bet · H301KU16 · 2016-04-14 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en demokratiskt vald statschef och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:717 av m.fl. (S, MP, V, FP): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör tillsättas en utredning om avskaffande av monarkin och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:725 av (MP): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att flytta formuleringen om penningenheten från riksbankslagen till grundlagen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:872 av och (båda S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa monarkin i och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:939 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om införande av en konstitutionsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1075 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn av antalet riksdagsledamöter och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1413 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arvsmonarkin ska avskaffas och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1517 av och (båda S): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utvärdera följderna av avskaffandet av uppenbarhetsrekvisitet vid normprövning i svensk rättstillämpning och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över myndigheters normprövningsrätt enligt 12 kap. 10 § regeringsformen och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över Lagrådets roll och befogenheter och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1519 av m.fl. (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om skydd för gemensam egendom och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1596 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över ett minskat antal riksdagsledamöter och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1656 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över antalet riksdagsledamöter och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1807 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om skyldighet att genomföra folkomröstningar och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1817 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att använda folkomröstningar som ett mer generellt verktyg i stora och avgörande frågor och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1820 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en nationell författningsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1993 av och Skånberg (båda KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten att inrätta en svensk författningsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2036 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en svensk författningsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2116 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör inrätta en konstitutionsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2302 av Finn m.fl. (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en utredning om budgetprocessen så som den beskrivs i den så kallade decemberöverenskommelsen, DÖ, måste komma till stånd omgående och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2332 av m.fl. (M): 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om formuleringen ”allt fastare sammanslutning” (”ever closer union”) i fördraget om Europeiska unionen och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationella parlaments roll i EU-samarbetet och tillkännager detta för regeringen. 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av nationella parlaments roll i EU-samarbetet och relationer med EU och tillkännager detta för riksdagsstyrelsen. 2015/16:2337 av Finn m.fl. (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att inrätta en författningsdomstol i och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2387 av m.fl. (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över förutsättningarna för att fasa ut monarkin till förmån för ett demokratiskt statsskick och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2487 av (MP): Del 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om författningspolitiska frågor och tillkännager detta för regeringen. Förslaget behandlas i den del som avser positiv parlamentarism. 2015/16:2487 av (MP): Del 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om författningspolitiska frågor och tillkännager detta för regeringen. Förslaget behandlas i den del som avser normprövning. 2015/16:2500 av m.fl. (M): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att utreda hur långt domstolarnas grundlagsstadgade självständighet sträcker sig och om det finns anledning att i detta hänseende förtydliga regeringsformen, och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2618 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en skrivning om att ny monark ska väljas om den nuvarande ätten utslocknar, och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka monarkens roll vid regeringsbildandet och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2619 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en ny programskrivning med kontinental förebild, där vi erkänner att är svenskarnas land samt den svenska kulturella särarten, det svenska språket och den svenska historien så som avgörande för framväxten av det moderna och att det nutida är en fortsättning på den svenska historien, och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att de helgdagar, med undantag för första maj vilken bör ersättas med annan helgdag, som anges i lagen (1989:253) om allmänna helgdagar ska lyftas in på lämplig plats i regeringsformen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2620 av och (båda SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i stället för att räkna upp organisationer i regeringsformen ha en skrivning om att deltar i internationella samarbeten där sådana är gynnsamma för riket, och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2641 av och (båda FP): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att republik bör införas och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att så länge som monarkin existerar som statsskick bör kungen fråntas sin roll som ordförande i och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att så länge som monarkin existerar som statsskick bör utländska ambassadörer överlämna sina kreditivbrev hos talmannen eller utrikesministern och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att så länge som monarkin existerar som statsskick bör utrikesministern utfärda utnämningsbreven till svenska konsuler utomlands och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att så länge som monarkin existerar som statsskick bör statschefsrollen i förhållande till främmande makt utövas av talmannen eller statsministern och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2712 av Skånberg m.fl. (KD): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en författningsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2788 av m.fl. (FP): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om inrättandet av en författningsdomstol och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2826 av (SD): beslutar att upphäva bestämmelsen i 2 kap. 10 § regeringsformen om medlemskap i . 2015/16:2839 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över införandet av e-petitioner och tillkännager detta för riksdagsstyrelsen. 2015/16:3063 av (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa folkinitiativ på en nationell nivå och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3106 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tydliggöra uppgift och tillkännager detta för regeringen. [1] Lissabonfördraget om ändring av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (Lissabonfördraget). [2] Lagen omtryckt SFS 1999:19. [3] /09:RFR14 Konstitutionella kontrollfrågor s. 18 f. [4] Se bl.a. Grundlagberedningens betänkande Ny regeringsform Ny riksdagsordning (SOU 1972:15) och , Finansmakten i författningen, 2013, s. 18. [5] 11 kap. 9 § tredje stycket RF i dess lydelse före . [6] De statliga revisionsmyndigheternas internationella samarbetsorgan Audit Institutions (Intosai) har sammanställt generella normer och riktlinjer för statlig revision: Implementation . I det här betänkandet från KU, Författningsfrågor, behandlar vi ett stort antal motioner från allmänna motionstiden som rör centrala frågor om vårt statsskick, till exempel statschefen, antalet riksdagsledamöter och karantänsregler för statsråd. Det är viktigt att ha en levande debatt om grundreglerna för vår demokrati. bör man framhålla att för inte så länge sedan gjorde den parlamentariskt sammansatta en stor översyn av regeringsformen, vår viktigaste grundlag. Den översynen slutfördes , och de lagändringar som utredningen föreslog trädde i kraft . Det innebär att vi i närtid har haft en analys av hur vår grundlag ska vara utformad, och det är viktigt att slå vakt om den. Därför finns det just för dagen ett begränsat utrymme för att gå vidare med ytterligare grundlagsöversyner och stora grundlagsreformer. betänkande var resultatet av en bred kompromiss mellan alla partier som då satt i . Den dåvarande regeringen utarbetade sedan en proposition för att förverkliga utredningens förslag. Den propositionen utarbetades i nära samverkan mellan partierna som var representerade i utredningen. Det här är ett gott exempel på hur vi i hanterar viktiga frågor om demokratins spelregler. Jag ser det som en viktig ambition att vi även i fortsättningen ska sträva efter bred enighet om grundlagsfrågor och grundlagsnära frågor. I det här betänkandet finns ett exempel på hur vi från allianspartiernas sida lever upp till ambitionen i konkret agerande. Det handlar om frågan om författningsdomstol och abstrakt normprövning. Frågan om hur konflikter mellan normer på olika nivåer i normhierarkin ska lösas har varit föremål för författningspolitisk debatt. Konflikten är välkänd mellan å ena sidan dem som har betonat folksuveränitetsprincipen och bestämmelsen i regeringsformen om att är folkets främsta företrädare och å andra sidan dem som har betonat att demokratin har fler beståndsdelar än majoritetsbeslut. Det handlar om bestämmelsen i regeringsformen om att den offentliga makten utövas under lagarna samt att varje organ som utövar offentlig makt, inklusive , behöver kontroller och motvikter, det som på engelska kallas för checks and balances. Man kan sammanfatta konflikten så här: Är det som ska tolka grundlagen när den stiftar lag, och då avgöra om en viss lag är förenlig med till exempel fri- och rättighetsskyddet, eller är det domstolarna och myndigheterna som har att tillämpa lagen som ska tolka grundlagen och avgöra om lagen är förenlig med fri- och rättighetsskyddet? Genom en ändring i regeringsformen som trädde i kraft upphävdes det så kallade uppenbarhetsrekvisitet, som föreskrev att domstolar och myndigheter fick underlåta att tillämpa en lag eller en förordning endast om konflikten med högre norm, främst grundlag, var uppenbar. Den förändringen innebar att utrymmet för normprövning utökades. Därmed var borttagandet av uppenbarhetsrekvisitet ett viktigt steg mot att ge domstolarna ökade möjligheter till normprövning och därigenom att stärka skyddet för de medborgerliga fri- och rättigheterna. Det som domstolarna i utövar i de sammanhangen kallas för konkret normprövning. Det betyder normprövning som aktualiseras i ett konkret fall som ska prövas av domstol eller för den delen förvaltningsmyndighet. Resultatet av en sådan normprövning kan bli att en grundlagsstridig bestämmelse åsidosätts i det enskilda fallet. I finns inte några möjligheter till abstrakt normprövning. Med det menas att det görs gällande att en bestämmelse i lag eller annan författning strider mot en överordnad norm utan koppling till något enskilt fall. Det är inte möjligt att i väcka talan i domstol och begära att domstolen ska upphäva en viss bestämmelse i en viss lag med hänvisning till att bestämmelsen strider mot grundlagen. Det närmaste abstrakt normprövning vi kommer i det svenska systemet är Lagrådets förhandsgranskning av lagförslag. Det finns flera argument för att tillåta abstrakt normprövning, till exempel att det vore värdefullt om en prövning av en bestämmelses grundlagsenlighet kom till stånd så snabbt som möjligt och utan att man behöver invänta att ett enskilt fall dyker upp. Man kan också hävda att det är mer rättssäkert för enskilda medborgare att prövningen görs på ett abstrakt plan än att en medborgare ska behöva driva sitt fall genom alla rättsinstanser för att få till stånd en prejudicerande dom. Abstrakt normprövning skulle lämpligen kunna koncentreras till en viss domstol, antingen en särskild författningsdomstol eller, vilket förmodligen vore mer praktiskt, till en redan befintlig domstol, till exempel . De fyra allianspartierna står bakom tanken att borde gå mot att införa abstrakt normprövning, men vi har valt att inte lägga fram något sådant yrkande i den här gången. Skälet är just att behandlade frågan om normprövning och då landade i, som jag sa tidigare, att ta bort uppenbarhetsrekvisitet och därigenom stärka mekanismerna för konkret normprövning i . Vi respekterar den kompromiss som ingicks och yrkar alltså inte på att ska göra ett tillkännagivande till regeringen om att utreda införande av abstrakt normprövning, trots att vi sannolikt hade kunnat få majoritet i utskottet och i kammaren för ett sådant ställningstagande. Vi tycker inte att grundlagsändringar ska trumfas igenom med snäva majoriteter, utan vi respekterar den uppgörelse som nåddes 2008. Men vi vill på det här sättet markera att vi fortsätter att ha den principiella synen att abstrakt normprövning borde bli möjlig i och att vi kommer att fortsätta att arbeta i den riktningen. En fråga där däremot har en reservation handlar om ett yrkande om domstolarnas självständighet. Vi menar att den principen borde tydliggöras. Det finns en grundlagsbestämmelse som handlar just om domstolarnas självständighet: 11 kap. 3 § regeringsformen. Men har det visat sig att domstolarnas självständighet är mer begränsad än vad grundlagsstadgandet kan ge intryck av. När lade ut domstolens uppropslistor på sin hemsida fick den ett föreläggande av Datainspektionen, som ansåg att förfarandet stod i strid med personuppgiftslagen. gav Datainspektionen rätt och menade att domstolarnas självständighet inte omfattar sådana beslut som domstolen fattar i den egna verksamheten avseende domstolens administration. Vi menar därför att det skulle kunna uppfattas som att det föreligger en diskrepans mellan Högsta förvaltningsdomstolens beslut och ordalydelsen i 11 kap. 3 § regeringsformen. Vi anser därför att det finns anledning att utreda om regeringsformen behöver förtydligas i detta avseende. Mot bakgrund av detta yrkar jag bifall till vår reservation i detta betänkande. Avslutningsvis vill jag nämna att KU i detta betänkande har ett enigt förslag till ett tillkännagivande om att riksdagsstyrelsen borde tillsätta en parlamentarisk utredning om arbete med EU-frågor. EU-arbetet är en viktig del av arbete, inte minst de olika samråd som sker i olika former med regeringen. Men efter EU-inträdet, efter Lissabonfördragets ikraftträdande och i ljuset av de diskussioner som förs inom EU och mellan medlemsstaterna om att stärka de nationella parlamentens roll i EU-arbetet ser vi att det är motiverat med en ny översyn av arbete med EU-frågor. Vi föreslår därför att en sådan översyn ska tillsättas. Mot bakgrund av det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och till vår reservation. "All offentlig makt i utgår från folket." Så lyder som bekant portalparagrafen till den svenska regeringsformen. Det är med bestörtning som jag allt oftare tycker mig se anledning att följa upp detta påstående med den förvisso logiska följdfrågan: Vilket folk då? När hantverket att författa denna i många avseenden förnämsta och mest väsentliga av våra lagar företogs kan jag tänka mig att det inte ens föresvävade våra grundslagsfäder att något så självklart skulle behöva definieras närmare. Det är såklart det svenska folket. Efter årtionden av aldrig sinande massinvandring, en alltmer uppluckrande kulturrelativism kring om och vad ett svenskt folk är samt ett EUmedlemskap som innebär att mer och mer av det svenska beslutsfattandet läggs ut på delegation till andra länders företrädare i och synes det tyvärr bli alltmer diffust vad och vilka som utgör detta folk som all offentlig makt ska utgå från. Vi har här till och med behövt värna det svenska statsskickets grunder med anledning av motioner och reservationer från andra partier om att ge icke svenska medborgare rösträtt i val till och därmed också makt att ändra det grundläggande fundament för den svenska samhällsbildningen som inte minst regeringsformen utgör. Detta är inte bara häpnadsväckande. Det är direkt stötande, herr talman. Tvärtom behöver vi sluta upp bakom och stärka såväl självbilden och självbestämmandet som det svenska medborgarskapets betydelse och sammanhållningen svenskar emellan. Ett första litet steg, som det tyvärr är rätt så tragiskt att det ens ska behövas, skulle kunna vara att göra som vissa andra europeiska demokratier, nämligen att komplettera grundlagen med en inledande beskrivning av vilket folk, eller demos, det är som utgör grunden för den svenska demokratin. I vårt fall skulle då denna beskrivning förstås kunna inledas med en berättelse om som land och svenskarna som folk för att därefter åtföljas av en programskrivning med innebörden att är svenskarnas land samt att den svenska kulturella särarten, det svenska språket och den svenska historien är avgörande för framväxten av det moderna , på samma sätt som det nutida är en naturlig fortsättning på den svenska historien. Det är sålunda med blandade känslor av både glädje och lite sorg som jag yrkar bifall till reservation 7 i KU16 om författningsfrågor. Även om vi givetvis står bakom samtliga våra reservationer i det aktuella betänkandet påbjuder kutymen att jag för tids vinnande vid voteringen yrkar bifall till ytterligare endast en reservation. Med så många kloka och väl genomtänkta motioner från mina partikamrater på detta område hade jag faktiskt ganska stora problem att behöva välja här. En av motionerna skulle riskera att beröva talmannen vissa uppgifter till förmån för statschefen. Därför vågar jag inte öppet yrka bifall till den här och i alla fall. Efter moget övervägande yrkar jag i stället bifall till reservation 10 om att grundlagsfästa den svenska valutan. Här gör vi dessutom gemensam sak med företrädare för ett av regeringspartierna. Jag ser därför fram emot att hela det rödgröna blocket sluter upp vid omröstningen, så att vi kan lösa denna angelägna fråga för överskådlig framtid och så att euron eller någon annan valuta inte ska kunna införas genom ett enkelt majoritetsbeslut i denna kammare. I viss analogi med detta ter sig också det faktum att något så främmande som EU-medlemskapet är instiftat och grundlagsskyddat i regeringsformen som extra olyckligt, speciellt när vår egen valuta inte ens är det. Jag ska ta upp en helt annan fråga som rör motionen om att utreda lämpligheten i att införa en författningsdomstol och möjlighet till abstrakt normprövning. Där hade jag gärna sett - eller kanske snarare förväntat mig - att Alliansen skulle sluta upp bakom förslaget, detta då det oomtvistligt och allmänt känt skulle ha funnits en majoritet för ett sådant tillkännagivande inom åtminstone utskottet. Men sorgligt nog kan vi bara konstatera och beklaga att Alliansen inte kan, vågar och vill stå upp för sina egna förslag när dessa förslag faktiskt riskerar att gå igenom med stöd av . Än märkligare ter sig detta förfarande då samtliga motionärer är ledamöter av just KU och nästan synes ha fått sitta och leta efter ursäkter för att inte tillstyrka sin egen motion. Den parlamentariska situationen och de nu anförda omständigheterna kring kände de nämligen till redan när de bestämde sig för att lägga fram förslaget. Även om den nuvarande konkreta normprövningen i stort kan anses fungera bra ser vi att det kan finnas ett värde i att åtminstone överväga om det också bör införas möjlighet till abstrakt normprövning. Om sedan denna och andra uppgifter ska läggas på en särskilt inrättad domstol eller inte hade vi gärna sett hade fått belysas närmare än vad som har varit fallet genom att det tillsätts en gemensam utredning på detta område. Bland övriga förslag och reservationer i betänkandet skulle jag kortfattat vilja lyfta fram dem som handlar om kungahusets vara eller icke vara, med tanke på att jag vet att just denna fråga väcker en del debatt i samhället i stort. Det ska jag göra genom att säga något som man kanske inte hör en politiker säga tillräckligt ofta. Jag har - hör och häpna - tagit intryck av andra och ändrat uppfattning i denna fråga. Jag har aldrig sett mig själv som någon stor rojalist, och i likhet med många andra ifrågasatte jag också som ung och oförståndig det demokratiska i att någon kunde ärva sitt ämbete. Men har jag kommit till insikt om att demokratiaspekten kanske inte riktigt håller som invändning. Först och främst är faktiskt det nuvarande kungahuset demokratiskt valt av folkets företrädare, om än för väldigt länge sedan och för en väldigt lång mandatperiod som sträcker sig över både en och flera mansåldrar. Men det jag främst sätter min tillförsikt till är det obestridliga faktum att även statschefen är underställd samma demokratiska princip om negativ parlamentarism som till exempel statsministern. Båda dessa herrar, som det råkar vara för tillfället, måste alltså agera på ett sådant sätt att de åtminstone tolereras av en majoritet av de folkvalda representanterna i . Annars kan var och en av dem avsättas av de folkvalda. Denna omständighet bekräftas faktiskt också av just den förevarande debatten, där vissa strävar efter att uppnå en parlamentarisk majoritet för att avskaffa monarkin, vilket i sin tur då skulle vara fullt möjligt på samma sätt som man kan avsätta en uppenbart olämplig regering. Även utöver det principiella resonemanget kan jag se en praktisk fördel i att det finns åtminstone en fast i ett samhälle som är i ständig förändring. Vi föreslår också att statschefen får vissa utökade uppgifter i detta avseende. I så gott som alla andra demokratiska monarkier är det statschefen som formellt leder arbetet med att bereda förslag till ny regeringschef, vilket sedan - förstås - parlamentet får ta ställning till. Jag kan i alla fall inte se att det skulle vara mer problematiskt eller sämre demokratiskt förankrat att göra så än att det, som , är den avgående talmannen från ett politiskt block som vid regeringsskifte ska föreslå en statsminister bland sina politiska motståndare - snarare tvärtom. Därmed är det inte sagt att jag inte tycker att de talmän som har förelagts denna delikata uppgift har skött densamma med något annat än den högsta äran, men rent principiellt kan jag nog ha större invändningar mot en sådan ordning än att man låter någon som uppenbarligen fortfarande åtnjuter förtroende hos en majoritet av folket göra detsamma. Avslutningsvis skulle jag vilja gratulera prins och prinsessan till en lyckosam nedkomst, på samma sätt som jag gratulerar alla andra jag får vetskap om i deras glädjestund, och förstås hälsa den nya prinsen välkommen till världen.