bet · H401UbU1 · 2016-12-08 00:00:00 — Även detta riktmärke är ett övergripande mål i 2020-strategin, och har inom ramen för denna strategi satt upp det nationella målet att andelen 30–34-åringar som har minst en tvåårig eftergymnasial utbildning ska vara 45–2020. Andelen 30–34-åringar som har eftergymnasial utbildning har fortsatt att öka i och uppgick . uppfyllde därmed både EU-riktmärket och det nationella målet. Bland män var andelen och bland kvinnor . Även genomsnittet inom EU har förbättrats något och uppgick bland kvinnor och bland män. Måluppfyllelsen för det tredje riktmärket – att högst av ungdomarna ska prestera på låg nivå i läsning, matematik respektive naturvetenskap – mäts med hjälp av den internationella kunskapsmätningen . Den senaste mätningen genomfördes . Andelen svenska 15-åringar som var lågpresterande i läsförmåga uppgick i denna mätning till bland pojkar och bland flickor, i matematik till bland pojkar och bland flickor och i naturvetenskap till bland pojkar och bland flickor. Samtliga resultat är en försämring jämfört med tidigare mätningar, och uppfyller därmed inte EU-riktmärket. För de tre kunskapsområdena är andelen lågpresenterande elever i högre än den genomsnittliga andelen i EU som helhet. Det fjärde riktmärket anger att andelen barn i åldern fram till åldern för obligatorisk skolstart som går i förskola ska uppgå till . I uppgick andelen flickor i förskola till och andelen pojkar till 2014, vilket innebär att uppfyller EU-riktmärket. Genomsnittet för EU-länderna uppgick till för såväl flickor som pojkar. Det femte riktmärket innebär att andelen vuxna som deltagit i någon form av utbildning, såväl formell som informell, ska uppgå till . Bland svenska kvinnor ökade den genomsnittliga nivån till 2015. Bland män var motsvarande andel . ligger därmed över EU:s riktmärke. Inom EU som helhet uppgick den genomsnittliga andelen för kvinnor till och för män till . Det sjätte riktmärket innebär att sysselsättningsgraden bland personer i åldern 20–ska uppgå till efter att de avlagt examen på gymnasial eller eftergymnasial nivå. Andelen sysselsatta efter avslutade studier på gymnasial och eftergymnasial nivå uppgick i bland kvinnor och till bland män, vilket överträffar målet på . Genomsnittet för EU som helhet var totalt sett. För kvinnor uppgick andelen till och för män till . Regeringens analys och slutsatser I resultatanalysen av den övergripande måluppfyllelsen om hur placerar sig i förhållande till omvärlden framhåller regeringen att indikatorerna ger en blandad bild av hur står sig som kunskaps- och forskningsnation. Regeringen pekar på att har uppnått goda resultat när man ser till befolkningens utbildningsnivå, och presterar bra i mätningar av den vuxna befolkningens kunskaps- och kompetensnivå. Sysselsättnings-graden efter avslutad utbildning är också hög och dessutom stigande i . I är det också en större andel barn som går i förskolan jämfört med genomsnittet i EU-länderna, även om många andra länder är på god väg att komma i kapp. har också en betydligt större andel 20–29-åringar som studerar än vad EU och totalt sett har, men även här har flera medlemsländer börjat komma i kapp . Andelen unga som inte fullföljer gymnasieskolan och som därefter inte deltar i någon form av utbildning är betydligt lägre i än i EU som helhet. Andelen kvinnliga professorer har dessutom ökat snabbare i än i EU totalt sett. står sig också väl i mätningar av omfattningen och kvaliteten på den forskning som bedrivs. konstaterar regeringen att uppnår klart sämre resultat vid internationella mätningar av kompetens- och kunskapsnivå i läsförståelse, matematik och naturvetenskap bland 15-åringar. Dessa resultat har även varit fallande under en lång följd av år. Den svenska befolkningens utbildningsnivå ökar inte längre utan tenderar i stället att minska något. Andelen högutbildade bland de kohorter som t.ex. är födda och 1990 är något lägre än bland de som är födda . Antalet studenter vid universitet och högskolor minskar . Den tidigare ökningen av andelen 30–34-åringar som har eftergymnasial utbildning har planat ut och övergått i en liten minskning . Regeringen framhåller att detta skulle kunna tyda på att utbildningsbehoven och efterfrågan på utbildning är på väg att mättas. I den övergripande resultatanalysen lyfter regeringen även fram att i vissa avseenden har långt kvar innan vi når ett jämställt utbildningssystem. Regeringen nämner i detta sammanhang bl.a. att utbildningsvalen inom högskolan är mer könsstereotypa i än vad de är inom som helhet samt att männen genom hela utbildningssystemet presterar sämre än vad kvinnor gör och att de i genomsnitt uppnår en lägre utbildningsnivå. Sammantaget framhåller regeringen att i flera avseenden har varit och är en framstående kunskaps- och forskningsnation. uttrycker regeringen i analysen en oro över den negativa resultatutvecklingen och menar att den, om den fortgår, kan innebära att position som framstående kunskaps- och forskningsnation hotas. Särskild uppföljning av mål och indikatorer för utgiftsområde 16 och verksamhetsområdet Utskottets uppföljning har haft budgetpropositionens struktur och resultatredovisningens utformning i fokus. Styrgruppen har beslutat att flytta fokus till resultatindikatorerna. Indikatorerna följs upp i två avseenden: – vilka indikatorer som regeringen har valt för att mäta måluppfyllelsen och skälen för dessa val – om regeringen använder indikatorerna i sin resultatanalys och bedömning av måluppfyllelsen. I budgetpropositionen har denna särskilda uppföljning gjorts för utgiftsområde 16 och för ett verksamhetsområde inom utgiftsområdet, nämligen verksamhetsområdet . Regeringens val av indikatorer för att mäta måluppfyllelsen för utgiftsområdet Målet för utgiftsområde 16 är att ska vara en framstående kunskaps- och forskningsnation som präglas av hög kvalitet (prop. 2011/12:1, utg.omr. 16 avsnitt 2.3, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98). För att följa upp hur framstående är som kunskaps- och forskningsnation anser regeringen att jämförelser behöver göras med andra länder. [25] Huvuddelen av de indikatorer som regeringen har valt ut för uppföljningen bygger därför på internationell statistik. I de fall det finns tidsserier att tillgå beskriver regeringen utvecklingen . De indikatorer som regeringen har valt ut för att mäta måluppfyllelsen är – befolkningens uppnådda utbildningsnivå – unga vuxnas deltagande i utbildning – olika ålderskohorters uppnådda utbildningsnivå – könsfördelningen bland högskoleexaminerade inom olika utbildnings-inriktningar – andelen kvinnor bland den forskande och undervisande personalen i högskolan – andelen professorer som är kvinnor – publiceringar och citeringar av forskningsartiklar samt forsknings-samarbeten – riktmärkena i EU:s utbildningspolitiska samarbete. Av indikatorn Befolkningens uppnådda utbildningsnivå framgår att andelen högutbildade personer i befolkningen är högre i än i och , som jämförs med här. [26] Enligt regeringen har i den bemärkelsen blivit en mer framstående utbildningsnation än . Indikatorn mäts som andelen personer i åldern 25–som har eftergymnasial utbildning. Tidsserien är 1997–2014. En framstående utbildningsnation bör enligt regeringen erbjuda många, i synnerhet unga, personer god tillgång till utbildning. Indikatorn Unga vuxnas deltagande i utbildning, som mäts som andelen personer i åldern 20–som deltar i någon form av utbildning, visar att ligger på en högre nivå än och . Tidsserien är 2000–2013. Datakälla för dessa båda indikatorer är . Den publicerade internationella statistiken finns enligt regeringen inte uppdelad efter kön. Indikatorn Olika ålderskohorters uppnådda utbildningsnivå mäts som andelen personer med minst tre års eftergymnasial utbildning i olika ålderskohorter. Den visar den genomsnittliga utbildningsnivån i vid en viss given ålder, från till . Datakälla är och regeringens egna beräkningar. Måttet är uppdelat på kvinnor och män. En framstående kunskaps- och forskningsnation med hög kvalitet bör enligt regeringen också ha ett jämställt utbildningssystem. Könsstereotypa utbildningsval bör enligt regeringen motverkas. Ett sätt att studera detta är enligt regeringen att undersöka hur könsfördelningen ser ut bland de som examineras från olika utbildningsinriktningar inom högskolan. För denna indikator jämförs utfallet för med utfallet för för åtta olika utbildningsinriktningar . [27] Datakälla är . Ett annat sätt att följa upp jämställdheten är enligt regeringen att se hur könsfördelningen bland undervisande och forskande personal inom högskolan ser ut i jämfört med andra länder. jämförs här med och –2013. Det är andelen kvinnor som mäts, och datakälla är . Könsfördelningen bland professorer mäts som andelen professorer som är kvinnor i jämfört med EU27 och EU15 2000–2013. Indikatorn Resultaten i internationella kunskapsmätningar har utgått. Den mätte resultat i studierna PIAAC, , Timss, Pirls och jämfört med övriga medverkande länder. Indikatorn Övergången mellan olika utbildningsnivåer har också utgått. Den mätte andelen elever i som uppnår behörighet för gymnasieskolans nationella program och andelen elever som går vidare till högskolan efter avslutad gymnasieskola. Regeringens skäl för att då välja denna indikator var att det i en framstående kunskapsnation är viktigt att varje nivå i utbildningssystemet på ett bra sätt förbereder eleverna för nästa nivå. Det övergripande målet att ska vara en framstående forsknings- och kunskapsnation präglad av hög kvalitet har inom forskningsområdet av regeringen specificerats till att ska vara en framstående forskningsnation där forskning och innovation bedrivs med hög kvalitet och bidrar till samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft. Ett vanligt sätt att mäta forskningens kvalitet är enligt regeringen att följa upp antal publiceringar och citeringar av forskningsartiklar. Indikatorn kan mätas som antalet artiklar med svenska författare. Ett annat mått på indikatorn är s.k. fältnormaliserade medelciteringar av vetenskapliga artiklar. [29] Ytterligare ett mått på indikatorn är andelen artiklar som är bland de mest citerade artiklarna i världen. jämförs här med länder som enligt regeringen är jämförbara: , , , , , och . Datakälla är det nederländska företaget databaser. Enligt regeringen syftar forskningssamarbete med andra länder och företag till att bidra till kvalitet och till samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft. Indikatorn Forskningssamarbete mäts här som andelen publicerade artiklar som var resultatet av ett internationellt forskningssamarbete eller företagssamarbete. Regeringen beskriver inte hur ett internationellt forskningssamarbete eller företagssamarbete har definierats. Ytterligare ett sätt att följa upp det forskningspolitiska målet är enligt regeringen att mäta graden av samverkan med det omgivande samhället. Regeringen mäter det som andelen företag av en viss storlek respektive andelen forskningsinstitut som hade innovationsrelaterade samarbeten med universitet och högskolor –2012. Utfallet för jämförs med andra länder som , , , , och EU. Det framgår inte vilken datakällan är. I bedömningen av hur står sig som kunskapsnation är det enligt regeringen viktigt att även följa upp de riktmärken som överenskommits inom ramen för Utbildning 2020 (se bilaga 5). Regeringen redovisar hur och EU som helhet ligger till i förhållande till de antagna riktmärkena och hur utvecklingen har varit , i de fall det finns långa tidsserier att tillgå. Tidsserierna sträcker sig i vissa fall och i andra fall till 2015. Datakälla är och senaste PISA-undersökning. Regeringens bedömning av måluppfyllelsen för utgiftsområdet När det gäller analysen och slutsatserna för utgiftsområde 16 konstaterar regeringen att de indikatorer som används för att bedöma om är en framstående kunskaps- och forskningsnation som präglas av hög kvalitet visar en blandad bild. Enligt regeringen kan sägas vara en framstående kunskaps- och forskningsnation som präglas av hög kvalitet i vissa bemärkelser men mindre framstående i andra bemärkelser. Regeringen går igenom samtliga indikatorer som grund för sin bedömning. Resultaten för utgiftsområdet beskrivs kortfattat i bilaga 6. Regeringens val av indikatorer för att mäta måluppfyllelsen för verksamhetsområdet Regeringens mål för forskningspolitiken är att ska vara en framstående forskningsnation, där forskning och innovation bedrivs med hög kvalitet och bidrar till samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft. De indikatorer för forskning som regeringen använder för att redovisa resultaten inom verksamhetsområdet är följande: – antal vetenskapliga artiklar, som ett mått på vetenskaplig produktivitet i och vissa mindre och medelstora europeiska länder (källa: Web of Science) – antal vetenskapliga artiklar, som ett mått på vetenskaplig produktivitet i , , , och vissa större europeiska länder (källa: Web of Science) – genomsnittligt antal fältnormaliserade citeringar per artikel för och jämförbara länder (källa: Scopus) – genomsnittligt antal fältnormaliserade citeringar per artikel för , , , och vissa större europeiska länder (källa: Scopus) – genomsnittligt antal fältnormaliserade citeringar för olika vetenskapsområden i (källa: Scopus). Antalet vetenskapliga artiklar per land är enligt regeringen ett mått på hur omfattande den forskning är som bedrivs i respektive land. Genomsnittligt antal fältnormaliserade citeringar per artikel är enligt regeringen ett mått på vilken påverkan på vetenskapen ett arbete har. [32] Denna synlighet brukar enligt regeringen generellt användas som ett mått på forskningens vetenskapliga kvalitet. Regeringen utgår från två databaser för att mäta publiceringsdata, Web of Science, som inkluderar 12 000 tidskrifter, och Scopus, som inkluderar ca 20 000 tidskrifter varav en större andel än hos Web of Science avser tidskrifter från och . Resultaten för forskningsindikatorerna presenteras under en särskild rubrik i resultatavsnittet, Svensk forskning i internationell jämförelse. Resultaten för indikatorn Antal vetenskapliga artiklar mäts som antal artiklar per capita. [34] jämförs här med länder som regeringen i sammanhanget betraktar som mindre och medelstora: , , , och . Sedan redovisas motsvarande uppgifter för , , , och vissa större europeiska länder (och ). Källa är Web of Science och tidsserien är 1999–2015. Ett mått på kvalitet är enligt regeringen antalet citeringar av vetenskapliga artiklar. För indikatorn Genomsnittligt antal fältnormaliserade citeringar per artikel jämförs först med länder som enligt regeringen är jämförbara: , , , , och . Sedan redovisas motsvarande uppgifter för , , , och vissa större europeiska länder (, och ). Källa är Scopus och tidsserien är 1997–2015. Utfallet för indikatorn Genomsnittligt antal fältnormaliserade citeringar för olika vetenskapsområden[35] i redovisas. Källa är Scopus och tidsserien är 1997–2015. Regeringen jämför också de enskilda vetenskapsområdena i med världsgenomsnittet. Regeringen hänvisar till en annan rubrik i resultatavsnittet, Nyttiggörande av forskning, för information om universitets och högskolors samverkan med det omgivande samhället, nyttiggörande av forskningsresultat samt innovation. Under denna rubrik redogör regeringen för de delar av nyttiggörande av forskningsbaserad kunskap som sker vid universitet och högskolor. Enligt regeringen är det ett integrerat åtagande som berör både utbildning och forskning. En del av denna uppgift utförs av innovationskontoren, som finns vid samtliga universitet. Innovationskontoren följs upp via ett antal flödestal: antal idéer som har kommit in för prövning eller rådgivning från forskare respektive studenter samt hur en idé definieras och avgränsas[36], antal idéer som går vidare till s.k. verifiering från forskare respektive student samt hur verifiering definieras och avgränsas och antal idéer som har gått vidare till inkubatorer. Universitetens och högskolornas holdingbolag är en del av det innovationsstödjande systemet och har ofta en nära koppling till innovationskontoren. Vid holdingbolagen har idébanker etablerats som ska underlätta övertagande av idéer där idébäraren inte själv är aktiv. Holdingbolagen rapporterar ett antal indikatorer: det totala antalet unika idéer som holdingbolaget och dess dotterföretag tar emot, antal idéer som skyddas i form av patent, mönsterskydd och varumärke, antal idéer som holdingbolaget äger helt eller delvis, antal idéer som har sålts vidare till bolag och antal nya bolag som startas med idén som grund. Regeringens bedömning av måluppfyllelsen för verksamhetsområdet Under rubriken forskning i internationell jämförelse sammanfattar regeringen utvecklingen när det gäller antalet publicerade artiklar från (dvs. vetenskaplig produktivitet) och antalet fältnormaliserade citeringar för (dvs. vetenskaplig kvalitet) i jämförelse med andra länder. Regeringen kommenterar utvecklingen för del i förhållande till tillförda offentliga medel och drar sedan slutsatsen att den ökade finansieringen inte har lyckats öka svensk forsknings konkurrenskraft i samma takt som i konkurrentländer. Under rubriken forskning kommenterar regeringen innovationskontorens flödestal och konstaterar att holdingbolagens idébanker är i en etableringsfas. Regeringens särskilda redovisning av lärar- och förskollärarsituationen i skolväsendet i korthet har efterfrågat en samlad redovisning av skolans personalsituation (bet. 2015/16:UbU1, rskr. 2015/16:113). För att tillgodose önskemål redovisar regeringen detta i ett särskilt avsnitt i anslutning till resultatredovisningen för utgiftsområdet (prop. 2016/17:1 utg.omr. 16 avsnitt 2.5, s. 54–89). [37] Detta sammanfattas nedan. Avsnittet inleds med en beskrivning av tre grupper med resultatindikatorer: personalens utbildning, lärares legitimation och behörighet samt lärar- och förskollärarutbildningarna. Därefter redovisas resultaten för indikatorerna, först för personalens utbildning och lärares legitimation och behörighet, dvs. personalsituationen, per skol- och verksamhetsform, sedan för lärar- och förskollärarutbildningarna. Därpå följer en redovisning av statens insatser för att påverka tillgången på utbildade lärare och förskollärare. Avsnittet avslutas med regeringens bedömning av kommande personalbehov, en analys av orsakerna till personalbristen, huvudmännens bedömning av personalsituationen och en analys av resultatredovisningen. I avsnitt 2.5.1 beskrivs de indikatorer som används i resultatredovisningen. Indikatorerna avser personalens utbildning, lärares legitimation och behörighet samt lärar- och förskollärarutbildningarna. Personalens utbildning mäts, , som andel av lärarna i de olika skolformerna som har pedagogisk högskoleexamen, respektive andel av personalen i förskola och fritidshem som har pedagogisk högskoleutbildning. Lärares legitimation och behörighet mäts som andel tjänstgörande lärare i de olika skolformerna med legitimation och behörighet per ämne och nivå, respektive andel tjänstgörande lärare och förskollärare i förskoleklass med legitimation. Dessa indikatorer är nya. För lärar- och förskollärarutbildningarna redovisas söktryck (dvs. antal behöriga förstahandssökande per antagen), antalet nybörjarstudenter och antalet examinerade. Dessa uppgifter har även redovisats . I avsnitt 2.5.2 redovisas resultaten för indikatorerna. I denna sammanfattning redovisas endast uppgifter för indikatorerna. Övriga kvantitativa uppgifter som regeringen redovisar har inte tagits med här med undantag för uppgifter om utbildning och legitimation för rektorer och förskolechefer. Först redovisas resultaten per skol- och verksamhetsform för de indikatorer som avser personalens utbildning samt lärares legitimation och behörighet. De ger en bild av den nuvarande personalsituationen och den historiska bakgrunden. Samtliga uppgifter avser /16, om inte något annat anges. Alla uppgifter om lärare, förskollärare eller annan personal är omräknade till heltidstjänster. Sedan redovisas resultaten för de indikatorer som avser lärar- och förskollärarutbildningarna. De ger en bild ur ett personalförsörjningsperspektiv. För personalens utbildning finns det fyra resultatindikatorer. Indikatorn Andel av personalen i förskola och fritidshem som har pedagogisk högskoleutbildning visar att andelen årsarbetare i förskolan med pedagogisk högskoleexamen eller pedagogisk högskoleutbildning har legat stabilt på –2015. Av förskolecheferna 2014/15 hade en pedagogisk högskoleutbildning (förskollärarexamen, lärarexamen eller fritidspedagogexamen) och hade en legitimation. [38] Andelen personal i fritidshemmet med pedagogisk högskoleexamen har minskat , och är 2015. Indikatorn Andel av lärarna i obligatoriska skolformer samt förskoleklass som har pedagogisk högskoleexamen visar att i genomsnitt av lärarna i hade en pedagogisk högskoleexamen. Av lärarna i sameskolan hade en pedagogisk högskoleexamen. Andelen lärare i grundsärskolan med pedagogisk högskoleexamen var . Andelen lärare i specialskolan med pedagogisk högskoleexamen var , och andelen lärare med en specialpedagogisk högskoleexamen var . Andelen personal i förskoleklass med en lärarexamen motsvarade , och andelen med en förskollärarexamen utgjorde . Andelen personal i förskoleklass utan en pedagogisk högskoleexamen var . Indikatorn Andel av lärarna i gymnasieskolan samt gymnasiesärskolan som har pedagogisk högskoleexamen visar att andelen lärare i gymnasieskolan med pedagogisk högskoleexamen uppgick till , och andelen yrkeslärare i gymnasieskolan med pedagogisk högskoleexamen var . Av lärarna i gymnasiesärskolan hade en sådan examen. Andelen lärare med en specialpedagogisk högskoleexamen uppgick till . Indikatorn Andel av lärarna i komvux, särvux och sfi som har pedagogisk högskoleexamen visar att andelen lärare i komvux med pedagogisk högskoleexamen uppgick till , i särvux till och i sfi till . Lärares legitimation och behörighet För lärares legitimation och behörighet finns det fyra resultatindikatorer. Uppgifterna nedan avser den personal som omfattas av kravet på legitimation och behörighet. Indikatorn Andel tjänstgörande lärare och förskollärare i förskoleklass med legitimation visar att av lärarna och förskollärarna hade legitimation. Motsvarande andel för speciallärarna var . Indikatorn Andel tjänstgörande lärare i obligatoriska skolformer med legitimation och behörighet per ämne och nivå visar att i genomsnitt av lärarna i hade legitimation och behörighet i minst ett ämne. Andelen legitimerade och behöriga lärare var störst i årskurs 1–3 () och minst i årskurs 4–6 (). I årskurs 7–9 var av lärarna legitimerade och behöriga. Det finns vissa regionala skillnader i landet när det gäller andelen behöriga lärare i . Exempelvis är andelen legitimerade och behöriga lärare i minst ett ämne i årskurs 7–9 något mindre i vissa kommuner i södra samt i vissa inlandskommuner i mellersta och , än genomsnittet för riket. Andelen legitimerade och behöriga lärare är också lägre i förortskommuner. En särskild analys har genomförts som visar på vissa skillnader mellan olika grundskolor. [41] Analysen visar att ju större andel elever som är utrikes födda, desto mindre andel lärare som är legitimerade och behöriga för minst ett ämne. Skillnaderna kan också beskrivas som att vid den tiondel skolor som hade minst andel elever som var utrikesfödda var i genomsnitt av lärarna legitimerade och behöriga för minst ett ämne. Motsvarande andel på den tiondel skolor som hade störst andel utrikesfödda elever var . Det finns också vissa skillnader i lärarnas behörigheter mellan olika ämnen. I årskurs 1–3 var andelen ämnesbehöriga störst i svenska, matematik och svenska som andraspråk. Minst var den, förutom i moderna språk och hem- och konsumentkunskap, i engelska, slöjd och teknik. I årskurs 4–6 var andelen legitimerade och behöriga lärare störst i svenska, matematik och biologi. Minst var den i hem- och konsumentkunskap, spanska och svenska som andraspråk.