av – det lokala brottsförebyggande arbetet. Övriga uppdrag till myndigheter Regeringen har i regleringsbrevet gett Brå i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av tillgången till stöd för avhoppare och lämna förslag på hur avhopparverksamheten skulle kunna utvecklas. Uppdraget ska redovisas . I uppdraget anges följande: Personer som önskar lämna kriminella grupperingar kan på ett antal platser i landet få stöd genom s.k. avhopparverksamhet. finns det ingen samlad bild av dessa verksamheters omfattning och struktur eller av hur väl de möter behoven på området. Brå har därför i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av tillgången till stöd för avhoppare. I uppdraget ingår att redovisa hur stödinsatserna är uppbyggda hos och Kriminalvården, kommuner och andra aktörer. I uppdraget ingår också att bedöma i vilken utsträckning den avhopparverksamhet som finns tillgänglig täcker de behov som finns på området. Brå ska också identifiera framgångsfaktorer i arbetet och lämna förslag på hur avhopparverksamheten skulle kunna utvecklas. Förslagen ska utgå från de behov av stöd och skydd som avhoppare har. Vid genomförandet av uppdraget ska Brå beakta arbete med att utveckla en nationell strategi för dessa frågor. I Kriminalvården regleringsbrev anges att myndighetens återfallsförebyggande arbete ska ta sin utgångspunkt i väl underbyggd kunskap om vad som är verkningsfullt och inriktas på de faktorer som har störst betydelse för att minska risken för återfall i brott. För att säkerställa att varje klient får en sammanhållen och ändamålsenlig verkställighet utan avbrott i de återfallsförebyggande insatserna ska Kriminalvården även fortsatt utveckla sin förmåga att upprätta individanpassade verkställighetsplaner för klienterna. Kriminalvården ska i detta syfte även utveckla och utöka såväl myndighetens interna samverkan som samverkan med andra berörda myndigheter och aktörer. Kriminalvården ska redovisa vilka resultat utvecklingsarbetet har lett till. Kriminalvården ska också redovisa vilka behov av fortsatt utvecklingsarbete som myndigheten har identifierat och hur dessa kommer att tas om hand. Kriminalvården har också fått i uppdrag av regeringen att utveckla och förstärka myndighetens arbete med utslussning i syfte att öka klienternas förutsättningar att inte återfalla i brott (Ju2015/09899/). Uppdraget ska slutredovisas . Av Kriminalvårdens regleringsbrev framgår också att myndigheten har i uppdrag att genomföra en särskild satsning på åtgärder ägnade att förstärka det återfallsförebyggande arbetet för unga under verkställigheten (Ju2013/4394/). Satsningen ska bl.a. omfatta åtgärder som bidrar till att förbättra unga dömdas förutsättningar på arbetsmarknaden. Även åtgärder ägnade att motivera till och underlätta unga dömdas utträde ur kriminella grupperingar omfattas av uppdraget. Arbetet med uppdraget ska redovisas i myndighetens årsredovisningar 2014–2015. Uppdraget ska slutredovisas . Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår bl.a. följande (s. 43). Krami är en samverkan mellan Arbetsförmedlingen, Kriminalvården och berörd kommun som syftar till att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för personer som har varit i kontakt med Kriminalvården. har det bedrivits 25 Kramiverksamheter på 21 orter, vilket i stort sett är samma omfattning som 2013. Över en treårsperiod har verksamheten utökats med sex verksamheter och sex orter. Bland annat med utgångspunkt från en utvärdering av Krami pågår ett utvecklingsarbete i syfte att öka enhetligheten med hänsyn tagen till att verksamheten är ett samarbete mellan tre myndigheter. Prioriterat i utvecklingsarbetet är att ta fram ett gemensamt handläggarstöd för Krami som ska beskriva hur arbetet ska bedrivas, och som ska bli normerande för Arbetsförmedlingens och Kriminalvårdens medarbetare. Betänkande 2015/16:KU4 Åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism har vid beredningen av betänkande 2015/16:KU14 om åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism beslutat om ett antal tillkännagivanden till regeringen, bl.a. att det är viktigt att myndigheter och kommuner har beredskap för att hantera avhoppare som förespråkar våldsbejakande ideologi eller som har begått grova brott utomlands (rskr. 2015/16:137). Medling med anledning av brott Bestämmelser om medling finns i lagen om medling med anledning av brott. Av förarbetena till lagen framgår att de vägledande syftena för medling som bedrivs i statlig eller regi bör vara att den ska leda till en ökad insikt hos gärningsmannen om brottets konsekvenser och att den ska ge brottsoffret en möjlighet att bearbeta sina upplevelser av brottet. Medling är frivillig både för gärningsman och för offer. När det gäller kravet på frivillighet anförs bl.a. följande i förarbetena (prop. 2001/02:126 s. 36): För att medlingsmötet skall bli meningsfullt och de angivna syftena kunna uppnås är det viktigt att medlingen är frivillig för båda parter. Såväl gärningsman som brottsoffer måste känna att de har en reell möjlighet att vägra delta. Stor hänsyn måste härvid tas till deltagarens ålder och förmåga att framföra sin vilja. Kravet på frivillighet gör sig särskilt starkt gällande när det gäller brottsoffret. Inget brottsoffer skall behöva känna sig tvingad att delta. Det är viktigt att offret själv får avgöra om han eller hon vill delta och inte övertalas till detta för gärningsmannens skull. Brottsoffret måste också ges tid att fundera över om han eller hon vill medverka. För brottsoffrets del är det också viktigt att inte gärningsmannen är eller känner sig tvingad att delta. Om gärningsmannen inte vill träffa brottsoffret för att tala om brottet finns risk för ytterligare kränkningar. De angivna syftena med mötet torde också svårligen kunna uppnås om gärningsmannens eller brottsoffrets vilja att delta inte är äkta. Utskottet har i betänkande 2014/15:JuU16 Polisfrågor (s. 47 f.) avstyrkt ett yrkande om att framhålla vikten av att bl.a. polisen samverkar med andra myndigheter för att skapa bättre förutsättningar för avhopparverksamhet för vuxna kriminella. Utskottet anförde i sin motivering att arbetet med att skapa bättre förutsättningar för kriminella att lämna sin livsstil är viktigt men att det mot bakgrund av det uppdrag som Brå fått att göra en nationell kartläggning av tillgången till stöd för avhoppare och att arbetar med en strategi på området saknas anledning att göra något tillkännagivande i frågan. Utskottet konstaterar med tillfredställelse att arbetet för att förstärka det återfallsförebyggande arbetet pågår på olika nivåer. Det återfallsförebyggande arbetet och samverkan med andra aktörer är också ett prioriterat område i Kriminalvårdens verksamhet. Utskottet anser att det är viktigt att samhället hjälper och ger stöd till personer som vill lämna kriminella grupperingar. Utskottet delar de åsikter som förs fram i motion 2015/16:2651 (M, C, FP, KD) yrkande 3. Som framgår ovan har särskilda medel avsatts för avhopparverksamhet i budgeten . Vidare har Brå ett pågående uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av tillgången till stöd för avhoppare och lämna förslag på hur avhopparverksamhet ska kunna utvecklas. Även arbetar med att utveckla en nationell strategi för dessa frågor. Utskottet anser att resultatet av det pågående utredningsarbetet bör avvaktas och är därför inte berett att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande som efterfrågas i motionen. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Utskottet vidhåller också sin tidigare uppfattning att det bl.a. mot bakgrund av det ovan nämnda uppdrag som lämnats till Brå om att göra en nationell kartläggning av tillgången till stöd för avhoppare saknas anledning att göra något tillkännagivande om att göra en översyn av statliga myndigheters uppbackning av kommuner som bygger upp och utvecklar avhopparverksamhet för vuxna kriminella. Utskottet vill inte heller här föregripa det beredningsarbete som pågår. Utskottet avstyrker motion 2015/16:1486 (M). Utskottet konstaterar att lagen om medling med anledning av brott ger vissa möjligheter för en gärningsman att möta målsägande för att tala om brottet och konsekvenserna av detta och på så sätt konfronteras med sin skuld. Medling är emellertid frivillig för både gärningsman och målsägande. Utskottet anser att de skäl som anges i förarbetena som motivation till varför medling ska vara frivillig både för gärningsman och för offer är väl avvägda. Som framgår ovan pågår ett arbete inom med att utveckla det återfallsförebyggande arbetet så att de intagna i större utsträckning än kan bli föremål för de insatser de har bedömts vara i behov av. Utskottet anser inte att det finns något skäl för att göra ett sådant tillkännagivande om att betona vikten av att den intagne konfronteras med det begångna brottet som motionärerna efterfrågar i motion 2015/16:2680 (KD) yrkande 6. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet