bet · H301JuU22 · 2016-03-23 00:00:00 — ska inom ramen för uppdraget synliggöra och analysera skillnader mellan flickors och pojkars utsatthet och könsspecifika konsekvenser av våld och ha ett tydligt jämställdhetsperspektiv samt barnrättsperspektiv. ska i en årlig redovisning ge en bild av hur verksamheten har bedrivits utifrån de uppgifter som tilldelats , och det ska framgå på vilket sätt har använt medlen för att utveckla verksamheten. Av redovisningen bör det särskilt framgå hur barns synpunkter och erfarenheter har synliggjorts och tagits till vara i arbetet. Det ska också framgå hur verksamheten har uppmärksammat skillnader i utsatthet mellan flickor och pojkar samt hur samverkan har skett med berörda aktörer som t.ex. barnahusen och Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) vid . Centret i har fått namnet Barnafrid. Översyn av straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte Regeringen beslutade att ge en utredare i uppdrag att biträda med att se över straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte. Utredaren ska ta ställning till om straffansvaret för brottet är lämpligt utformat eller om det finns skäl att utvidga eller på annat sätt förändra bestämmelsen. Uppdraget redovisades i departementspromemorian En översyn av straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte (Ds 2015:49). I promemorian föreslås att straffansvaret för det som i dagligt tal ofta kallas gromning utvidgas. finns ett krav på att en vuxen måste ha vidtagit någon ytterligare åtgärd, förutom att komma överens om ett möte med barnet, för att göra sig skyldig till brottet kontakt med barn i sexuellt syfte. Utredaren föreslår att kravet tas bort och att straffansvaret ska inträda redan när en vuxen föreslår för ett barn att de ska träffas, eller när de kommer överens om att träffas. Utredningen föreslår även att maximistraffet höjs från fängelse till fängelse och att brottsbeteckningen ändras till åtgärd för att möta ett barn i sexuellt syfte. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Promemorian bereds inom (). Uppdrag till och länsstyrelserna Regeringen beslutade att ge i uppdrag att fördela utvecklingsmedel och att tillsammans med länsstyrelserna ge nationellt och regionalt kompetensstöd med syfte att kvalitetsutveckla arbetet med våldsutsatta kvinnor, barn som har blivit utsatta för våld eller som har bevittnat våld samt våldsutövare (/8440/FST). Uppdraget ska genomföras i samråd med länsstyrelserna och redovisas till () . Av regleringsbrev till länsstyrelserna framgår att länsstyrelserna inom sitt ansvarsområde ska stödja samordningen i länen av insatser från t.ex. , hälso- och sjukvården, skolan, rättsväsendet och organisationer inom det civila samhället som syftar till att motverka mäns våld mot kvinnor, att barn bevittnar våld, hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål i enlighet med det uppdrag som lämnats i regleringsbrev för till länsstyrelserna (Fi2010/05567/SF). Uppdraget avser både samordning av insatser till skydd och stöd samt förebyggande insatser. I arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål ska insatser som syftar till att motverka efterfrågan av köp av sexuella tjänster prioriteras. Länsstyrelserna i , län och ska enligt ovan nämnda regleringsbrev lämna stöd till utvecklingen av skyddat boende till våldsutsatta kvinnor. Särskild prioritet ska ges till utveckling av skyddat boende till våldsutsatta kvinnor i särskilt utsatta grupper. i ansvarar för att samordna redovisningarna av uppdragen. Uppdraget och kostnader ska slutredovisas till regeringen () . Av regleringsbrev till länsstyrelserna framgår att dessa ska främja och lämna stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck i enlighet med det uppdrag som lämnats i länsstyrelsernas regleringsbrev för (Fi2010/05567/SF). Särskild prioritet ska ges till insatser för att främja användningen av verksamma förebyggande insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck och dess olika uttryck som t.ex. tvångsäktenskap, barnäktenskap och könsstympning. Den särskilda prioriteten ska ges utifrån de resultat i ska lämna när det gäller kartläggning av förebyggande insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågors rapport om jämställdhet – slutrapport (S2014/4531/UC). i ska ansvara för samordningen och redovisningen av uppdraget. Uppdragets genomförande och kostnader ska slutredovisas till regeringen () . Utskottet konstaterar att frågan om att bekämpa våld i nära relationer har varit och är en prioriterad fråga för rättsväsendet. Utskottet anser liksom tidigare att fortsatta insatser är nödvändiga och att frågan om att bekämpa våld i nära relationer ska vara en högt prioriterad fråga (se bet. 2014/15:JuU18). Som framgår ovan lämnade den nationella samordnaren mot våld i nära relationer betänkandet Våld i nära relationer – en folkhälsofråga (SOU 2014:49). Betänkandet innehåller en mängd förslag om lagändringar och uppdrag. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att regeringen vidtagit ett antal åtgärder som är kopplade till utredarens förslag, bl.a. har och fått i uppdrag att bistå våldsutsatta med att hämta personliga tillhörigheter i hemmet. Förslagen från den nationella samordnaren bereds inom . Regeringen har även inväntat betänkanden från (SOU 2015:86) och utredningen om en nationell strategi för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra (SOU 2015:55), då dessa utredningar rör delvis samma frågor och problem. Utskottet välkomnar regeringens ambition att presentera både en nationell strategi och andra åtgärder mot våld i nära relationer och ser därmed inte något skäl att ställa sig bakom den begäran om skyndsam handläggning av förslagen från den nationella samordnaren mot våld i nära relationer som förs fram i motion 2015/16:2334 (M) yrkande 2. Motionen avstyrks därför. Utskottet vill inte heller föregripa den pågående beredningen och avstyrker därför även motion 2015/16:2686 (KD) yrkande 3 om att utveckla en nationell brottsförebyggande strategi. Inte heller ser utskottet skäl för det tillkännagivande som begärs i motion 2015/16:1994 (KD) yrkande 20 om att polisen bör ges ökade resurser för att arbeta förebyggande mot våld mot kvinnor, och utskottet avstyrker därför motionen. Utskottet avstyrker vidare motion 2015/16:987 (V) yrkande 3 om att utreda hur morden på de s.k. balkongflickorna har hanterats av polisen. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att Brå i sitt regleringsbrev har fått i uppdrag att studera målsägandens medverkan i rättsprocessen med fokus på hur denna kan öka för att förbättra förutsättningarna att nå framgång i rättsprocessen. I uppdraget ingår bl.a. att belysa framgångsfaktorer för att få målsägande att medverka i större utsträckning. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar att den fråga som motionärerna tar upp i motion 2015/16:2334 (M) yrkande 1 om att fortsätta arbetet för att våld i nära relationer ska anmälas och att fler ska stå fast vid sin anmälan således är uppmärksammad. Utskottet anser att detta arbete bör avvaktas och ser därför inte skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som efterfrågas. Utskottet konstaterar att det finns kriminalstatistik över anmälda brott bl.a. uppdelat på om gärningsmannen är eller har varit gift eller sambo eller har gemensamma barn med offret, och ser inte skäl att ge i uppdrag att utveckla ett nytt kodningssystem för brott där kvinnor har misshandlats. Utskottet avstyrker därmed motion 2015/16:959 yrkande 25. Regeringen anför i årets budgetproposition att ett av rättsväsendets mål är att uppklarningen av våldtäkter ska öka och att regeringen noga kommer att följa utvecklingen på området. Regeringen uttalar även att det finns ett behov av att stärka rättsväsendets insatser när det gäller sexualbrott. I sexualbrottskommitténs arbete ingår att granska varför så få anmälningar om våldtäkt leder till åtal och fällande dom. Utredningen ska även granska och analysera hur rättsväsendet hanterar våldtäktsärenden. Utskottet konstaterar att regeringen uppmärksammat frågan om sexualbrott och det preventiva arbetet mot denna typ av brottslighet. Utskottet ser därför inte något skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2015/16:2403 (C) yrkande 10 om preventionsarbete när det gäller sexualbrott. Utskottet vill heller inte föregripa det utredningsarbete som pågår och avstyrker därför även motion 2015/16:959 (V) yrkande 24 om en handlingsplan mot våldtäkt och sexuellt våld. Den nationella samordnaren mot våld i nära relationer har även lämnat förslag för att förbättra arbetet för att motverka hedersrelaterat våld. Som en följd av utredarens förslag har regeringen bl.a. gett i uppdrag att redovisa hur den arbetar med transnationella ärenden där det finns misstanke om bl.a. hedersrelaterat våld. Vidare har länsstyrelserna även enligt sitt regleringsbrev i uppdrag att främja och lämna stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck och att lämna stöd till utvecklingen av skyddat boende. Utskottet ser sammantaget inte skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som begärs i motion 2015/16:3099 (SD) yrkande 27 om stärkta skyddsmöjligheter för personer som lever under en ständig hotbild till följd av hedersförtryck. Utskottet avstyrker således samtliga motionsyrkanden som behandlas i avsnittet. Utskottets förslag i korthet avslår en motion med yrkande om att det ska införas ett tydligt hbtq-perspektiv i den kommande handlingsplanen mot hatbrott och rasism. I motion 2015/16:658 av m.fl. (S) begärs att det ska införas ett tydligt hbtq-perspektiv i den kommande handlingsplanen mot hatbrott och rasism. Motionärerna anför att de två senaste utredningarna om hatbrott helt eller delvis har missat att ta med hbtq-personers utsatthet när det kommer till våld i nära relationer samt vilket stöd dessa kan få. Med begreppet hatbrott avses i regel brotten hets mot folkgrupp och olaga dis-kriminering samt andra brott där ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning el-ler annan liknande omständighet (se 16 kap. 8 och 9 §§ ). Av 29 kap. 2 § 7 framgår att det som en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt ska beaktas om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationalitet eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Regeringen anför bl.a. följande budgetproposition (prop. 2015/16:1 utg.omr. 4 s. 23). Hatbrott handlar om bristande respekt för människors lika värde och kan aldrig accepteras i ett demokratiskt samhälle. Förutom den kränkning som den enskilda individen utsätts för kan hatbrott leda till rädsla och otrygghet hos andra människor som tillhör samma grupp. Regeringen lägger därför stor vikt vid arbetet för att motverka hatbrott. Redovisning av regeringsuppdraget om hatbrott redovisade ett uppdrag från regeringen om att utveckla arbetet för att bekämpa hatbrott (Ju2014/1684/PO). Av redovisningen framgår bl.a. att det i de tre storstadsregionerna ska finnas särskilda hatbrottsgrupper och att övriga fyra polisregioner ska säkerställa att de har motsvarande förmåga. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 23) att den satsning som presenterat är ett steg i rätt riktning och att den, med den nya nationella myndigheten, har förutsättningar att genomföras på ett kraftfullt och samordnat sätt. Regeringen följer noga arbetet och kommer även att följa upp att satsningen får avsedd effekt. Åtgärder mot hatbrott kommer även att ingå i den nationella planen mot rasism och liknande former av fientlighet som regeringen kommer ta fram. Det kan finnas behov av ytterligare åtgärder för att minska hatbrotten i . Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner m.m. En särskilt utredare som regeringen tillsatt lämnade betänkandet Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner m.m. (SOU 2015:103). Utredningen har haft i uppdrag att se över om det straffrättsliga skyddet för transpersoner behöver stärkas liksom om den kritiserade diskrimineringsgrunden könsöverskridande identitet och uttryck bör ändras i lagstiftningen. Utredningen anser att diskrimineringsgrunden könsöverskridande identitet eller uttryck bör ersättas av grunden könsidentitet eller könsuttryck. Utredningen har också haft i uppdrag att överväga om inte orden ras och rasmässig kan tas bort från lagstiftningen. Enligt utredningen är det bästa att i de straffrättsliga bestämmelserna ersätta ordet ras med uttrycket föreställning om ras. Den särskilda utredaren anför att ordet ras historiskt har använts om människor i en biologisk mening i svensk lag. Det är dags att lagstiftaren tar avstånd från ett sådant synsätt och tydligt markerar att det saknas vetenskaplig grund för att dela in människor i olika raser. får problemet med rasism inte osynliggöras och skyddet för de som utsätts får inte urvattnas. Utredningen föreslår därför att straffbestämmelserna i stället tydligt ska sätta fokus på problemet, nämligen gärningsmännens rasistiska föreställningar som motiv för att kränka människor. Nationell handlingsplan mot rasism och liknande former av fientlighet På pågår ett arbete för att ta fram en ny nationell handlingsplan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott. Planen, som inkluderar hatbrott, kommer att omfatta afrofobi, antisemitism, antiziganism, islamofobi, rasism mot samer och liknande former av fientlighet, t.ex. homofobi och transfobi. Utskottet konstaterar att den kommande nationella handlingsplanen mot rasism och liknande former av fientlighet kommer att omfatta även homofobi och transfobi. Utskottet anser därmed att det yrkande som framförs i motion 2015/16:658 (S) om att handlingsplanen mot rasism ska ha ett tydligt hbtq-perspektiv får anses vara i huvudsak tillgodosett. Utskottet avstyrker därför yrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ytterligare åtgärder ska vidtas för att förhindra att unga blir gifta mot sin vilja. Jämför reservationen 9 (M, C, L, KD). I motion 2015/16:2645 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 begärs att ytterligare åtgärder ska vidtas för att förhindra att unga blir gifta mot sin vilja. Det kan t.ex. handla om tydliga och riktade informationskampanjer eller om att införa en separat tvångsäktenskapsenhet hos polisen. beslutade regeringen om en handlingsplan för att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja (2009/10:229, bet. 2010/11:KrU4, prot. 2010/11:16). Med anledning av handlingsplanen har regeringen vidtagit omfattande åtgärder på området. Bestämmelserna om skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap stärktes genom en lagändring som trädde i kraft (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr 2013/14:263). Genom lagändringen införs ett nytt brott – äktenskapstvång. Det innebär att det också blir straffbart att förmå någon att gifta sig genom att utnyttja personens utsatthet. Lagändringen betyder i praktiken att även press från föräldrar eller släktingar kommer att omfattas av strafflagstiftningen. Äktenskapstvång kan ge ett fängelsestraff på högst . Även förberedande gärningar kriminaliseras. Det sker dels genom att försök och förberedelse till äktenskapstvång blir straffbart, dels genom att brottet vilseledande till tvångsäktenskapsresa införs. Lagändringen innebär också att barn inte längre ska kunna få dispens för att gifta sig. Utländska barnäktenskap, tvångsäktenskap och s.k. fullmaktsäktenskap kan endast erkännas när det finns synnerliga skäl, dvs. mycket starka och tydliga skäl. Fullmaktsäktenskap är äktenskap som ingåtts utan att båda parterna är närvarande. Med anledning av förslag från den nationella samordnaren mot våld i nära relationer har fått i uppdrag att redovisa hur den arbetar med transnationella ärenden där det finns misstanke om bl.a. äktenskap mot den egna viljan eller barnäktenskap (svar på interpellation 2015/16:340 om våld i nära relationer). stöd till trossamfund (SST) fick i uppdrag av regeringen att föra en dialog med trossamfunden om hur barnäktenskap och tvångsäktenskap ska förhindras. SST ska även utarbeta och genomföra en samhällsorienterad vidareutbildning om detta (U2014/1061/JÄM). Vidareutbildningen ska erbjudas vigselförrättare som är verksamma inom trossamfunden. Nämnden har arbetat fram en vägledning för trossamfund och vigselförättare (Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap). I sitt svar på skriftlig fråga (2015/16:652) om barnäktenskap anförde justitieministern bl.a. följande. Det vi kan göra i är att säkerställa att barn som befinner sig här får det skydd och det stöd de behöver. Regeringen tar arbetet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap på största allvar. Det bedrivs även ett viktigt arbete på myndighetsnivå för att förebygga sådana äktenskap och för att hjälpa utsatta barn och unga. Ett barn som söker asyl i tillsammans med en vuxen som inte är förälder eller motsvarande hanteras som ett ensamkommande barn, även barn som ingått äktenskap före ankomsten till . har ett ansvar att utreda och bedöma vad varje enskilt ensamkommande barn har för behov av insatser och var och hur barnet ska bo. Ett ensamkommande barn ska inte bo tillsammans med en vuxen partner, om inte har gjort en annan bedömning i det enskilda fallet. Jag utgår ifrån att följer lagen i placeringen av ensamkommande barn. har på regeringens uppdrag inrättat en svarstelefon för att stödja . Det är bra och ger bättre möjligheter till en likvärdig bedömning. Som jag tidigare uttalat så kommer vi att låta utvärdera lagändringar. Vidare pågår ett arbete med att kriminalisera stämpling till äktenskapstvång. I övrigt följer regeringen noga utvecklingen och är beredd att vid behov överväga de ytterligare åtgärder som kan behövas för att skydda alla barn och unga i mot barnäktenskap. Regeringen uttalade att den anser det bekymmersamt att syftet med lagstiftningen mot äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresor inte har uppnåtts. kommer därför att ges i uppdrag att granska samtliga sådana ärenden som anmälts till åklagare och analysera varför åtal ännu inte har väckts. Regeringen anför vidare att infördes brottsrubriceringarna äktenskapstvång (inklusive försök och förberedelse) samt vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Ett 50-tal ärenden har anmälts till åklagare, men inga av dessa fall har ännu lett till åtal. Syftet med lagstiftningen var att stärka skyddet mot ofrivilliga äktenskap. I det uppdrag som ska ges till kommer följande att ingå: • Granska samtliga ärenden som anmälts till åklagare. • Analysera skälen till att åtal ännu inte väckts. • Redogöra för vilken myndighetssamverkan som skett samt vid förekommande fall ange om ärenden har initierats av andra myndigheter. • Bedöma om det finns behov av åtgärder för att utveckla och höja kvaliteten på brottsutredningarna. • Bedöma om det finns behov av åtgärder för att stärka myndighetssamverkan. • Kartlägga ålder och kön hos målsägande. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Bestämmelserna om skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap stärktes som framgår ovan genom en lagändring som trädde i kraft . Regeringen har förklarat att man anser att det är bekymmersamt att syftet med lagstiftningen inte uppnåtts och att regeringen därför kommer att ge i uppdrag att granska samtliga ärenden som anmälts till åklagare. Med anledning av förslag från den nationella samordnaren mot våld i nära relationer har fått i uppdrag att redovisa hur den arbetar med transnationella ärenden där det finns misstanke om bl.a. äktenskap mot den egna viljan eller barnäktenskap. Utskottet vill inte föregripa det arbete som sker på området och avstyrker därför motion 2015/16:2645 (M, C, FP, KD) yrkande 2 om att vidta ytterligare åtgärder för att förhindra att unga blir gifta mot sin vilja. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om att förlänga giltighetstiden för kontaktförbud avseende den gemensamma bostaden, om utökad användning av särskilt kontaktförbud och om att utöka användningen av elektronisk fotboja vid kontaktförbud. Jämför reservationerna 10 (V), 11 (L), 12 (L) och 13 (SD). I motion 2015/16:792 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs att giltighetstiden för kontaktförbud avseende den gemensamma bostaden bör förlängas så att sådana kontaktförbud får meddelas med en giltighetstid upp . I motion 2015/16:1152 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs att möjligheten till särskilt kontaktförbud ska användas av rättsväsendet i större utsträckning än och att förutsättningar att skydda personer som hotas av våld i hemmet genom ytterligare elektronisk övervakning bör utredas. I motion 2015/16:1214 av (FP) yrkas att man ska utöka användandet av elektronisk fotboja vid kontaktförbud. I motion 2015/16:2431 av m.fl. (C) yrkande 13 begärs att man ska se över om polisen alltid ska utreda behov av besöksförbud och andra personskyddsåtgärder vid anmälan om våld i nära relationer och att elektronisk fotboja ska kunna användas vid fler fall av kontaktförbud. I motion 2015/16:2791 av m.fl. (FP) begärs att användningen av elektronisk fotboja ska öka (yrkande 1). Motionärerna anför att fotboja ska användas också vid utvidgat kontaktförbud. I samma motion begärs även att området för kontaktförbud ska ökas (yrkande 2). Motionärerna anför att lagen bör ändras så att särskilt utvidgat kontaktförbud ska kunna meddelas i flera fall och i särskilt allvarliga fall kunna gälla en hel kommun eller flera kommuner. I motion 2015/16:2813 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs att lagstiftningen ändras så att det blir betydligt lättare än för utsatta kvinnor att få ansökan om kontaktförbud beviljad. Motionärerna anför att lagstiftningen även bör ändras så att den säkerställer att den blir mer rättssäker och därmed kommer att tillämpas lika i hela landet. Av 1 § lagen (1988:688) om kontaktförbud framgår att ett förbud får meddelas för en person att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna person (kontaktförbud). Kontaktförbud får meddelas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den som förbudet ska skydda. Vid bedömningen av om det finns en sådan risk ska det särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har begått brott mot någon persons liv, hälsa, frihet eller frid. Ett kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud uppväger det intrång eller men i övrigt som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla. I 1 a § nämnda lag finns bestämmelser om möjligheten att meddela kontaktförbud avseende den gemensamma bostaden. Av 2 § lagen om kontaktförbud framgår att om det kan antas att ett kontakt-förbud enligt 1 § inte är tillräckligt, får förbudet utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad, arbetsplats eller något annat ställe där den personen brukar vistas (utvidgat kontaktförbud). Den som har överträtt ett utvidgat kontaktförbud får meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område än som följer av första stycket (särskilt utvidgat kon-taktförbud). Förbudet får omfatta ett eller flera områden i anslutning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars brukar vistas. Det får inte avse ett större område än vad som är nödvändigt. Ett beslut om särskilt utvidgat kontaktförbud ska förenas med villkor om elektronisk övervakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. Särskilt utvidgat kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än den inskränkning i rörelsefriheten som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla.