bet · H301FiU22 · 2016-04-08 00:00:00 — Syftet med regelverket är främst att motverka överskuldsättning hos konsumenter. Den mest centrala delen av föreskrifterna innehåller de krav som myndigheten anser måste vara uppfyllda för att verksamheten ska drivas på ett sätt som är sunt. Föreskrifterna omfattar bl.a. krav på att företaget ska fastställa interna regler för kreditgivningen, dokumentera kreditärendena och ha rutiner för uppföljning och hantering av förfallna krediter. Föreskrifterna innehåller också regler om vissa typer av rörliga ersättningar och rutiner för klagomålshantering. Utöver de krav som ska vara uppfyllda för att verksamheten ska kunna anses sund innehåller föreskrifterna bestämmelser om vilka uppgifter som företaget ska lämna till när det ansöker om tillstånd. De företag som omfattas av föreskrifterna ska även kvartalsvis rapportera uppgifter till myndigheten. Regeländringarna innebär att högre krav kan ställas på företagen och att kan följa utvecklingen på marknaden. En mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter (dir. 2015:43) tillsattes en särskild utredare som ska överväga åtgärder för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter (dir. 2015:43). Uppdraget ska redovisas . De åtgärder som föreslås ska i första hand vara riktade mot s.k. snabblån, men även andra slags konsumentkrediter om det är lämpligt. Syftet med uppdraget är att stärka konsumentskyddet och minska risken för att konsumentkrediter leder till överskuldsättning. I uppdraget ingår att överväga följande åtgärder: • att införa en civilrättslig sanktionsregel vid bristande kreditprövning • att införa ett tak för kreditgivarens kredit- och dröjsmålsränta • att införa ett tak för de kostnader som en konsument måste betala • att begränsa möjligheten att förlänga lån • att införa ett skriftlighetskrav vid ingående av kreditavtal • att skärpa marknadsförings- och informationskraven. En hög skuldsättning hos hushållen innebär såväl ökade ekonomiska risker för enskilda hushåll som makroekonomiska stabilitetsrisker. Utskottet konstaterar att flera initiativ har tagits för att hantera hushållens skuldsättning, bl.a. amorteringskravet för nya bolån som beslutade om. Kravet syftar till att motverka makroekonomiska och finansiella stabilitetsrisker förknippade med hushållens skuldsättning. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla, i likhet med vad utskottet anförde vid behandlingen av lagförslaget om amorteringskrav, betydelsen av att regeringen och ansvariga myndigheter noga följer effekterna av den nya lagstiftningen, men även hushållens skuldsättning och den makroekonomiska utvecklingen i stort. Utskottet noterar att det redan pågår en utredning som ska ge förslag på åtgärder för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter. Framför allt avses snabblån men även andra typer av konsumentkrediter. Syftet är att minska risken för att konsumentkrediter leder till överskuldsättning. Utredningen ska bl.a. överväga förutsättningarna för att införa både ett räntetak och ett kostnadstak, men även möjligheterna att förlänga lån ska ses över. Utskottet vill slutligen påminna om att de relativt nya reglerna om viss verksamhet med konsumentkrediter också omfattar företag med snabblåneverksamhet. Syftet med de nya reglerna som trädde i kraft är att motverka överskuldsättning hos konsumenter. Regelförändringarna innebär att högre krav kan ställas på företagen eftersom verksamheten måste präglas av en sund kreditgivning. Vidare måste företagen ha tillstånd för att bedriva verksamhet med konsumentkrediter, vilket betyder att de står under tillsyn i dessa delar. Utskottet vill därför avvakta resultaten av pågående arbete innan ytterligare åtgärder vidtas. Med det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena om åtgärder som rör hushållens skuldsättning. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om uppdelning av banker. Utskottet hänvisar till pågående EU-förhandlingar om en ny bankstrukturreform som bl.a. omfattar bankdelning. Jämför reservation 6 (V). I motion 2015/16:2219 av m.fl. (MP) förordas en separering av affärsbanker från investmentbanker och en begränsning av den statliga bankgarantin till att endast omfatta affärsbanker. Också i kommittémotion 2015/16:370 av m.fl. (V) anförs att traditionell bankverksamhet bör särskiljas från s.k. investmentverksamhet, vilket har sin grund i den implicita bankgarantin. En bankdelningslag kan också minska risken för intressekonflikter och därmed finansiell instabilitet. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om bankdelning, senast i betänkande 2014/15:FiU22. Utskottet konstaterade att flera insatser för att stärka den finansiella stabiliteten har gjorts, t.ex. stärkta regelverk, förbättrad tillsyn, förstärkt insättningsgaranti och ett krishanteringssystem. Frågan om separation av bankverksamhet behandlades av EU genom förordningsförslaget om en ny bankstrukturreform, varför utskottet avstyrkte motionsyrkandena om bankdelning. EU:s bankstrukturreform (KOM(2014) 43) Kommissionen presenterade ett förordningsförslag om strukturella reformer i den europeiska banksektorn (KOM(2014) 43). Förslaget innebär ett förbud för kreditinstitut som uppfyller vissa tröskelvärden att bedriva handel för egen räkning. Förslaget innebär även att den nationella tillsynsmyndigheten får granska ett ta reda på om det bedrivs omfattande spekulativ verksamhet med medel som omfattas av insättningsgarantin. Om så är fallet måste denna del av verksamheten avyttras, avvecklas eller förläggas till en separat kapitaliserad legal enhet. Syftet med ett nytt bankstrukturregelverk med obligatorisk separering av en banks högriskverksamhet är att minska systemrisker i det finansiella systemen när kreditinstitut hamnar på obestånd. enades om en gemensam ståndpunkt vid första behandlingen (allmän riktlinje) om utkastet till förordning. pågår det förhandlingar med om den slutliga versionen av förordningen. Den huvudsakliga frågan i förhandlingarna handlar om vilken typ av separation som ska gälla: automatisk och obligatorisk separation av stora banker eller ex post-separation efter en riskbedömning av egenhandelsverksamhetens effekter på det finansiella systemet. Utskottet framhåller, i likhet med vid tidigare behandling av motioner om bankdelning, att flera reformer har genomförts för att stärka det finansiella systemet och därmed öka den finansiella stabiliteten. Bland annat har tillsynen över finansmarknaderna stärkts genom nya gemensamma regler för t.ex. kapitaltäckning, krishantering och förstärkt insättningsgaranti. EU:s förordningsförslag om en bankstrukturreform syftar till att förebygga systemrisker i det finansiella systemet som kan uppstå när stora och komplexa kreditinstitut hamnar på obestånd. Som en del i detta arbete föreslås en obligatorisk separering av en banks högriskverksamhet, främst egenhandel, från dess kärnverksamhet som inlåning och betaltjänster till privatpersoner. Utskottet noterar att det pågår förhandlingar med om den slutliga versionen av förordningsförslaget om vilken typ av separation som avses. Utskottet finner inga skäl att föregripa förhandlingarna och avstyrker därför motionerna om bankdelning. Sparbanker och lokal närvaro av banker Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sparbanker och lokal närvaro av banker. Utskottet hänvisar till pågående EU-förhandlingar om en ny bankstrukturreform. I motion 2015/16:261 av (MP) förordas en lokal närvaro av bankkontor på platser med låg tillgänglighet till banker (yrkande 1). Närhet till banker är viktigt för nyföretagande och entreprenörskap och därmed för tillväxt och sysselsättning. Motionären förordar också en ökad konkurrens och transparens i banksektorn vad gäller villkor för kontanthantering, in- och utlåning samt räntor och krediter för företagare (yrkande 2). Antalet bankkontor i landet har minskat stort, vilket har lett till minskad transparens när det t.ex. gäller bankernas räntesättning. Det lokala företagandet är beroende av tillgången på krediter och kapital, men också av en säker kontanthantering. och (båda S) anför i motion 2015/16:1529 att sparbankerna bör ges möjligheter att konkurrera på samma villkor som andra banker. Sparbankerna saknar möjligheten att ta in externt kapital, vilket försämrar förutsättningarna för att utveckla verksamheten. kan en sparbank som behöver förstärka sin kapitalbas endast använda intjänade medel eller konvertera till bankaktiebolag. En möjlighet kan därför vara att ge sparbanker rätt att utfärda sparbanksaktier, motsvarande egenkapitalbevis eller förlagsinsatser. Per Åsling och (båda C) föreslår i motion 2015/16:3130 en ändring i sparbankslagen som möjliggör för sparbanker att ta in externt kapital. Motionärerna efterfrågar också ett ändamålsenligt bankregelverk i övrigt som är anpassat till proportionalitet och rimlighet i användningen. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om sparbanker och lokal närvaro av banker, senast i betänkande 2014/15:FiU22. Utskottet ansåg att sparbankerna har en viktig roll att fylla för att bidra till ökad mångfald och konkurrens på den svenska bankmarknaden. Dock måste det finnas konkurrensneutrala förutsättningar. Utskottet noterade även att regeringen aviserat att den avsåg att tillsätta en utredning för att belysa villkoren som t.ex. tillgång till kapital för mindre banker inom ramen för EU:s bankstrukturreform. I en sådan utredning kunde frågan om de mindre bankernas tillgång till kapital naturligtvis belysas, men utskottet underströk att en annan angelägen fråga ur de mindre bankernas perspektiv är den om proportionaliteten i de regelverk som förhandlats fram inom EU och den ökade rapporteringsskyldighet som regelverket innebär. Detta är också en fråga som sparbanksrörelsen själv lyft fram. Utskottet betonade vikten av att den aviserade utredningen inte dröjer. Utskottet anser, i likhet med vid tidigare behandling, att sparbanker har en viktig uppgift att fylla när det gäller att bidra till ökad konkurrens på bankmarknaden. Sparbankerna står genom sin lokala närvaro också för viktig kunskap och kreditförsörjning för invånare och företag i små och medelstora samhällen. vill utskottet framhålla att alla banker måste bedriva sin verksamhet på konkurrensneutrala villkor. Under utskottets förra behandling av motioner om bankdelning (bet. 2014/15:FiU22) hade regeringen för avsikt att tillsätta en utredning för att belysa villkoren för de mindre bankerna och frågan om kapitaltillskott till sparbanker, till följd av de nya regelverk på bankmarknaden som förhandlats fram inom EU. Utskottet anser att frågan om att utreda sparbankers villkor och tillgång till kapital är aktuell. Frågan är dock avhängig att EU antar förordningsförslaget om en ny bankstrukturreform, vilket det pågår förhandlingar om. Utskottet finner inga skäl att föregripa förhandlingarna på EU-nivå och avstyrker därför motionerna om sparbanker och lokal närvaro av banker. Regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet. Utskottet hänvisar till initiativ på EU-nivå som t.ex. penningtvättsregelverk men också förslag på regelförenklingar, t.ex. prospektdirektivet. Vidare hänvisas till pågående arbete i fråga om bl.a. och förutsättningar för småföretag, både generellt och på landsbygden. Jämför reservation 7 (M). (S) efterlyser i motion 2015/16:317 ett tydliggörande av regelverket för tillsyn över banker som inte följer penningtvättslagstiftningen. kan dra in en banks bankoktroj om en bank inte följer eller grovt åsidosätter gällande lagstiftning. Enligt motionärens mening borde detta även vara möjligt när en bank inte följer gällande regelverk om åtgärder mot penningtvätt. I motion 2015/16:983 av Boriana (M) efterfrågas en översyn av lagen om . är en statlig organisation som medverkar vid finansiering av rederiverksamhet. Motionären efterfrågar bättre möjligheter till belåning under lågkonjunktur, men även lån till miljöinvesteringar för att uppfylla miljökrav. Enligt motion 2015/16:1380 av och (båda C) bör den finansiella sektorn utveckla en policy för att motverka särbehandling av företagare utifrån kön (yrkande 4). Motionärerna förordar ett jämlikt och jämställt samhälle, fritt från diskriminering, och för att detta ska bli verklighet behöver maktstrukturer brytas upp inom såväl vardagslivet och yrkeslivet som näringslivet, däribland den finansiella sektorn. m.fl. (M) föreslår både i kommittémotion 2015/16:2445 (yrkande 6) och i kommittémotion 2015/16:2455 (yrkande 2) att ges i uppdrag att se över hur regelverket kan förenklas för små aktörer inom bank- och finansmarknaden så att konkurrensen kan öka utan att marknadens tillförlitlighet äventyras. har regelverken för bank- och finansföretag skärpts för att bidra till ökad finansiell stabilitet med anledning av finanskrisen. Skärpta regler kan dock hämma konkurrensen och försvåra för mindre företag att växa enligt motionärerna i de båda motionsyrkandena. Per Åsling (C) anför i motion 2015/16:2984 att det behövs en översyn av regelverket för kreditvärdering av företag. Motionären menar att kreditvärderingen ser olika ut för företag beroende på var i landet verksamheten som är i behov av kredit ligger. Problemet gäller främst glesbygdsföretag som vill expandera sin verksamhet men har låga fastighetsvärden. Dessa företag riskerar i högre grad sin privata egendom och annan kreditvärdig egendom och tar således större risker i sitt företagande. behandling av utlåningsreglerna för (bet. 2014/15:TU11) behandlade i betänkande 2014/15:TU11 olika sjöfartsfrågor, bl.a. utlåningsreglerna för enligt en tidigare uppföljningsrapport av svensk sjöfarts konkurrenskraft som utskottet har beställt (2014/15:RFR9). Utskottet noterade att det finns en enighet inom sjöfartsnäringen om Svenska betydelse när det gäller att erbjuda rederier lån. Utskottet instämde med övriga aktörer inom sjöfartsnäringen i att det är olyckligt att de nuvarande reglerna begränsar utlåningsverksamheten vid en lågkonjunktur när marknadsvärdena är låga på fartyg. Tilläggsinvesteringar för att uppfylla t.ex. kommande miljökrav och energieffektivisering är viktiga för att också i fortsättningen ska ligga i framkant när det gäller att bedriva en miljöanpassad sjöfart. Utskottet skulle därför välkomna ändrade kriterier för Svenska utlåningsverksamhet som möjliggör krediter utöver normal belåningsgrad när företaget i övrigt anses vara solvent eller att en riskavtäckningsfond inrättas. behandling av regeringens skrivelse Politik för hållbart företagande (bet. 2015/16:NU12) har behandlat regeringens skrivelse Politik för hållbart företagande (bet. 2015/16:NU12). I skrivelsen redovisar regeringen vilka förväntningar som kan ställas på företag när det gäller att ta ansvar för social utveckling, bl.a. i fråga om jämställdhet. De mål som regeringen formulerat handlar om att motverka den könsuppdelade arbetsmarknaden och den strukturella löneskillnaden mellan män och kvinnor, verka för att heltid ska vara norm på arbetsmarknaden och att sträva efter att bolagsstyrelser ska bestå av av vartdera könet. Regelförenkling inom finansmarknadsområdet för att öka konkurrensen Flera regelförenklande initiativ har tagits av i arbetet med att skapa en kapitalmarknadsunion. I finansutskottets behandling av om en kapitalmarknadsunion (KOM(2015) 63) angavs att de grundläggande principerna för en kapitalmarknadsunion är väl avvägda (utl. 2014/15:FiU29). Enligt utskottet var det angeläget att underlätta för i synnerhet små och medelstora företag att söka finansiering på kapitalmarknaderna. Några sådana initiativ är förenklingar av prospektreglerna, förbättringar av kreditinformationen om företagen och en standardiserad förenklad redovisningsstandard. är det utskottets uppfattning att skyddet för investerarna ska upprätthållas. Både de som söker finansiering och de som tillhandahåller den måste uppleva att marknaden fungerar väl. För att arbetet ska bli framgångsrikt ville utskottet särskilt betona vikten av finansiell stabilitet och ett effektivt skydd för investerare och konsumenter. Utskottet granskade också rapporten av EU:s ekonomiska och monetära union som presenterades inför Europeiska rådets möte den 25–(utl. 2015/16:FiU13). Rapporten anger en plan i två steg med åtgärder i arbetet med EMU:s fyra grundstenar: ekonomisk union, finansiell union, finanspolitisk union och politisk union. Den första grundstenen avser ekonomier vilka ska leva upp till bindande krav i fråga om konkurrenskraft och motståndskraft. Under det första steget handlar arbetet om att utveckla befintliga instrument inom ramen för gällande fördrag. Inriktningen ligger på att öka konkurrenskraften och den strukturella konvergensen, dvs. att modernisera ekonomier till en likartad hög nivå. I det andra steget fr.o.m. kommer det att presenteras lagförslag om ett antal allmänna krav för den ekonomiska politiken när det gäller t.ex. arbetsmarknad, konkurrenskraft och företagsklimat. Utskottet instämde med regeringen i att fokus bör ligga på att effektivt genomföra det befintliga regelverket för ekonomisk-politisk samordning, snarare än att diskutera nya förfaranden och organ. Utskottet betonade särskilt vikten av att främja ett gott samarbete och likvärdighet mellan medlemsstater inom och utanför euroområdet och välkomnade rådets uttalande om att fullbordandet av EMU måste ske med fullständig respekt för den inre marknaden och på ett öppet och transparent sätt. Likalydande motioner om att se över regelverket för att utjämna risktagandet i företagande, oberoende av geografiskt läge, har behandlats , senast av skatteutskottet i betänkande 2014/15:SkU17. Motionen avstyrktes med hänvisning till pågående utredningsarbete om bl.a. förutsättningar för företagande. Dels tillsattes en utredning som ska utreda utvecklingen av innovations- och entreprenörskapsklimatet (dir. 2015:10), däribland att företagen ges goda ramvillkor, bl.a. att regelverken ska vara enkla, tydliga och ändamålsenliga, dels har regeringen aviserat att man avser att göra en översyn av kapitalförsörjningen för företag. Utredaren ska samordna sig med den översynen, och presenterades en delrapport med slutsatser som bedöms ha bäring på regeringens forsknings- och innovationspolitik. Uppdraget ska slutredovisas . När finansutskottet behandlade och avstyrkte en liknande motion om kreditvärdering i betänkande 2011/12:FiU22 påminde utskottet om att näringsidkare enligt 30 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) har möjlighet att på skattemässigt förmånliga villkor använda en del av överskottet från näringsverksamheten till investeringar genom s.k. periodiseringsfonder. Utskottet hänvisade också till pågående utredningar på företagsskatteområdet. (SOU 2016:8) överlämnade sitt slutbetänkande (SOU 2016:8) till regeringen. Betänkandet bereds i . Utredningen lämnade lagförslag på hur det fjärde penningtvättsdirektivet ska genomföras i svensk rätt. Bland annat föreslås att den nuvarande penningtvättslagen (lagen [2009:62] om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism) ska ersättas med en ny lag. För verksamhetsutövarens del innebär detta att omfattningen av åtgärder, förfaranden, kontroller m.m. fortlöpande ska anpassas efter riskerna. Ingripanden mot kreditinstitut och vissa fysiska personer regleras i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Om ett kreditinstitut har åsidosatt sina skyldigheter enligt någon författning ska ingripa, bl.a. genom förelägganden, förbud, beslut om sanktionsavgift eller återkallelser av tillstånd. Utredningens bedömning är att det fjärde penningtvättsdirektivets krav på tillsyn i stora delar är tillgodosett inom ramen för gällande rätt. Huvuddragen i de bestämmelser som reglerar tillsyn överförs därför till den nya lagen. I vissa avseenden föreslås nya krav på tillsynsmyndigheterna. Utredningen anser dock att behovet av lagstiftningsändringar är större när det gäller sanktioner. Tillsynsmyndigheterna föreslås få nyttja en rad olika åtgärder när tillsyn bedrivs med stöd av penningtvättslagen. Åtgärderna avser föreläggande om rättelse, förbud att inneha en ledande funktion i en juridisk person, sanktionsavgifter mot verksamhetsutövare som är fysiska eller juridiska personer och mot fysiska personer i egenskap av ledningspersoner samt föreläggande att upphöra med verksamheten. befogenheter (svar på fr. 2014/15:548) Finansmarknadsminister svarade på en skriftlig fråga från (S) om på vilket sätt regeringen avser att agera när det gäller för att tydliggöra vad som gäller när tillståndet dras in för en bank som inte följer eller grovt åsidosätter gällande lagstiftning, exempelvis penningtvättslagstiftningen (svar på fr. 2014/15:548). Enligt 15 kap. bank- och finansieringsrörelselagen (2004:297) ska ingripa om ett kreditinstitut har åsidosatt sina skyldigheter enligt gällande regelverk, i detta fall om institutet inte följer penningtvättsregelverket. ska då utfärda ett föreläggande för institutet att komma till rätta med situationen eller göra en anmärkning. Om överträdelsen är allvarlig ska institutets tillstånd återkallas eller också om det är tillräckligt, får institutet en varning. Vid valet av åtgärd mot institutet ska ta hänsyn till försvårande respektive förmildrande omständigheter som framgår av lagen. Myndigheten har således möjlighet enligt gällande lagstiftning att genom olika åtgärder ingripa mot en bank, exempelvis genom att återkalla dess tillstånd. Lagstiftningen ger möjlighet att anpassa sanktionen efter hur allvarlig överträdelse som har begåtts, vilket återspeglas i ingripanden mot Nordea och . Inspektionen har även använt sig av möjligheten att återkalla tillstånd att driva finansieringsrörelse i fråga om för bl.a. brott mot penningtvättsregelverket. Närings- och innovationsminister fick en skriftlig fråga om ifall regeringen avser att verka för ändrade kriterier för Svenska utlåningsverksamhet som möjliggör krediter över normal belåningsgrad när företaget i övrigt är solvent. Som svar angavs att likvärdiga konkurrensvillkor för svenska rederier i internationell trafik är av yttersta vikt och att regeringen avser att se över möjliga regelförändringar inom sjöfartsområdet och återkomma samlat kring dessa. Kriterierna för Svenska utlåningsverksamhet kommer att ingå i översynen. Regelförenkling för finansiella öka konkurrensen har tagit flera regelförenklande initiativ i arbetet med att skapa en kapitalmarknadsunion. Ett aktuellt exempel är kommissionens förslag om ett reviderat prospektdirektiv för att förenkla för små och medelstora företag att anskaffa externt kapital (KOM(2015) 583). Syftet med ett reviderat prospektdirektiv är att minska hindren för företag som ger ut värdepapper till potentiella investerare genom ett tydligare och enklare regelverk. hade utskottet överläggning med finansmarknadsminister i ärendet. Regeringen ställde sig i huvudsak positiv till inriktningen på kommissionens förslag och möjligheterna för företag att enklare få tillgång till kapital som företagens administration och regelbörda minskas. Utskottet konstaterade att det fanns stöd för regeringens redovisade ståndpunkt. Närings- och innovationsminister angav i sitt svar på en skriftlig fråga om regelförenkling för företag i allmänhet att det pågår ett ständigt arbete med att förbättra regelgivningsprocesserna för svenska företag och att frågan är prioriterad. [12] Närmast kan nämnas att permanentades från och att det dåvarande kansliets uppgifter inordnades i som ett särskilt beslutsorgan inrättades för beslut i rådets ärenden. Det i kombination med ökad rådgivning, stöd och utbildning förväntas förbättra kvaliteten på rådets konsekvensutredningar. Slutligen nämndes att står sig väl i arbetet med regelförenklingar för företag vid en internationell jämförelse (som presenterades ). Regeringen analyserar för att se vilka åtgärder som eventuellt kan vidtas för att ytterligare förbättra regelgivningsprocesserna.