· H301JuU13 · 2016-03-02 10:35:54 — Detta betänkande handlar om tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll, vilket ofta diskuteras i justitieutskottet. Varje gång har kommit med förslag för att förändra lagen. Jag yrkar bifall till vår reservation i betänkandet. Lagen om särskild utlänningskontroll handlar om, som det står i den första paragrafen, att utlänningar - alltså de som inte är svenska medborgare - får utvisas enligt lagen om det är påkallat med hänsyn till rikets säkerhet eller om man befarar att de ska begå terroristbrott. Det är ganska allvarliga situationer som vi talar om här. Som det redogörs för i betänkandet är det förvisso inte så ofta som man fattar beslut med anledning av denna lag. Men även om det är få beslut anser vi fortfarande att om lagen är otillräcklig eller inte tillräckligt skarp borde man ändra den. Det har vi nu föreslagit. Vi menar till exempel att det ska till skärpningar beträffande när dessa personer ska utvisas. Vi anser att det ska vara en huvudregel snarare än att man får utvisa dem. Huvudregeln ska vara ett livstidsförbud mot att återvända. Är det terrorister eller folk som utgör ett hot mot rikets säkerhet borde huvudregeln vara ett livstidsförbud i stället för att detta ska vara tidsbegränsat. En stor brist i detta sammanhang är om det uppstår verkställighetshinder när någon ska utvisas - risk för tortyr eller annat i hemlandet. Då kan denna person få ett tillfälligt uppehållstillstånd och vistas här i . Utvisningen skjuts upp, och denna person får gå mer eller mindre fritt här i . Man vidtar vissa åtgärder som husrannsakan eller anmälningsplikt . Vi menar att det är helt otillräckligt. Om någon utgör ett hot mot rikets säkerhet, tror folk då på fullt allvar att anmälningsplikt räcker? Tror folk på fullt allvar att en husrannsakan då och då är tillräckligt för att se till att denna person är under kontroll? Det tror inte vi. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Vi anser att alla som döms till utvisning enligt denna lag ska tas i förvar till dess att verkställighet kan ske. De ska helt enkelt sitta inspärrade. De har möjlighet att lämna landet när de vill om man inte får till avtal med tredje land eller om man inte kan utvisa dem till deras hemland. Då har de möjlighet att lämna landet när de vill. Vill de inte det ska de åtminstone inte gå fritt i det här landet. Det borde vara en grundförutsättning. Jag kan för mitt liv inte förstå varför alla andra partier tycker att nuvarande ordning är okej. Det finns enligt lagen en möjlighet att undgå straff om man kommer tillbaka efter att man har blivit utvisad, om man har återvänt till på grund av förföljelse. Det blir ganska lustigt, eftersom folk som är terrorister i andra länder blir förföljda, så att säga. Och det finns de som kommer till för att de har begått brott i ett annat land och för att de är så att säga förföljda och riskerar hårda straff i sitt hemland. Då kan situationen bli sådan att vi utvisar någon för att han är terrorist och ett hot mot rikets säkerhet. Sedan kommer han tillbaka till för att hans hemland inte gillar att han är terrorist, och då undgår han straff i det här landet. Är det rimligt? Det tycker inte . Vi har alltså en rad olika förslag, och jag har nämnt några av dem. Ingen stöder dem, och ingen har ens egna förslag. Alla tycker att lagen är bra som den är. har ju, som det har kallats, omprövat sin politik . Man har till exempel gått ut och sagt att vi ska utvisa fler, bland annat för stöld. Det är ett steg framåt, men i det här betänkandet har man inga reservationer. Man är nöjd med detta. Här har man nu chansen att se till att lagen blir skarpare så att fler utvisas eller, om de inte utvisas, hålls inspärrade. Men inget sådant får vi se heller. Jag kan inte för mitt liv förstå varför inget av partierna ställer upp på de tankegångar har om att hålla dessa människor inspärrade, att utvisning ska vara huvudregel, att de inte ska undgå straff om de återvänder till på grund av förföljelse och så vidare. Det är ganska naturliga åtgärder mot terrorister och mot folk som utgör ett hot mot rikets säkerhet. Därför lade vi i fram dessa förslag, och därför yrkar vi bifall till dem. I det här ärendet behandlar vi regeringens skrivelse om 2015 års tillämpning av lagen om särskild utlänningskontroll. Regeringen har fattat ett beslut med stöd av lagen. Beslutet innebar avslag på överklagande av ett beslut om utvisning. Jag yrkar, i enlighet med justitieutskottets förslag, på att skrivelsen läggs till handlingarna. Skälet till att regeringen lämnar en skrivelse av det här slaget till är att lagen om särskild utlänningskontroll är viktig. Det handlar om rikets säkerhet, och användningen av lagen får påtagliga konsekvenser för enskilda personer. Bedömningen av om en person kan utgöra en fara för rikets säkerhet eller om man kan befara att en person kan komma att begå eller medverka till terroristbrott måste göras på ett i alla avseenden högkvalitativt och rättssäkert vis. Med anledning av denna skrivelse har motionerat om ändringar i lagstiftningen. Det är givetvis så att ordningen på ett förfarande kan och måste diskuteras, men är det så att detta fungerar. När en person ansöker om uppehållstillstånd eller medborgarskap hos får Säkerhetspolisen ärendet på remiss i en del fall. Yttrandet från Säkerhetspolisen blir sedan ett underlag för beslut i frågan som helhet. Detta är en ordning som fungerar väl. Samarbetet mellan myndigheterna i de här frågorna är nära, och det är bra. Mig veterligen har alltid tagit Säpos synpunkter på stort allvar. Jag har inte sett något exempel där man inte har följt den rekommendation som har kommit från Säkerhetspolisen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll motionerar om att ska fatta beslut om utvisning. Men ingen, allra minst de som kan komma i fråga för beslut enligt den här lagstiftningen, ansöker hos om uppehållstillstånd eller medborgarskap - och skulle förmodligen inte göra det heller. Något behov av att ändra Säpos uppdrag finns dessutom inte. Det viktiga är att vi har en ordning och rutiner i det allmänna flödet av ansökningar som gör att man hittar personer som behöver synas extra ur ett terroristbekämpningsperspektiv. har detta fungerat. Den stora ökningen av antalet asylansökningar innebär dock en prövning av alla rutiner, också dem som gäller särskild utlänningskontroll. Därtill kommer de långa handläggningstiderna hos och inte minst alla de som har kommit till utan att registreras över huvud taget. Det är här vi har ett problem , inte när det gäller organisationen och användningen av den här lagstiftningen. Det verkliga dilemmat är alltså inte den formella beslutsgången utan volymerna - och verkställighetshinder. och de flesta demokratiska länder har internationellt förbundit sig att inte utvisa människor till länder där de kan riskera tortyr, dödsstraff eller förföljelse. är det också svårt att fastställa nationalitet, och ibland erkänns den inte av mottagarlandet. Det innebär att det händer att personer som ska utvisas blir kvar i . anser att personer som ska utvisas efter beslut enligt den lagstiftning vi diskuterar ska tas i förvar i avvaktan på verkställighet. Det är verkligen lättare sagt än gjort. För det första räcker inte antalet förvarsplatser över huvud taget. Det finns i 255 förvarsplatser, och de ska användas till väldigt mycket. Det är klart att vi moderater har sagt att vi tycker att man ska bygga ut detta, men jag tror inte att vi ska använda dessa dyrbara platser för det här ändamålet. För det andra är förvar något som är lämpligt bara under kortare perioder. I de här ärendena kan det handla om att det finns verkställighetshinder , och av humanitära skäl är det inte lämpligt att hålla människor i förvar under så långa perioder. Därför finns det andra sätt att kontrollera de personer som inte kan utvisas. Det gör man genom uppsikt av olika slag; det handlar om anmälningsplikt, kontroller med mera. Det är också på det sättet att det fungerar. Det är väldigt inskränkande för de enskilda individerna, och jag har inte hört några exempel på att det inte har fungerat. Motionsförslaget om att ska upprätta avtal med tredje land som vill ta emot de här personerna trots att de inte är landets egna medborgare finns också i motion. Det faller ju på sin egen orimlighet. Vilka länder skulle det vara? Ungefär likadant är det med förslaget att personer som är satta i förvar frivilligt ska kunna lämna landet tillsammans med och med hjälp av polisen. Hur ska det gå till? Ska polisen hjälpa personer man anser borde utvisas på grund av terroristanknytning att åka iväg till något land som gärna tar emot personer misstänkta för terroristkopplingar? Det är ju helt snurrigt, det här förslaget! Jag kan inte begripa hur man kan lägga fram någonting sådant; det motverkar ju allt det vi har i syfte att bekämpa terrorism. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Däremot anser jag att det kan finnas skäl - även en blind höna, brukar man säga - att fundera över påföljderna för överträdelser mot utvisningsbeslut. Dagens straff, böter och upp till fängelse, är kanske väl milt i dessa fall. Det är givetvis så att personer som har återvänt till men inte har verkställt de påföljder man har dömts att verkställa ska avtjäna dem, oavsett vad som är skälet till att de har återkommit. Lagen om särskild utlänningskontroll fungerar. Det stora inflödet av flyktingar innebär prövningar också när det gäller kontrollen. Vi kommer att ha anledning att följa utvecklingen noga, men det gäller i första hand frågor om resurser och rutiner - inte organisationen och lagstiftningen i sig. nämnde olika anledningar till att man inte ska bifalla motionen eller inte håller med om vissa av förslagen. En av anledningarna var att förvarsplatserna inte räcker till - att det är ont om förvarsplatser och att vi inte ska använda dessa dyrbara platser för den här sortens ärenden. Det tycker jag är lite konstigt med tanke på att det handlar om ett hot mot rikets säkerhet och om terrorister. Är det någon plats som borde användas för detta är det de platser vi har. Sedan har det varit så att beläggningen på svenska fängelser är lägre nu än den har varit, så där finns säkert också platser att hitta. Ett annat argument framförde var att det är humanitära skäl som gör att vi inte ska hålla dessa personer i förvar. Här talar vi alltså om hot mot rikets säkerhet, kanske terrorister, och vi ska då tänka på att vara humana mot de personerna och av humanitära skäl inte hålla dem inspärrade. och jag är av åsikten att det humana rimligen borde vara att hålla folk som är ett hot mot rikets säkerhet eller terrorister inspärrade. Det är det humana mot och det svenska folket. Den humaniteten måste rimligtvis gå före att tycka synd om en terrorist. nämnde också andra sätt att kontrollera. Jag var inne på det i mitt anförande. Vi tycker inte att anmälningsplikt en gång är tillräckligt för terrorister eller folk som utgör ett hot rikets säkerhet. Jag tycker att det är förvånande att anser det. Och nej, polisen ska inte hjälpa någon; polisen ska eskortera dem ut ur landet. Vi vill nämligen inte släppa ut någon från förvarsplatserna och sedan hoppas att han tar sig till flygplatsen eller vad det är, utan polisen ska eskortera honom ut om han väljer att lämna landet. Det är inte så konstigt. Om vi säger att vi ska utvisa den här personen har med utvisningsdomen redan sagt att vi skickar iväg en terrorist eller någon som utgör ett hot mot rikets säkerhet. Det skulle vi ha gjort ifall det inte fanns verkställighetshinder, så det är inget konstigt i sig att personen i fråga lämnar landet. Det är ju hela poängen med den här lagen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Kostnaden för förvarsplatser och antalet är naturligtvis inte huvudskälet till att jag inte tycker att de ska användas i det här sammanhanget. Skälet är att det är personer som inte är dömda för ett brott, utan man befarar att de kan komma att ha sådana kontakter eller att de har en sådan bakgrund. De är inte direkt dömda för ett brott. Att då mer eller mindre låsa in människor är orimligt i en rättsstat. Man kan inte bete sig på det sättet. Det är fel. Däremot ska vi inte raljera med anmälningsplikten och den typen av kontroller. Jag har varit i närheten av en del sådana här ärenden och kan bekräfta att folk tycker att det är väldigt besvärligt att ständigt vara tvungen att ta kontakt med polisen, uppge vad man gör och var man är, att man inte kan resa fritt och så vidare. Anmälningsplikten ger polisen bättre förutsättningar att ha kontroll på vad de här personerna gör. I varje enskilt ärende som prövas finns det olika grader av misstankar. En del har svagare koppling, och risken är mindre än för andra. Det gör att det är orimligt att som säga: Lås in allihop och släng nyckeln! Det fungerar inte, och det är fel proportion på den typen av konsekvens. Vad jag menar är att vi behöver ett konsistent och väl fungerande system, och det har vi. Utmaningen nu är att det är väldigt många personer som vi inte hinner kontrollera, och det bekymrar mig. Det vore bättre om lade lite fokus på hur man ska hantera den saken än att ändra på någonting som faktiskt fungerar. Det är helt klart att vi har ett stort inflöde av folk . Hur hanterar man det? Jo, genom att göra som vi sverigedemokrater har försökt göra nu , stänga gränsen för asylsökande och börja utvisa folk. Med vår politik skulle noll personer få asyl i det här landet, om vi fick bestämma. Då skulle inflödet minska markant - för att uttrycka det milt. sa att det är orimligt i en rättsstat att hålla folk inspärrade. Nej, det är det inte. De blir dömda i svensk domstol, och en rättsstat har ju möjligheten och rätten att hålla folk inspärrade. Det är inget konstigt. De blir ju dömda i svensk domstol, så det är bara att göra det. Vi har en lag som säger att de ska hållas i förvar ifall verkställighet inte kan uppnås. Ifall de själva då väljer att inte lämna landet är det deras val. Det är inte så jättekonstigt. Sedan tycker jag att det är bra att stöder de straffskärpningar som vi föreslår i motionen, som jag inte nämnde i mitt anförande - att miniminivån bör höjas och straffen för överträdelser skärpas. Då hoppas jag att också håller med oss om att de som kommit och har blivit utvisade med stöd av den här lagen inte ska undgå straff bara för att de hävdar att de är förföljda. Det är också en straffskärpning. Det är bra att vi verkar, i alla fall lite grann, vara överens på den punkten. uppfattning är att en påföljd ska verkställas för den som är dömd för ett brott närhelst det är möjligt. Har man då inte befunnit sig i landet men återkommer bör påföljden naturligtvis verkställas. Det är inga konstigheter i det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Det låter så enkelt att vi ska stänga gränsen, att ingen ska få asyl och det ena med det femte. Det är ju inte riktigt så verkligheten ser ut med de internationella åtaganden vi har och med de regelverk vi har här i landet. Jag tycker att det är orimligt att kanske hålla människor inlåsta om de inte har begått ett mycket allvarligt brott. När man gör den särskilda utlänningskontrollen gör man en bedömning av en persons kontakter och förehavanden. Men man prövar inte ett direkt brott, för då blir det ju en annan påföljd. Det är då det blir oproportionerligt. Däremot innebär den bedömningen att man behöver ha kontroll på vad personer gör och inte, så att de inte kan ställa till med någonting om de blir kvar i . Det menar jag att vi har verktyg för att hantera. Problemet, som inte alls tas upp av , är att det är många personer som det tar att kontrollera i det omfattande flödet av människor som har kommit till . Det måste man arbeta med. Men det beror inte på att lagstiftningen är fel, utan det beror på volymerna och handläggningstiderna. Där måste man arbeta med resurser och se vad som kan göras för att säkerställa att vi inte får problem framöver. Grunden för det som vi debatterar är alltså skrivelsen som regeringen lämnar om lagen om särskild utlänningskontroll och hur den har tillämpats . I skrivelsen kan jag se att lagen om särskild utlänningskontroll fungerar precis så som det är tänkt. Lagen har tillämpats ett fyrtiotal gånger sedan den tillkom i den här formen, somliga år inte alls och ibland vid upp till fem tillfällen. Av skrivelsen framgår också att flertalet av de redovisade fallen gäller ärenden som är omprövningar av tidigare utvisningsbeslut. Den period som skrivelsen omfattar gäller ett ärende, och det är på den låga nivån som det har legat , då det var uppe i fem olika ärenden. Rapporten bygger bland annat på de uppgifter som Säkerhetspolisen har lämnat till regeringen. Förutom det specifika antalet personer som omfattas beskrivs också utvecklingen av den internationella terrorismen. När jag slängde ihop mitt manus skrev jag att terrorhotnivån mot är en fyra på den femgradiga skalan. Men för sedan tror jag att alla riksdagsledamöter och alla som följer nyheterna har hört att har beslutat att sänka terrorhotnivån till nivå 3, som betyder förhöjd. Jag vill betona att det inte betyder att terrorhotet är borta, men det är ändå glädjande att nivån återgår till den nivå som var 2010. Jag har inte för avsikt att i det här ärendet förlora mig i något slags utläggning om de senaste skärpningarna som har gjorts kring terrorismen. Jag tror att vi alla vet att det har gjorts lagstiftningsförändringar som är på plats, vilket jag tycker känns väldigt bra. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag, något som jag glömde att göra i mitt föregående anförande. Jag vill börja där föregående talare slutade, nämligen i Säpos just nu publicerade bedömning att man kan sänka terrorhotnivån för del. När vi läser regeringens skrivelse och får det här beskedet skulle jag vilja påpeka, som flera talare har gjort, att lagstiftningen fungerar. redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Vi har ett rättssystem i . Vi kan hantera det, och särskilt i en mycket svår situation. Vi vet att internationellt sett är det inte så att terrorhoten minskar. Internationellt sett ökar terrorn och måste bekämpas. Den leder till orimliga flyktingströmmar i världen. Tyvärr ökar terrorn i , i och i många andra länder. Då är det väldigt glädjande att vi i faktiskt har kontroll på läget. Sedan finns det många utmaningar, och de ska vi vara väl medvetna om. Men det finns ingen anledning att i detta skede, precis som tidigare påpekade, ändra lagstiftningen. Däremot ska vi se till att allting fortsätter att fungera. Det är inte nattsvart. Och det här landet ska med lag byggas. Vi ska inte driva på för skärpningar när det inte är det som vi behöver. Jag yrkar som sagt bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.)