bet · H401FöU3 · 2016-12-19 00:00:00 — Utskottet godkände regeringens förslag om att de krav på Försvarsmaktens operativa förmåga som tidigare beslutat om skulle upphöra att gälla. ställde sig utskottet bakom vad regeringen anförde i propositionen om Försvarsmaktens operativa förmåga. Utskottet delade regeringens bedömning att det enskilt viktigaste är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Utskottet lade även stor vikt vid väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa effekten och förmågan att möta ett väpnat angrepp. Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden om förändrad ambitionsnivå för Försvarsmakten. Vidare delade utskottet regeringens bedömning att planeringen för det civila försvaret bör återupptas och genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn där hotskalan omfattar såväl fredstida krissituationer som höjd beredskap. biföll regeringens förslag till mål för det civila försvaret. Utskottet instämde i vad regeringen anförde om det civila försvaret och menade att förmågan att samutnyttja militära och civila resurser bör öka. Mot bakgrund av att regeringen aviserat en återupptagen planering av det civila försvaret ville utskottet inte föregripa detta arbete utan avstyrkte samtliga motionsyrkanden om det civila försvaret och dess mål. Regeringen gav Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) i uppdrag att lämna förslag till gemensamma grunder (grundsyn) för en sammanhängande planering för totalförsvaret (Fö2015/0916/MFI). I rapporten presenteras bl.a. en övergripande målbild för totalförsvaret och vilka gemensamma åtgärder som krävs för att nå denna. Frågan bereds inom . I samma beslut gav regeringen de två myndigheterna i uppdrag att redovisa en samlad bedömning av Försvarsmaktens behov av stöd från bevakningsansvariga myndigheter inför och under höjd beredskap samt bevakningsansvariga myndigheters möjligheter att tillhandahålla sådant stöd inom ramen för det civila försvaret. Uppdraget ska redovisas . I budgetpropositionen redovisar regeringen att beslut fattades om planeringsanvisningar för det civila försvaret. Regeringen skriver i propositionen att med anledning av ett förändrat omvärldsläge och en ökad osäkerhet i närområdet är arbetet med att skapa en modern och sammanhållen totalförsvarsplanering prioriterat. Regeringen redovisar att planeringen för totalförsvaret har återupptagits och ska genomföras utifrån de anvisningar regeringen har beslutat. Det är enligt regeringen angeläget att den påbörjade planeringen samordnas mellan det civila och det militära försvaret, liksom att kunskapen om det civila försvaret ökar och att beredskapsåtgärder som behöver vidtas i samverkan med berörda aktörer identifieras. Regeringen har för avsikt att återkomma till i frågan om den fortsatta utvecklingen av totalförsvarsplaneringen. Därtill redovisar regeringen att en ramöverenskommelse slutits mellan , Säkerhetspolisen och Försvarsmakten om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terroristbekämpning. Regeringen ser överenskommelsen som ett viktigt steg i ett ökat samarbete för att möta hotet från terrorism. Sammantaget bedömer regeringen att Försvarsmakten har kunnat erbjuda stöd till civil verksamhet . Vidare anför regeringen i budgetpropositionen att inriktningen är att svenskt sjöterritorium och luftrum kontinuerligt ska övervakas och incidentberedskapen ska upprätthållas. Regeringen framför även att förberedelser för ikraftträdandet av samförståndsavtal med Nato om värdlandsstöd har vidtagits och att det etablerades ett särskilt samarbetsformat mellan och Nato för det civila beredskapsarbetet. Därtill redovisar regeringen att Försvarsmaktens övningsverksamhet ökade . Inom området rymd tog regeringen emot betänkandet En rymdstrategi för nytta och tillväxt (SOU 2015:75). Utredarens uppdrag var att föreslå en sammanhållen nationell rymdstrategi för svensk rymdverksamhet (dir. 2014:57). Regeringen anför att syftet med utredningen är att inom den befintliga ekonomiska ramen utveckla möjligheterna till att använda rymdverksamheten som en strategisk tillgång för att möta samhällets behov och stärka den svenska industrins konkurrenskraft. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . fastställdes Försvarsmaktens militärstrategiska doktrin (FM2016-7616:1). Doktrinen bestämmer inriktningen för hur militära maktmedel ska användas för att uppnå de säkerhetspolitiska målsättningar som regeringen och beslutar. I doktrinen står bl.a. att vid väpnat angrepp (krig) ska Försvarsmakten sträva efter balans mellan offensivt och defensivt agerande för att säkerställa tillräcklig uthållighet. I doktrinen framhålls att striden även ska kunna föras enskilt för att bibehålla handlingsfrihet och kunna övergå till gemensamma operationer tillsammans med andra stater och organisationer. Utskottet beredde frågor om Försvarsmaktens operativa förmåga i samband med behandlingen av propositionen Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109). Utskottet ställde sig bakom det som regeringen anförde om att Försvarsmaktens operativa förmåga bör utgå från målen för det militära försvaret samt krav på tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap. Utskottet betonade även vikten av väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa värderingen och förmågan att möta ett väpnat angrepp. Utskottet ser inga skäl till att komplettera eller förändra prioriteringarna i den nu gällande försvarspolitiska inriktningen. Utskottet kan även konstatera att regeringen i budgetpropositionen redovisat en ökad övningsverksamhet som bidrar till att vidareutveckla det militära försvaret. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionen 2016/17:2497 yrkande 8 som berör Försvarsmaktens operativa förmåga. Det mål för det militära försvaret som fattat beslut om är att försvara och främja vår säkerhet, och utskottet bedömer inte att en ökad anfallsförmåga för armén bidrar till detta mål. Utskottet ser ingen anledning att ifrågasätta avvägningarna i den militärstrategiska doktrinen om en balans mellan offensivt och defensivt agerande som Försvarsmakten fastställt. Därmed avstyrks motion 2016/17:2497 yrkande 19 om att öka arméns anfallsförmåga. förmåga att ta emot internationell hjälp vid en kris stärks genom regeringens förberedelser för ikraftträdandet av samförståndsavtal om värdlandsstöd med Nato. Utskottet välkomnar det arbetet och ser inga skäl till att tillstyrka motion 2016/17:2497 yrkande 18 om att se över den förmågan ytterligare. När det gäller Försvarsmaktens förmåga att hålla luftrum och sjövägar öppna för handelstrafik konstaterar utskottet att det ingår i myndighetens uppgift att upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet, varför motionerna 2015/16:2172 yrkande 24, 2016/17:797 yrkande 1 och 2016/17:3204 yrkande 17 avstyrks av utskottet. När det gäller motionerna som berör totalförsvaret och det civila försvaret välkomnar utskottet att samarbetet mellan , Säkerhetspolisen och Försvarsmakten i fråga om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terroristbekämpning har förtydligats genom en ramöverenskommelse. Utskottet ser positivt på att Försvarsmaktens samverkan med det civila samhället utvecklas men står fast vid tidigare bedömning att samverkan inte får bli dimensionerande för Försvarsmakten, med undantag för stödet till polisen med helikoptertransporter. Vidare anser utskottet, likt regeringen, att det är angeläget att den påbörjade totalförsvarsplaneringen samordnas mellan det civila och det militära försvaret, liksom att kunskapen om det civila försvaret ökar och att beredskapsåtgärder som behöver vidtas i samverkan med berörda aktörer identifieras. Utskottet utgår från att regeringen redovisar utvecklingen av ett sammanhängande totalförsvar samt eventuell övningsverksamhet inom detta område. Utskottet ser ingen anledning att föregripa det arbete som regeringen har initierat när det gäller totalförsvarsplaneringen eller att komplettera det arbete som bedrivs i fråga om det civila försvaret. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2015/16:2172 yrkandena 5 och 6, 2016/17:3204 yrkandena 5 och 6, 2016/17:3207 yrkande 3, 2016/17:3382 yrkande 10 samt 2016/17:2497 yrkande 18 som berör totalförsvaret och civilt försvar. När det gäller motionsyrkandet om rymdsäkerhet anser utskottet att det inte finns skäl att föregripa beredningen av rymdutredningens förslag. Motion 2016/17:2497 yrkande 37 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om cyberförmåga och en svensk cyberdoktrin. Jämför reservationerna 7 (M) och 8 (SD). I motion 2016/17:3204 av m.fl. (M) framförs att en central aspekt av informationssamhället och den moderna krigföringen är ett lands förmåga såväl att försvara it-systemen som att kunna slå mot en eventuell motståndares. Motionärerna menar att måste ha ett trovärdigt cyberförsvar inklusive en aktiv cyberförmåga. Motionärerna anför att en aktiv cyberförmåga också kräver att det tas fram en svensk cyberdoktrin (yrkande 3). Utgångspunkten för en sådan doktrin ska, enligt motionärerna, vara att har en aktiv cyberförmåga men tydligt deklarerar att vi inte kommer att vara först med att använda den. I motionen yrkas att nationella strategier för cybersäkerhet kontinuerligt behöver tas fram och utvecklas (yrkande 4). Det är enligt motionärerna viktigt att strategierna utgår från tydliga analyser om vad som är skyddsvärt och fokuserar på kraftfulla insatser där de gör mest nytta. Även i motion 2015/16:2172 (yrkande 2) framhåller samma motionärer behovet av en svensk cyberdoktrin. I motion 2016/17:2871 av m.fl. (SD) lyfter motionärerna fram informationsteknologins betydelse för såväl positiva som negativa ändamål. I motionen konstateras att spioneri och cyberattacker över nätet blivit vardag och att stormakterna satsar stora resurser inom cyberkrigföring, spionage och övervakning. Mot denna bakgrund föreslår därför motionärerna att skaffar sig ett aktivt informationsteknologiskt försvar, s.k. aktiv cyberförmåga (yrkande 13). Även i motionerna 2015/16:3218 yrkandena 6 och 2016/17:2899 yrkande 76 framhålls detta av m.fl. (SD). Bakgrund och tidigare behandling I betänkande 2014/15:FöU11 instämde utskottet i regeringens bedömning att grunden i en robust cyberförsvarsförmåga bör vara att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är vitala för totalförsvaret mot antagonistiska it-angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer. Utskottet instämde även i att bör kunna genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Utskottet delade regeringens bedömning att ett svenskt cyberförsvar kräver samordning och koordinering av kompetenser mellan olika myndigheter och samhällsfunktioner. Regeringens beslut om att myndigheter som har ett särskilt ansvar för krisberedskap och höjd beredskap ska redovisa sitt arbete med informationssäkerhet var enligt utskottet särskilt viktigt, men det ansågs också viktigt att MSB har fått i uppgift att genomföra en undersökning av hur kommunerna arbetar med informationssäkerhet. Utskottet ansåg inte att det fanns anledning att föregripa det pågående arbetet, varför motionsyrkandena om aktiv cyberförmåga samt yrkandet om konkreta och kostnadsberäknade förslag om hantering av exempelvis cyberhot avstyrktes. Utskottet har även i betänkande 2014/15:FöU6 uttryckt att informations- och cybersäkerhetsfrågorna är av mycket stor vikt och att måste se på detta ur ett strategiskt och långsiktigt perspektiv. Inte bara cyberhot ur militära perspektiv måste beaktas. Utskottet framförde att internationell samverkan, framför allt på nordisk och europeisk nivå, är en grundförutsättning för att öka informationssäkerheten i och för att skydda samhällsviktig verksamhet. Utskottet betonade att rättssäkerhet och den enskildes integritet måste säkerställas. Utskottet har även i betänkande 2014/15:FöU10 gjort bedömningen att den pågående beredningen av betänkandena Informations- och cybersäkerhet i – Strategi och åtgärder för säker information i staten (SOU 2015:23) och En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25) kommer att bilda viktiga underlag i arbetet med informationssäkerhet. I budgetpropositionen redovisar regeringen att i linje med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet har ett arbete inletts med att analysera och utveckla förmågan att genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Försvarsmakten har av regeringen fått uppdraget att, med stöd av , analysera och redovisa hur förmågan att utföra aktiva operationer i cybermiljön kan utvecklas. Regeringen mottog betänkandet Informations- och cybersäkerhet i – Strategi och åtgärder för säker information i staten (SOU 2015:23). Som ett resultat av utredningen har regeringen beslutat att införa ett system för obligatorisk it-incidentrapportering för statliga myndigheter. Regeringen tog även emot betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25). Betänkandet har remissbehandlats och bereds för närvarade inom . Vidare konstaterar regeringen att EU-direktivet om åtgärder för en hög gemensam nivå på säkerhet i nätverks- och informationssystem, det s.k. NIS-direktivet, trätt i kraft. En särskild utredare har fått i uppdrag att bedöma hur direktivet ska genomföras i svensk rätt. Regeringen anser att det är av central betydelse att genomföra direktivet. Regeringen avser även att ta fram en nationell strategi som omhändertar olika perspektiv för att kunna identifiera och möta utmaningar mot samhällets informations- och cybersäkerhet. Regeringen har för i en skrivelse (skr. 2016/17:42) redogjort för sin syn på på nio myndigheter (RiR 2016:8). Regeringen instämmer i huvudsak i slutsats att arbetet med informationssäkerhet på de granskade myndigheterna ligger på en nivå som är märkbart under vad som är tillräckligt. I skrivelsen anförs att regeringen kommer att överväga hur den nationella strategin på området bör utformas för att hantera iakttagelserna. Utskottet anser att cyberfrågorna är av stor vikt och att måste se dessa med ett strategiskt och långsiktigt perspektiv. Behovet av en svensk cyberförmåga har behandlats av utskottet. Utskottet står fast vid tidigare bedömning att grunden i en robust cyberförsvarsförmåga bör vara att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är vitala för totalförsvaret mot antagonistiska it-angrepp från kvalificerade statliga och statsunderstödda aktörer. Utskottet lägger fortfarande stor vikt vid att bör kunna genomföra aktiva operationer i cybermiljön och välkomnar därför att regeringen har gett Försvarsmakten i uppdrag att med stöd av analysera och redovisa hur förmågan att utföra aktiva operationer i cybermiljön kan utvecklas. Med tanke på de brister som uppmärksammat i sin granskning av informationssäkerheten på nio myndigheter bedömer utskottet att det är av vikt att regeringen bereder dessa frågor skyndsamt. Utskottet ser positivt på regeringens avsikt att utforma en nationell strategi som på ett fullgott sätt möter hoten mot informationssäkerheten. Utskottet kan bl.a. konstatera att två betänkanden inom området ligger på regeringens bord och att det s.k. NIS-direktivet utreds när det gäller genomförandet i svensk rätt. Beredningen av betänkandena och genomförandet av direktivet anser utskottet är av stor betydelse, och utskottet ser fram emot regeringens återrapportering av resultatet framöver. Utskottet delar motionärernas syn på behovet av ett aktivt cyberförsvar men bedömer mot bakgrund av vad regeringen anfört om det pågående arbetet att det inte finns behov av ytterligare åtgärder på området. Samtliga motionsyrkanden bör därmed avstyrkas. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samarbete med Natos centrum för strategisk kommunikation (Stratcom). Jämför reservation 9 (SD, V). I motion 2016/17:159 av m.fl. (V) anför motionärerna att bör avbryta de samarbeten som finns med Nato Stratcom och att regeringen bör avstå från att söka svenskt medlemskap i centret (yrkande 34). Motionärerna menar att det finns en uppsjö av exempel på falska rykten och desinformationskampanjer där Nato och dess allierade varit starkt drivande. Ett svenskt medlemskap gör enligt motionärerna att blir en aktiv part i Natos propagandaarbete och desinformationskampanjer. I motion 2016/17:2783 av m.fl. (MP) anförs att regeringen bör avbryta processen att gå in i Stratcom och i stället satsa på att stärka svensk forskning om psykologisk krigföring och insatser för att identifiera och motverka påverkanskampanjer, oavsett vem som bedriver dem. Motionärerna menar att desinformation och propaganda i så stor utsträckning som möjligt måste avslöjas och bemötas med fakta, oavsett vem avsändaren är. Det finns all anledning att stärka förmåga att identifiera och motverka påverkanskampanjer. Av motionen framgår att det inom både och FN pågår arbete för att bemöta destabiliserande propaganda. Motionären framhåller att det vore mer logiskt och mer effektivt för att efter förmåga bidra till och stärka arbeten mot propaganda i sammanhang där vi redan är medlemmar. Bakgrund och tidigare behandling Utskottet har i betänkande 2014/15:FöU11 framfört behovet av ett psykologiskt försvar med syftet att så långt det är möjligt under störda förhållanden säkerställa ett öppet och demokratiskt samhälle med åsiktsfrihet och fria medier. Utskottet ansåg att samverkan mellan MSB och andra myndigheter och aktörer är nödvändig. Hela hotskalan – från fredstida förhållanden till höjd beredskap och krig – bör tas i beaktande i detta arbete. Mot bakgrund av att regeringen i den försvarspolitiska inriktningspropositionen aviserat att planeringen för det civila försvaret bör återupptas och genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn där hotskalan omfattar såväl fredstida krissituationer som höjd beredskap ville utskottet inte föregripa detta arbete och avstyrkte därför samtliga motionsyrkanden. Utöver vad utskottet anförde konstaterade regeringen i inriktningspropositionen att påverkansoperationer mot redan pågår och att detta ställer krav på att , enskilt och tillsammans med andra, utvecklar förmågan att kunna identifiera och möta sådan verksamhet. Regeringen anförde även att bör vidmakthålla och fortsätta att utveckla en hög samarbetsnivå i internationell krishantering samt öka svensk närvaro i de av Natos militära och civila strukturer som är av relevans för . MSB har uppgifter som rör området psykologiskt försvar. Det gäller bl.a. att informera om totalförsvar och säkerhetspolitik, att stödja medieföretagens beredskapsplanering och att fördela medel för att säkerställa distribution av etermedier vid fredstida krissituationer och höjd beredskap. fattade regeringen beslut (Ju2016/06352/SSK) om att bemyndiga MSB att ingå samarbetsavtal med Natos centrum för strategisk kommunikation. Regeringen har tidigare, i samband med uppdraget att förhandla fram ett samarbetsavtal, anfört att samarbetet med centret gör det möjligt för regeringen att uppfylla regeringens försvars- och säkerhetspolitiska prioriteringar. I budgetpropositionen framhåller regeringen bl.a. att påverkansoperationer och cyberattacker är en del av den försämrade säkerhetspolitiska situation som måste förhålla sig till. Regeringen skriver att rysk militär aktivitet i närområde fortsatt är utmanande och kombineras med anti-västlig retorik. Att identifiera och möta informationspåverkan är enligt regeringen en del av krisberedskapen i fredstid och det civila försvaret vid höjd beredskap. Regeringen anför även att i enlighet med ansvarsprincipen bör alla berörda aktörer ansvara för att identifiera och möta informationspåverkan inom sina respektive ansvarsområden. Informationspåverkan med avsikt att hota de demokratiska värdena måste tas på stort allvar. Utskottet har tidigare anfört att det finns behov av ett psykologiskt försvar med syftet att så långt det är möjligt under störda förhållanden säkerställa ett öppet och demokratiskt samhälle med åsiktsfrihet och fria medier. Den bedömningen kvarstår. Utskottet noterar att regeringen anfört att påverkansoperationer redan pågår mot . Enligt utskottet bör det psykologiska försvaret kunna hantera hela hotskalan, från fredstida förhållanden till höjd beredskap och krig. För att detta ska fungera krävs god samverkan mellan MSB och andra myndigheter och aktörer. Utskottet delar även regeringens bedömning i inriktningspropositionen att en förmåga att möta påverkansoperationer ställer krav på att samverkar med andra. Utskottet noterar även att regeringen verkar för att ska vidmakthålla och utveckla en hög samarbetsnivå i internationell krishantering samt arbetar för att öka svensk närvaro i de av Natos militära och civila strukturer som är av relevans för . Utskottet ser regeringens beslut att bemyndiga MSB att ingå samarbetsavtal med Natos centrum för strategisk kommunikation som ett naturligt steg i genomförandet av nuvarande försvarinriktning. Denna typ av internationell samverkan, inklusive samverkan inom EU och FN, stärker samlade försvarsförmåga enligt utskottets bedömning. Mot denna bakgrund finner utskottet inte några skäl till att bifalla motionärernas yrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om försvarssamarbete med de nordiska länderna. Jämför reservation 10 (SD). I motionerna 2016/17:2871 yrkande 2 och 2015/16:3125 av m.fl. (SD) yrkande 2 anför motionärerna att det nordiska försvarssamarbetet inom ramen för Nordefco bör fördjupas. Motionärerna menar att ett fördjupat försvarssamarbete kan ses som ett naturligt fortsatt steg eftersom gemensamt med övriga nordiska länder etablerade en solidaritetsförklaring . I motion 2016/17:2899 av m.fl. (SD) redogör motionärerna för att de betraktar som, i fallande ordning, en del av en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. I linje med detta vill motionärerna särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet. I motionen anges att ett övergripande strukturellt problem för nordiskt samarbete inom området är att det är splittrat mellan olika avtal och strukturer. För att kunna uppnå ett effektivt och fördjupat nordiskt samarbete bör avtalen enligt motionärerna samordnas i en gemensam struktur (yrkande 19). De anser även att bör sträva efter nära försvarssamverkan i fred med alla nordiska länder (yrkande 18). Även i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) yrkandena 15 och 18 anförs detta. I motionerna 2016/17:2899 yrkande 25 och 2015/16:3218 av m.fl. (SD) yrkande 42 anför motionärerna därtill att endast bör delta i sammanslagningar och gemensamt utnyttjande av försvarsmateriel med de nordiska länderna och att all materiel ska vara tydligt öronmärkt i händelse av krig. Bakgrund och tidigare behandling Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet betonade i betänkande 2014/15:UFöU5 att syftet med det nordiska försvarssamarbetet är att stärka parternas nationella försvar, undersöka gemensamma synergieffekter och finna effektiva gemensamma lösningar. Utskottet konstaterade att det nordiska försvarspolitiska samarbetet har intensifierats sedan upprättandet av Nordic Defence Cooperation (Nordefco) 2009. Nordefco är en struktur för samarbetet och omfattar politisk inriktning, förmågeutveckling, personalfrågor, utbildning och övning. Sedan Nordefco etablerades har en positiv utveckling skett på flera områden, som t.ex. samarbeten om internationella operationer, logistik, utbildning, förmågeutveckling och övningsverksamhet. Utskottet såg liksom regeringen stora möjligheter till ett än mer fördjupat nordiskt försvarssamarbete, med den principiella begränsningen att samarbetet inte bör innebära ömsesidiga försvarsförpliktelser. Utskottet avstyrkte mot denna bakgrund samtliga motioner, inklusive ett yrkande motsvarade det nu aktuella om att samordna avtalen om nordiskt samarbete i en och samma struktur.