bet · H301TU13 · 2016-04-15 00:00:00 — I detta avseende vill utskottet också framhålla att innovativa projekt som stärker trafiksäkerheten i vägtrafiken kan ansöka om ekonomiskt stöd från Skyltfonden. Pengarna i fonden kommer från Transportstyrelsen och utgörs av de avgifter som bilägare betalar för personliga fordonsskyltar. Utskottet konstaterar också att tillsammans med Transportstyrelsen, Moped- och , , , , Kommuner och Landsting, MotorCyklister och har tagit fram en gemensam motorcykel- och mopedstrategi . Målet med strategin som heter Ökad säkerhet på motorcykel och moped är att visa hur antalet dödade motorcyklister och mopedister kan halveras och hur antalet mycket allvarligt skadade kan minska . Den första versionen av strategin togs fram 2010 och den andra versionen 2012. De berörda organisationerna har för avsikt att ta fram ytterligare en version av strategin, kallad 3.0, . Med hänvisning till de insatser som genomförs och den inriktning som uttalas för det fortsatta arbetet för att öka trafiksäkerheten på vägarna kan motionsförslagen förutsättas bli helt eller delvis tillgodosedda, och utskottet avstyrker därmed motionerna 2015/16:140 (M), 2015/16:352 (S), 2015/16:360 (S), 2015/16:2060 (SD) yrkande 2, 2015/16:2123 (MP), 2015/16:2822 (KD) och 2015/16:3059 (M, C, FP, KD) yrkandena 30 och 31. Insatser mot alkohol vid bilkörning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om obligatoriska alkolås och alkobommar. Utskottet välkomnar de projekt som pågår när det gäller den tekniska utvecklingen av alkolås och framhåller när det gäller frågan om alkobommar att det är angeläget med kraftfulla åtgärder för att komma till rätta med rattonykterheten. Utskottet noterar att regeringen påbörjat arbetet och kommer att löpande följa utvecklingen. Jämför reservation 2 (KD). omkom 270 personer i vägtrafiken. Resultat från djupstudier av dödsolyckor visar att av dem omkom i en alkoholrelaterad olycka. Den totala andelen omkomna i alkoholrelaterade olyckor har varit relativt . I genomsnitt är var 500:e bilist rattfull. Det motsvarar av trafiken. Hälften av de personbilsförare i åldern 15–som omkommer i singelolyckor är påverkade av alkohol. Ett alkolås är en teknisk anordning som är kopplad till bilens tändningssystem. För att starta fordonet måste föraren blåsa i ett munstycke, och utandningsluften kontrolleras. Om det finns alkohol i utandningsluften som motsvarar eller överstiger den lagliga gränsen går motorn inte att starta. I motion 2015/16:1479 framför (FP) att det är en stor risk att många som döms för rattfylleri och får körkortet återkallat ändå fortsätter att köra under berusning. För att komma åt rattonykterheten ordentligt och förhindra återfall vill motionären därför att alkolås ska kunna monteras in i rattfylleri-dömdas fordon om återfallsrisken bedöms vara stor. På så vis kan återfallsrisken begränsas genom att det blir svårare att återfalla i brott. Motionären pekar på att denna åtgärd, tillsammans med missbruksvård, i det längsta kan förhindra återfall i brottsmönstret och leda till att antalet resor med rattonyktra förare minskar. Utifrån detta efterfrågas lagstiftning om alkolås i rattfylleridömdas fordon vid upprepade överträdelser. (M) påpekar i motion 2015/16:1615 yrkande 1 att det är bra att transporterna mellan och våra europeiska grannländer ökar men att det är mycket liten risk att företag och chaufförer som inte följer lagar om t.ex. smuggling, nykterhet, körkort och fordonsutrustning åker fast. Detta äventyrar trafiksäkerheten och slår ut laglig verksamhet. Motionären välkomnar att regeringen följer tillkännagivande och utreder möjligheten att införa permanenta alkobommar. Motionären anser dock att alkobommar bör införas i alla gränshamnar i stället för i strategiskt utvalda hamnar. Därför yrkas i motionen att regeringen ska se över möjligheten att införa alkobommar och kontroller i landets alla gränshamnar och gränsstationer för att stoppa drogpåverkade förare och olaglig yrkestrafik. I kommittémotion 2015/16:3148 lyfter m.fl. (KD) fram att många personer omkommer och skadas i trafiken i alkohol- eller drogrelaterade olyckor. Enligt motionärerna bör det aldrig vara tillåtet att framföra något fordon med alkohol eller droger i kroppen, och det är därför viktigt att nolltolerans råder mot alkohol och narkotika i trafiken samt att tekniska lösningar som ska motverka alkoholpåverkan i trafiken blir obligatoriska. Motionärerna yrkar därför att regeringen bör fortsätta det förebyggande arbetet med nolltolerans mot alkohol och narkotika i trafiken (yrkande 5) samt att regeringen bör se till att alkolås eller annan teknik som förhindrar rattfylleri blir obligatorisk i alla nya bilar i (yrkande 8). Utskottet vill inledningsvis framhålla att alkoholpåverkade förare är en stor riskfaktor i trafiken och att det finns ett tydligt samband mellan förekomsten av trafikolyckor och rattfylleri. Utskottet vill också understryka att åtgärderna mot rattfylleri behöver bli effektivare för att minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken och för att uppnå trafiksäkerhetsmålen. Ett viktigt steg för ökad nykterhet i trafiken togs genom det beslut som fattade (prop. 2010/11:26, bet. 2010/11:TU7, rskr. 2010/11:83) om ett införande av ett permanent system där körkortsinnehav med alkolås kan medges som ett alternativ till körkortsåterkallelse vid rattfylleri. Syftet med det nya systemet är att minska risken för återfall i rattfylleri på grund av alkoholintag och därigenom minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken. Systemet innebär att det i princip blir obligatoriskt för den som har dömts för rattfylleri att använda alkolås för att under det eller ha rätt att köra motorfordon. I Transportstyrelsens uppgifter ingår att fortlöpande följa upp de närmare effekterna av ändringen. Frågan om ett obligatoriskt införande av alkolås har beretts av utskottet , (bet. 2014/15:TU8, rskr. 2014/15:145). Utskottet uttalade då uppfattningen att andra system än tvingande lagregleringar kan vara ett bättre alternativ för ett ökat införande av alkolås. Utskottet har även ställt sig positivt till att den dåvarande regeringen angav som sin långsiktiga ambition att alkolås, eller annan teknik som förhindrar påverkade förare från att köra, ska bli standard i alla nya fordon. Utskottet har även uttalat att för att uppnå en bred användning är det angeläget att mer användarvänliga och mindre kostsamma alkolås kan tas fram. Utskottet vidhöll vid förra årets betänkande uppfattningen att användningen av alkolås behöver öka och har inte ändrat uppfattning i denna fråga. Utskottet välkomnar i sammanhanget den positiva utveckling som skett , som medfört att allt fler kommuner valt att ställa krav på alkolås vid upphandling, i synnerhet för skolbussar men också för t.ex. färdtjänst. Utskottet välkomnar också samverkan mellan och industrin om utveckling av ny smart teknik för att förhindra rattonykterhet. Utskottet noterar också att det finns andra exempel på samarbete inom detta område. deltar genom i det europeiska samarbetet med en standardisering av alkolås (Cenelec BTT 116-2), och ingår i en referensgrupp för utvecklingen av nästa generations passiva alkolås i for Safety (DADSS) i . arbetar också med att stödja utvecklingen av nya beröringsfria alkolås som kan vara aktuella att få in i nya bilar . är ett få företag i världen som valts ut av det amerikanska trafiksäkerhetsverket (, NHTSA) för att ta fram prototyper på beröringsfria system. Enligt ska detta förhoppningsvis provas ut i som det första landet i världen. Utskottet välkomnar detta. Utskottet ser att ett flertal angelägna initiativ för att motverka rattonykterhet har tagits och fortfarande pågår. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2015/16:1479 (FP) och 2015/16:3148 (KD) yrkandena 5 och 8. Utskottet vill framhålla att det i enlighet med den målsättning som framgår av nollvisionen krävs olika slags kraftfulla och effektiva åtgärder mot rattfylleri för att det ska bli möjligt att minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken. Utskottet vill mot denna bakgrund framhålla att alkobommar är den i särklass viktigaste kontrollen för att förhindra att lastbils-, buss-, och bilförare som kommer med färjor från andra länder i onyktert tillstånd kör in och trafikerar vägarna. När det gäller försöksverksamhet med att införa alkobommar i hamnar konstaterar utskottet att ligger i framkant när det gäller teknik och kompetens. Utskottet anser därför att tiden är mogen att övergå från försöksverksamhet till ett införande av permanenta bommar. Försöksverksamheten med automatiska alkobommar har pågått och inleddes vid i . Inom ramen för detta projekt fick 8 700 last- och personsbilförare testa sin nykterhet innan de fick lämna terminalen. Den utvärdering som gjorts av () – som också genomförde projektet i samarbete med , , , , och Servotek – visar att alkobommarna fungerade både snabbt och effektivt och att trafikflödet i hamnen inte påverkades negativt. Utvärderingen visade också att tydlig information om att det finns en automatisk nykterhetskontroll i hamnen ger en betydande minskning av andelen onyktra förare. Försöksverksamhet pågick också och genom första halvan av 2015 i i där systemet har prövats med högre trafikvolymer och fler kontrollstationer. Den utvärdering som MHF gjort av verksamheten (resultatrapport 2013/65389) indikerar bl.a. att de automatiska nykterhetskontrollerna också fungerar förebyggande och gör att fordonsförare i högre utsträckning avstår från att dricka alkohol på färjan. Utskottet är positivt till de slutsatser som MHF dragit av utvärderingarna. Utskottet påminner om förra årets tillkännagivande om att regeringen med skyndsamhet borde se över frågan om hur ett införande av alkobommar i gränshamnarna ska kunna genomföras (bet. 2014/15:TU8, rskr. 2014/15:145). Utskottet ser därför positivt på regeringens uttalande i budgetpropositionen om att alkobommar är ett effektivt medel för att kontrollera och stoppa rattfylleri och ligger i linje med nollvisionen (prop. 2015/16:1). Regeringen hänvisade här också till de försök som genomförts vid hamnarna i , , och och konstaterade att kontrollerna rent tekniskt fungerat väl och att de tillsammans med information riktad till förarna i samband med incheckning och på färjorna har haft en preventiv effekt. Vidare hänvisades till att regeringen gett i uppdrag (N2015/3208/MRT) att i samråd med övriga berörda aktörer analysera vad som krävs för ett införande av alkobommar i vissa hamnar. Utskottet konstaterar att i rapporten i hamnar redovisade sin bedömning av regeringens uppdrag. Utskottet noterar att rapporten landar i slutsatsen att alkobommar inte rekommenderas mot bakgrund av att resursåtgången riskerar att ge menlig påverkan på aktuella myndigheters samlade verksamheter genom att endast riktas mot en brottskategori, vilket går emot hur arbetssätten i övrigt utvecklas. Vidare uttalas att metoden att föreskriva en teknisk lösning riskerar att minska incitamenten till att utveckla andra effektiva arbetssätt och lösningar. Därtill framhålls att kostnadseffektiviteten är oklar då det i praktiken inte handlar om automatisk nykterhetskontroll i ordets rätta bemärkelse utan om ett verktyg – alkobommen – som visserligen är en automatiserad del men som dock kräver personella insatser i hög grad. uttalade också att om regeringen väljer att gå vidare med automatiska nykterhetskontroller bör enligt rapporten ytterligare kunskaper utvecklas genom att en pilotverksamhet genomförs och utvärderas med avseende på kostnader, nytta och effekter. Denna utvärdering kan därefter användas som underlag inför beslut om ett eventuellt större genomförande. Utskottet delar visserligen bedömning att ett permanentande av försöken med alkobommar kan kräva ytterligare utvärderingsarbete men vill återigen framhålla de påvisbara positiva effekter för minskad rattonykterhet som framgår av tillgängliga utvärderingar. Mot den bakgrunden ser utskottet positivt på att infrastrukturministern svarade på en interpellation om alkobommar i svenska hamnar (ip. 2015/16:732) och då uttalade att regeringen vill intensifiera arbetet för en trygg och säker vägtrafik och att en viktig del i detta är att förebygga och förhindra rattfylleri. Ministern uttalade vidare som sin utgångspunkt att alkobommar är en intressant möjlighet för att förhindra rattfylleri från färjetrafik och på så sätt öka trafiksäkerheten. Dessutom kan det enligt ministern vara ett sätt att verka för en mer hållbar utveckling inom den tunga trafiken. Ministern framhöll också att det är viktigt att i samarbete med myndigheterna och andra nyckelaktörer finna bra lösningar för att ytterligare minska rattfylleriet. Enligt har ett informationsmöte hållits mellan berörda myndigheter och regeringen med anledning av . Frågan bereds hos departementet. Utskottet har återkommande gett uttryck för sitt engagemang i frågan om alkobommar och anser att det är angeläget att möjligt driva arbetet med införande av alkobommar i gränshamnarna framåt. Utskottet konstaterar att frågan bereds av regeringen och noterar också regeringens beslut att ge i uppdrag att förbereda införandet av alkobommar i vissa hamnar. Utskottet avser att även fortsättningsvis noga följa utvecklingen i denna fråga. Mot denna bakgrund finner inte utskottet att det är påkallat att ta något ytterligare initiativ i frågan. Utskottet avstyrker därför motion 2015/16:1615 (M) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om förbud mot att skicka sms och använda mobiltelefonen vid körning. Utskottet framhåller bl.a. att det har stark tilltro till att regeringen skyndsamt ska verka för att det införs förbud mot handhållen kommunikationsutrustning vid körning. Jämför reservationerna 3 (SD) och 4 (M, C, L, KD) – motiveringen. har ratificerat om vägtrafik (). I artikel 8 i konventionen infördes en ny punkt 6 som bl.a. innehåller ett förbud mot att använda handhållna telefoner under körning med ett motorfordon. Enligt bestämmelsen, som trädde i kraft , ska en förare av ett fordon alltid minimera andra aktiviteter än själva körningen. Den nationella lagstiftningen bör innehålla regler om förares användning av mobiltelefoner. Länderna ska åtminstone införa förbud mot att föraren av ett motorfordon eller en moped använder en handhållen mobiltelefon när fordonet är i rörelse. Totalt har 26 EU-medlemsländer infört denna regel i någon form. Flertalet länder har endast infört krav på handsfreeutrustning, och inget EU-medlemsland har infört ett totalt förbud mot att använda mobiltelefoner under körning. Även övriga konventionsländer har med något undantag infört regeln i någon form. tillkännagav för regeringen att den bör beakta den forskning som har bedrivits och pågår på området mobiltelefonanvändande vid bilkörning, för att sedan återkomma till senast med förslag till de åtgärder som krävs, eller redovisa vidtagna åtgärder när det gäller mobiltelefonerande vid bilkörning (bet. 2010/11:TU18, rskr. 2010/11:222). I betänkandet framhölls att förarens koncentration vid bilkörning är en av de viktigaste faktorerna för att undvika olyckor, och att mobiltelefonens speciella ställning måste tas på allvar. Som ett svar på tillkännagivandet återkom regeringen med en skrivelse till (skr. 2012/13:60) med en redogörelse för de åtgärder man avsåg att vidta för att få en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning. I de aviserade åtgärderna ingick en översyn och skärpning av kraven i trafikförordningen (1998:1276) om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon. Vidare aviserades ett uppdrag till Transportstyrelsen att ta fram en plan för andra åtgärder som långsiktigt ökar förarnas medvetenhet om riskerna med att använda kommunikationsteknik under körning. riktade ett nytt tillkännagivande till regeringen där bad regeringen att återkomma med ett förslag till lagstiftning mot sådan användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning som tar betydande uppmärksamhet från körningen och därmed hotar trafiksäkerheten (bet. 2012/13:TU7, rskr. 2012/13:179). För att åstadkomma en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid körning med motordrivna fordon infördes en ny bestämmelse i trafikförordningen (4 kap 10 e §) med lydelsen: ”Vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren ägna sig åt aktiviteter som användande av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på förandet av fordonet.” Utöver den nya paragrafen gäller trafikförordningens grundbestämmelser (2 kap. 1 §) som anger att ”för att undvika trafikolyckor skall en trafikant iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna”. beslutade om ett nytt tillkännagivande om kommunikationsutrustning och körning där regeringen uppmanades att återkomma till med ett förslag till lagstiftning med skärpta regler mot viss mobilanvändning vid bilkörning (bet. 2013/14:TU9, rskr. 2013/14:181). I motion 2015/16:1316 påminner (SD) om att den förra regeringen tog fram en lag som reglerar mobiltelefonanvändningen. Motionären anser dock att trafikanter nu måste få en lag som är tydligare såväl för dem som ska övervaka lagens efterlevnad som för dem som ska rätta sig efter den. Därför yrkas i motionen att regeringen bör utarbeta ett tydligt förbud mot att sända sms och använda handhållen mobiltelefon som man kör bil. (M) framför i motion 2015/16:2505 att handhållna mobiltelefoner påverkar reaktionsförmågan hos föraren. Det är lika farligt att sms:a under bilfärd som det är att köra berusad. Ett stort antal länder har lagkrav på handsfreeutrustning för att mobiltelefoner ska få användas under körning. Enligt motionären skulle en tydligare formulerad svensk regel öka signalvärdet och minska möjligheterna till alternativa tolkningar. Därför yrkas i motionen att regeringen ska ta fram en tydligare formulering i trafikförordningen om mobiltelefoner och bilkörning. Utskottet konstaterar att det i trafikförordningen (1998:1279) fastslås att en trafikant ska iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna för att undvika trafikolyckor (2 kap. 1 §). Utskottet konstaterar vidare att trafikutskottet (2011, 2012, 2013 och ) riktat tillkännagivanden till regeringen när det gäller frågan om användning av kommunikationsutrustning och mobiltelefoner vid bilfärd. Efter senaste tillkännagivande till regeringen redovisade att den dåvarande regeringen gett i uppdrag till Transporstyrelsen att ta fram en långsiktig plan för information och andra åtgärder i fråga om förarens aktiviteter under färd (N2013/4869/TE). Transportstyrelsen redovisade uppdraget i en rapport (TSV 2013-3469) till regeringen . framhöll då att rapporten innehåller en långsiktig aktivitetsplan och förslag till uppföljning av effekterna av ändringen i trafikförordningen och att skärpningen av trafikförordningen medfört fällande domar för olaglig användning av mobiltelefoner under körning. Vidare framhölls att en utvärdering av bestämmelserna och den långsiktiga aktivitetsplanen som Transportstyrelsen tagit fram kommer att göras och att ärendet bereds vidare inom . Enligt vad utskottet fått veta från pågår utvärderingsarbetet vid myndigheten fortfarande, och frågan bereds alltjämt hos . Enligt statistik som utskottet fått av godkändes 52 strafförelägganden , och 33 åtal väcktes. godkändes 64 strafförelägganden på plats, och 17 åtal väcktes. Utskottet tolkar dessa uppgifter som att den nu gällande lagstiftningen fått ett faktiskt genomslag i rättskipningen. Utskottet framhöll riskerna som telefonerande utan handsfree medför när det gäller trafiksäkerheten på vägarna (bet. 2014/15:TU8). Vidare framhölls att den nuvarande situationen inte är hållbar och att det därför behövs ytterligare åtgärder för att undvika onödiga säkerhetsrisker förknippade med telefonerande utan handsfree i samband med bilkörning. Utskottet uttalade dock att det hyste stark tilltro till att den nuvarande regeringen under den innevarande mandatperioden ska verka för att det införs förbud mot att använda handhållen kommunikationsutrustning. Utskottet uttalade också sin avsikt att nogsamt följa regeringens fortsatta hantering av frågan. Utskottet har inte ändrat den nu redovisade inställningen i frågan utan utgår från att regeringen skyndsamt verkar för att ett sådant förbud införs. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2015/16:1316 (SD) och 2015/16:2505 (M). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att överlåta hastighetskontroller och fordonskontroller till andra organ än polisen. Utskottet konstaterar att det finns vissa möjligheter för bl.a. fordons- och nykterhetskontrollanter i hamnar att utföra myndighetsutövning som var förbehållen polisen, och utskottet finner mot den bakgrunden inte skäl att väcka initiativ i frågan. I motion 2015/16:1058 anför (M) att hastighetsbegränsningar till stor del övervakas av hastighetskameror. Dock genomför polisen också en mängd hastighetskontroller, vilket tar stora resurser, påpekar motionären. Vid hastighetskontroller finns det goda möjligheter att kontrollera fordonet och lasten i fordonet. Detta skulle dock kräva mer tid och resurser. Enligt motionären skulle hastighetskontroller och kontroller av fordon och last kunna göras av andra än poliser, vilket skulle frigöra resurser för polisen. Motionären yrkar därför att regeringen bör se över möjligheten att överlåta hastighetskontroller och fordonskontroller till andra organ än polisen. Utskottet konstaterar inledningsvis att polisens uppgifter framgår av polislagen (1984:387). Där framgår bl.a. att polisens uppgifter innefattar att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och ingripa när störningar har inträffat samt utreda och beivra brott som hör under allmänt åtal (2 § 2 och 3). I polisens övervakningsverksamhet innefattas trafikövervakning och stävjande av trafikrelaterad brottslighet såsom hastighetsöverträdelser. Enligt grundlagen kan en förvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning överlämnas åt andra juridiska personer endast med stöd av lag (12 kap. 4 § regeringsformen). I viss utsträckning förekommer det att polisen använder personal som inte är anställd inom polisväsendet, t.ex. ordningsvakter och väktare hos bevakningsföretag, för uppgifter som ligger på polisen. finns uttryckliga bestämmelser om rätt för att förordna arrestantvakter och passkontrollanter (23 a § polislagen). Vidare finns enligt lagen (2010:374) om försöksverksamhet med trafiknykterhetskontrollanter i hamnar möjlighet att förordna den som genomgått ordningsvaktsutbildning och i övrigt är lämplig att som trafiknykterhetskontrollant i hamnar få ta prov enligt 2 § första stycket 1 lagen (1976:1090) om alkoholutandningsprov. En sådan kontrollant förordnas av och står vid trafiknykterhetskontroller under ledning av polisman. Utskottet noterar vidare att det inom polisens trafikövervakning också finns s.k. bilinspektörer. Dessa har getts utökade befogenheter. Av proposition 2013/14:232 (bet. 2014/15:JuU3, rskr. 2014/15:23) framgår att bilinspektörer huvudsakligen arbetar inom området yrkesmässig trafik. Det finns inga formella hinder mot att bilinspektörer arbetar utan närvaro av en polisman, men eftersom en bilinspektör inte har de befogenheter en polisman har när det gäller användning av våld och tvång förekommer detta sällan. I stället är det vanligaste att en grupp med såväl polismän som bilinspektörer arbetar tillsammans och genomför kontroller. Bilinspektörer har befogenhet att bl.a. uppmana förare eller andra berörda personer att visa upp behörighetshandlingar eller andra handlingar, ta rutinmässiga alkoholutandningsprov och meddela förelägganden, körförbud och vissa andra beslut som behövs med hänsyn till fordons säkerhet eller lämplighet i trafik i vissa fall.