bet · H301UU4 · 2016-02-03 00:00:00 — möjliggjort ökad transparens, tydlighet och enhetliga bedömningar. komplement till rapporteringen om vilka framsteg som gjorts har rapporterna även ett tydligare fokus på specifika bedömningar av vilka åtgärder som länderna behöver vidta för att uppnå kriterierna för EU-medlemskap samt vilka förväntningar som finns från EU:s sida vad gäller respektive lands utveckling på såväl kort som lång sikt. Utskottet konstaterar att det skett omfattande förändringar i grannskapet när den senaste översynen av den europeiska grannskapspolitiken (ENP) genomfördes. utmanar ENP i , och och präglas av konflikter och en akut flyktingsituation. välkomnar därför att en ny översyn av ENP genomförs. Utskottet har i en överläggning (prot. 2015/16:13) och ett utlåtande (2015/16:UU5) framfört sin syn på kommissionens meddelande Översyn av den europeiska grannskaps- politiken ((2015) 50 slutlig) där konturerna för en ny grannskapspolitik Utskottet betonar att översynen bör resultera i en grannskapspolitik som på ett bättre sätt kan hantera utmaningar och främja relationsbyggande med och reformer i partnerländerna. att det är positivt att det i meddelandet föreslås att de regionala dimensionerna av ENP bör stärkas ytterligare. Utskottet betonar i detta sammanhang att det krävs en ambitiös strategi för att utveckla det östliga partnerskapet med sikte på att bredda och fördjupa detsamma. Utskottet noterar vad kommissionen anger i arbetsprogrammet om att den nya europeiska grannskapspolitiken ska innebära en mer fokuserad och skräddarsydd ram för stödet till stabilisering och demokratisk utveckling i länderna i vårt östra och södra grannskap. Utskottet konstaterar att en stabilisering av grannskapet är av avgörande betydelse men understryker , i likhet med vad som framhålls i utskottets utlåtande /15:UU18, att en långsiktigt stabil utveckling måste bygga på respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Utskottet ser positivt på att ett bredare politiskt partnerskap etableras mellan EU och länderna , och (AVS- länderna) efter 2020 för att bidra till att skapa jämbördiga relationer baserat på Utskottet har genom utlåtande /16:UU6 framhållit att inte ska förnyas i sin befintliga form då dess nuvarande strukturer, inklusive utvecklingsstödets villkor och struktur, etablerades i en annan tid och kontext. Utskottet anser att partnerskapet efter 2020 bl.a. bör bygga på genomförandet av de antagna universella hållbara utvecklingsmålen (Agenda 2030) som inte bara inkluderar AVS-staterna utan Det är angeläget att respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati, rättsstatens principer och god samhällsstyrning ligger till grund för partnerskapet även efter 2020. Utskottet menar att EU behöver tydliggöra en differentiering som beaktar ländernas olikheter. Utskottet har i olika sammanhang betonat vikten av att främja internationella biståndsströmmar och betonat att EU och dess medlemsstater måste förverkliga sina åtaganden om utvecklingsfinansiering. Utskottet vidhåller detta. Utskottet noterar att det i slutsatserna från den tredje internationella konferensen om utvecklingsfinansiering (Action Agenda) bl.a. framhålls vikten av inhemsk resursmobilisering, kapital från den privata sektorn och internationellt utvecklingsbistånd som viktiga finansieringskällor för utvecklings- och hållbarhetsagendan. Slutsatserna från konferensen välkomnar EU:s kollektiva åtagande om att uppnå målet om av BNI till bistånd för den nya globala hållbarhetsagendan, och att EU på kort sikt ska uppnå målet om 0,15–0,av BNI till de minst utvecklade länderna samt uppnå under hållbarhetsagendans löptid. Utskottet noterar det meddelande från kommissionen (KOM(2015) 419, 2015/16:FPM13) som beskriver kommissionens rekommendationer inför världstoppmötet om humanitära frågor i och betonar betydelsen av att både EU och medlemsstaterna arbetar för att världstoppmötet ska bli konstruktivt och leda till välbehövliga och behovsanpassade förbättringar i det internationella humanitära biståndsarbetet. Utskottet avser att fortsätta följa arbetet inför världstoppmötet . Utskottet kan konstatera att flyktingkrisen är en av EU:s största utmaningar. Kommissionen bedömer att instabilitet, krig och fattigdom i EU:s närområde innebär att frågan kommer att fortsätta att dominera den politiska agendan . Utskottet vill i detta sammanhang betona vikten av en bredare diskussion om migration och utveckling. Utskottet konstaterar att det behövs en mer aktiv och sammanhållen utrikespolitik för att bidra till ökad fred och säkerhet i närområdet. Grundorsakerna till migration och flyktingströmmar är komplexa. Det handlar om krig, konflikt och brott mot mänskliga rättigheter men även om bristande framtidsutsikter på grund av bristande samhällsstyrning, liten social rörlighet och arbetslöshet. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet de diskussioner som fördes vid om migration där europeiska och afrikanska stats- och regeringschefer möttes i ett försök att stärka samarbetet och möta de aktuella utmaningarna, men även diskutera migrationens möjligheter. Avslutningsvis önskar utskottet framhålla vikten av att de nya globala målen för hållbar utveckling som antogs i förverkligas såväl inom EU som i EU:s externa politik. En union i demokratisk förändring (prioritering 10) Utskottet välkomnar kommissionens ambition att vara så öppen som möjligt med sitt arbete och att kommissionen avser att samarbeta med övriga EU- institutioner för att stärka ansvarsutkrävande och insyn i EU:s verksamhet och i lagstiftningsprocessen. Utskottet anser att öppenhet ska vara en vägledande princip inom EU:s alla samarbetsområden, och det är positivt att kommissionen lyfter dessa frågor även när det gäller EU-institutionernas eget Utskottet noterar, i likhet med , att kommissionen lägger fram färre förslag än och välkomnar att ett ökat fokus läggs på att genomföra, tillämpa och utvärdera den lagstiftning som redan finns. Utskottet instämmer i övrigt med vad betonar i sitt yttrande om ett interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning och politisk dialog med de nationella parlamenten samt vad finansutskottet framhåller om vikten av ett tydligt nationellt ägarskap. Med det som utskottet anför i detta utlåtande föreslår utskottet att lägger kommissionens arbetsprogram (KOM(2015) 610) till handlingarna. 1.Kommissionens arbetsprogram 2016 – motiveringen (SD) av (SD). En ny satsning på sysselsättning, tillväxt och investeringar är på ett generellt plan positiva till den fria rörligheten för varor, tjänster, kapital och arbetskraft inom EES-området. För att motverka lönedumpning på den svenska arbetsmarknaden anser emellertid att det behövs en kraftig reformering av utstationeringsdirektivet, med bl.a. en bortre gräns för hur länge en arbetstagare kan vara utstationerad i . välkomnar vi ändå att kommissionen avser att göra en riktad översyn av utstationeringsdirektivet. Även om vi menar att det behövs mer långtgående förändringar väljer vi – liksom vid arbete och betänkandet Översyn av lex (SOU 2015:83) – att inte lämna något alternativt ställningstagande. Vi önskar avvakta resultatet av översynen och kommer om det behövs att återkomma till frågan . En sammankopplad digital inre marknad har en generellt positiv syn på utbyggnad av digital infrastruktur och ett ökat utbud av digitala tjänster eftersom vi anser att detta gynnar samhället i sin helhet. Dock ställer vi oss frågande till utbyggnaden av den europeiska digitala inre marknaden. Vi ser ökade kostnader, enorma investeringsbehov samt ofinansierade framtida satsningar och en oklarhet vilka som ska bekosta detta i slutändan. Dessutom ser vi en snedfördelning av fondmedel och att vissa projekt helt saknar relevans och verklighetsförankring. Vi riktar kraftig kritik mot att svenska skattebetalare via EU-medel ska subventionera utbyggnaden av europeiska digitala höghastighetsnät på bl.a. den rumänska landsbygden. En motståndskraftig energiunion med en framåtblickande klimatpolitik Utskottets utlåtande signalerar att det inte finns någon konflikt mellan ekonomisk utveckling och mycket långtgående mål vad gäller reduktioner av koldioxidutsläpp. uppfattning är att det finns en sådan konflikt och att regeringen gör och EU en otjänst genom att förneka 2015/16:UU4 RESERVATIONER I av svåra ekonomiska prioriteringar och ett ansträngt finansiellt läge är detta en diskutabel hållning. För självklart måste man i slutändan göra prioriteringar. Det är ståndpunkt att och EU ska genomföra de utsläppsminskningar man har kommit överens om enligt internationella avtal. Vill man gå längre än så bör det ske inom ramen för internationella överenskommelser, annars drabbas svensk och europeisk konkurrenskraft. Energieffektiviseringar är möjliga att motivera, men det sjunkande oljepriset understryker att det inte alltid per definition är lönsamt. Regeringen uppvisar för övrigt en ensidig syn på biodrivmedel i ett svenskt, europeiskt och internationellt perspektiv. anser inte att det är vare sig realistiskt eller önskvärt att försöka uppnå en fossiloberoende fordonsflotta och i synnerhet inte genom massiva satsningar på första generationens biobränslen. Erfarenheten visar att detta riskerar att leda till högst kostsamma felsatsningar med i bästa fall marginell nytta för miljön och i värsta fall direkt negativa konsekvenser för miljön. Denna diskussion är mycket levande på EU-nivå, medan många svenska politiker förefaller omedvetna om biodrivmedlens negativa aspekter. anser vidare inte att avfallsfrågor lämpar sig för överstatliga lösningar. En djupare och mer rättvis ekonomisk och monetär union har inställningen att även fortsättningsvis ska stå utanför den ekonomiska och monetära unionen (EMU) och att vi inte ska delta i de olika kringprojekt som tillhör detta projekt. Här kan exempelvis den europeiska bankunionen nämnas som vi anser att ska hålla sig utanför. välkomnar handel rent generellt, men i kan det komma att finnas inslag som vi som parti inte kan stå bakom. Vi vänder oss emot tvistelösningsklausulen i dess nuvarande utformning, och vi vänder oss även emot hur själva avtalet är skrivet. Avtalet är skrivet på ett sådant sätt att det som inte ska vara föremål för TTIP ska klargöras. Vi vill i stället se ett avtal där det som ska ingå tas upp. Så länge dessa två punkter inte uppfylls säger vi nej till TTIP. Ett område för rättvisa och grundläggande rättigheter som grundar sig på ömsesidigt förtroende instämmer i vad utrikesutskottet anför under detta avsnitt. RESERVATIONER 2015/16:UU4 Mot en ny migrationspolitik har inställningen att vilken nivå av migration en nation klarar av att hantera är och ska vara en nationell angelägenhet. Det närmast totala haveriet för det gemensamma europeiska asylsystemet (Ceas) torde logiskt leda till att de ansvariga parterna omprövar hela idén om en gemensam asylpolitik. Så tycks dock inte vara fallet. Med en stor naivitet sätter kommissionen i stället upp målsättningen att ”korrigera” bristerna i Dublinsystemet. Den uppenbara invändningen, att korrigeringar i föreskriftens materiella innehåll knappast spelar roll så länge föreskriften ignoreras av flertalet medlemsländer, bemöts inte. En utveckling av systemet med hot spots för registrering i yttre medlemsstater skulle i teorin kunna vara ett steg mot ett bättre fungerande system, men för att detta ska bli effektivt krävs en tvingande omfördelningsmekanism. Detta är dock något som , tillsammans med ett flertal av EU:s regeringar, aldrig kan acceptera. motsätter sig skarpt inrättandet av tvingande nödsystem för unionsintern fördelning av asylsökande. Det är högst motsägelsefullt att behöva tvinga medlemsstaterna till något man hävdar att de behöver för att ”bemöta framtida behov gällande demografin och arbetsmarknaden”. Hade det här behovet varit verkligt hade naturligtvis entusiasmen bland övriga stater varit lite mindre sval. ifrågasätter också det moraliska i att tvinga andra medlemsstater att ta hand om ett problem som helt medvetet, genom decennier av signalpolitik, själv har skapat. I stället behövs ett mellanstatligt samarbete och internationell respons på stora flyktingkriser som är anpassade efter dagens omständigheter med stora migrationsströmmar. Uppenbart är att den enda långsiktiga lösningen för att komma till rätta med stora flyktingkriser är att från grunden se över både flyktingkonventionen och Dublinförordningen, så att internationella överenskommelser kan hantera denna typ av stora migrationsströmmar och stoppa kriminell verksamhet i form av människosmuggling kopplad till den. Som vi ser det måste det tydliggöras att asylrätten ska gälla i första säkra ankomstland oavsett om det är i eller utanför ; det ska alltså inte vara möjligt att fritt välja asylland. Det internationella ansvaret att ekonomiskt och på andra sätt stödja mottagarländer måste öka drastiskt. I de fall det är nödvändigt för flyktingar att av olika skäl förflytta sig vidare från närmsta säkra land ska det ske främst genom UNHCR:s vidarebosättningsprogram. På detta sätt kan vi säkert och lagligt hjälpa fler flyktingar långsiktigt. anser vidare att utvidgningen av Frontex befogenheter, så att myndigheten ska kunna operera på en medlemsstats territorier utan dess regerings medgivande, är en grov kränkning av den nationella suveräniteten. Vad kommissionen måste göra för att rädda den europeiska unionens anseende i migrationsfrågan är att 2015/16:UU4 RESERVATIONER •föreslå att ge ett undantag från Ceas enligt Lissabonfördraget artikel 78.3 •ta initiativ till en förändring av där begränsningarna i länders rätt att upprätta gränskontroller tas bort •påbörja arbetet med en revidering av hela Ceas med utgångspunkten att asylpolitiken ska bli en nationell angelägenhet vad gäller nivå på mottagandet •verka för en förändring av asylrätten så att den gäller i första säkra land •responsen från medlemsländer i första hand ska vara ökat humanitärt bistånd •vidarebosättning till EU-länder ska ske via UNHCR:s vidarebosättningssystem och är en angelägenhet för varje medlemsland i samarbete med FN och ligger inte på EU-nivå. En starkare global aktör ser den gemensamma utrikesmyndigheten som ett steg mot en federalisering av unionen. Detta kan vi aldrig acceptera, och svenska folket har heller aldrig fått ta ställning till det i en folkomröstning. De målsättningar som kommissionen pekar ut är i sig inget motsätter sig, men det finns heller ingen anledning till att medlemsstaterna inte, genom olika instrument och forum, skulle kunna åstadkomma framgångar på dessa områden genom ett mellanstatligt samarbete. vill att försvarspolitiken i huvudsak ska ligga på respektive medlemsland, samt motverka en inriktning som går mot en sammanvävd militär organisation. Om samarbete i stora frågor är nödvändigt ska det ske på mellanstatlig basis. På utvidgningsområdet fasthåller vi att förhandlingar inte bör inledas förrän kandidatlandet i fråga löst alla sina inre konflikter, kan garantera ett starkt och fungerande yttre gränsskydd och inte har högre nivåer av korruption, organiserad brottslighet och fattigdom än EU:s nuvarande genomsnitt. En union i demokratisk förändring Till skillnad från EU-etablissemanget i och dess anhängare i anser att demokrati ska byggas underifrån. Att genomföra förändringar där politiken flyttas alltmer bort från medborgarna i medlemsländerna till en unionsnivå står i strid med detta. Demokrati betyder folkstyre, och det ska vara upp till varje folk hur deras land och framtid ska se ut. När talar om demokrati betyder det allt som oftast det totalt motsatta. RESERVATIONER 2015/16:UU4 2.Kommissionens arbetsprogram 2016 – motiveringen (V) av (V). delar flera av de synpunkter och invändningar mot kommissionens arbetsprogram som framförs i utrikesutskottets utlåtande. Vi står bakom de medskick som gjorts om bl.a. bristande ambitioner i klimat-, miljö- och energipolitiken. Likt utskottet anser att den fria rörligheten för arbetskraft inte får ske till priset av social dumpning, och vi välkomnar likt utskottet att kommissionen lyfter behoven av att motarbeta de strukturella hinder som försvårar för kvinnor att delta i arbetsmarknaden. Det är också positivt att man uppmärksammar diskriminering av personer med funktionsnedsättning och behoven av att vidta åtgärder mot skatteflykt och bedrägerier. Men på flera punkter har en annan uppfattning än utskottets majoritet, och dem redovisar vi i denna reservation. Den ekonomiska och sociala krisen i EU fortsätter att fördjupas. EU:s inriktning på att spara sig ur krisen har misslyckats. Det behövs därför en ny inriktning för den ekonomiska politiken. De åtgärder som föreslås i arbetsprogrammet är långt ifrån tillräckliga. vill se en tydligare prioritering av åtgärder för att stimulera ekonomin och målet om full sysselsättning. I enskilda fall, t.ex. , är omfattande skuldavskrivningar en förutsättning för att man ska kunna vända den ekonomiska utvecklingen och värna jobb och välfärd. ska inte till varje pris försvara eurosamarbetet. Att fortsätta ge miljarder av våra gemensamma tillgångar i stöd för att bankerna ska slippa kreditförluster är inte rimligt. EU bör därför möjliggöra för enskilda medlemsstater att återgå till nationella valutor. Den ekonomiska krisen har fått en rad konsekvenser för EU:s invånare. Bland annat ser vi hur rasism och främlingsfientlighet växer runt om i , inte minst antisemitism och islamofobi. Diskrimineringen av romer och antiziganismen är en utmaning i hela , och vi hade önskat att kommissionen hade inlett ett arbete för att värna romernas rättigheter i EU. I krisens spår ser vi hur konservativa krafter ifrågasätter kvinnors rättigheter och framsteg som skett på jämställdhetens område. Detta hade varit ett bra tillfälle att lyfta och slå vakt om kvinnors rättigheter men i stället ser vi hur kommissionen mycket tydligt valt att nedprioritera jämställdhetsfrågorna i sitt arbete. Vi ser med stor oro på hur EU och EU:s medlemsstater valt att möta flyktingkrisen. I av flera blodiga konflikter och de största flyktingströmmarna sedan skulle EU behöva värna asylrätten och arbete för lagliga vägar och garantera att alla EU:s medlemsstater lever upp till sina internationella åtaganden. Dessa perspektiv saknas helt i arbetsprogrammet; i stället lyfter man fram förslag om att 2015/16:UU4 RESERVATIONER ”korrigera svagheter i Dublinsystemet” och ”stärka Europeiska stödkontoret för asylfrågor”. Det kommer inte att lösa situationen för de miljoner som är på flykt. I arbetsprogrammet lyfter man fram att ”ett starkare och djupare samarbete med tredje land behövs för att förbättra migrationshanteringen”. I realiteten har detta bl.a. inneburit att EU utlovat ett alltmer auktoritärt för att ska förhindra att människor på flykt ska ta sig till EU. är starkt kritiskt till EU:s avtal med från toppmötet . är i grunden positivt till att det skapas förutsättningar för ökad handel och att handelshinder avvecklas. Men vi känner djup oro inför de pågående förhandlingarna om ett frihandelsavtal mellan och (TTIP). Vår kritik riktas dels mot det faktum att förhandlingarna präglats av slutenhet och begränsad insyn, dels mot delar i avtalet som kommer att påverka EU:s medborgare negativt. Vid sidan av förslaget till en tvistlösningsmekanism som ger investerare rätt att stämma en stat, en s.k. ISDS-klausul, finns det även en rad andra förslag som riskerar att på ett negativt sätt påverka livsmedelssäkerheten, den nationella miljö- och arbetsrättslagstiftningen samt den demokratiska kontrollen över välfärden. motsätter sig en generell utveckling mot en ökad samordning av utrikespolitik inom EU. Vi värnar möjligheter att föra en självständig utrikespolitik och möjligheter att själv avgöra när och med vilka andra länder vi vill samarbeta när det kommer till att möta våra stora internationella utmaningar. När det gäller översynen av grannskapspolitiken har vi framfört vår syn i en reservation i utrikesutskottets utlåtande (utl. 2015/16:UU5). När det gäller EU:s bistånd är ambitionen att vända dagens utveckling med sjunkande biståndsnivå bra, men inte tillräcklig. Utöver att nå upp till målet om att utvecklingsbiståndet från EU och dess medlemsstater ska nå av EU:s BNI bör EU ha som mål att andelen bundet bistånd ska sjunka och att kvaliteten på biståndet ska öka. Exempelvis behöver de mycket omfattande avräkningar som en rad EU-länder genomför avvecklas. Att öka samstämmigheten inom EU:s relationer till utvecklingsländerna och öka fokus på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) i unionens utvecklingssamarbete är andra centrala utmaningar. Det är självklart positivt att kommissionen gör ”en union i demokratisk förändring” till en av sina huvudprioriteringar. Förslag om ökad öppenhet och att subsidiaritetsprincipen understryks är också välkommet. Men dessa förslag är långt ifrån tillräckliga för att komma till rätta med unionens demokratiska underskott. vill se en tydlig förflyttning av makt och resurser från EU tillbaka till medlemsstaterna. Vi vill se en minskad överstatlighet och att EU:s budget tydligt minskas. Kommissionens arbetsprogram i sig synliggör det demokratiska underskottet i unionen. Trots ett omfattande arbete i flera av utskott saknar riksdag i grunden möjlighet att påverka inriktningen på RESERVATIONER 2015/16:UU4 Kommissionen har alla möjligheter att ignorera de synpunkter som nationella parlament framför. 1.Kommissionens arbetsprogram 2016 (M, C, L, KD) (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD) anför: Vi påminner om att , , och i arbetsmarknadsutskottets yttrande har lämnat en avvikande mening i frågan om en översyn av utstationeringsdirektivet. Vi instämmer i att arbetstagarnas och företagens rörlighet över gränserna är något positivt som skapar möjligheter för många, såväl människor som företag, att utvecklas. Vi anser att bör bejaka en öppnare arbetsmarknad, både inom unionen och i förhållande till övriga världen. Inte minst med tanke på den åldrande befolkningen kommer länder att vara beroende av att människor från andra länder vill arbeta i unionens medlemsländer. Mot den bakgrunden välkomnar vi att kommissionen ökar ansträngningarna för att underlätta rörligheten inom EU. När det gäller initiativet om en översyn av utstationeringsdirektivet vill vi lyfta fram att det bland EU:s 28 medlemsländer finns olika arbetsmarknadsmodeller, som på många sätt skiljer sig åt sinsemellan. Vi anser att det är en viktig princip att medlemsstaterna inom ramen för har möjlighet att värna och utveckla sina respektive arbetsmarknadsmodeller. För att förbättra tillämpningen och efterlevnaden av utstationeringsdirektivet antogs för mindre än ett tillämpningsdirektiv; tidsfristen för medlemsstaterna att införliva dessa bestämmelser i sin nationella lagstiftning löper ut i mitten av 2016. Liksom vid föregående års behandling av kommissionens arbetsprogram anser vi att detta är viktiga steg som kan bidra till förbättringar för alla parter, varför prioriteringen borde vara att få dessa nya regler på plats – i stället för att redan nu inleda en översyn av utstationeringsdirektivet (jämför 2014/15:AU2y). Dessutom är det högst osäkert om en eventuell omförhandling av utstationeringsdirektivet skulle leda till ett för förbättrat slutresultat eller i tillräcklig utsträckning ta hänsyn till den svenska arbetsmarknadsmodellen. Med ett liknande resonemang menar vi att ett juridiskt bindande socialt protokoll bör undvikas (se vidare bet. 2012/13:AU5, rskr. 2012/13:53). Vi väljer emellertid att i detta sammanhang inte reservera oss vad gäller översynen av utstationeringsdirektivet. I fråga om den fortsatta utvidgningen och det östliga partnerskapet önskar vi framhålla att EU ska vara öppet för alla de europeiska länder som vill och förmår att leva upp till de krav som medlemskapet ställer. Skulle EU stänga dörren till dessa länder riskerar vi att få en ekonomisk nedgång och en destabiliserande utveckling i . Vägen till medlemskap är ofta krävande och komplicerad.