bet · H301SfU14 · 2016-03-23 00:00:00 — Enligt 8 kap. 21 § UtlL ska ett beslut om avvisning eller utvisning innehålla en tidsfrist inom vilken utlänningen frivilligt ska lämna landet. Tidsfristen är om utlänningen avvisas och om utlänningen utvisas. Om det finns särskilda skäl får en längre tidsfrist bestämmas. I vissa fall ska en tidsfrist för frivillig avresa inte bestämmas, bl.a. om det finns risk för att utlänningen avviker. Ett beslut om avvisning eller utvisning ska verkställas genom att utlänningen sänds till det land eller, om flera länder angetts, något av de länder som anges i , en migrationsdomstols eller Migrationsöverdomstolens beslut (12 kap. 4 § UtlL). får lämna över ett ärende för verkställighet till om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan polismyndighetens medverkan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet (12 kap. 14 § fjärde stycket UtlL). , och Kriminalvården samverkar i verkställighetsärenden. Ett beslut om avvisning eller utvisning upphör enligt 12 kap. 22 § UtlL att gälla från det att beslutet vann laga kraft. Därefter kan en ny ansökan om asyl lämnas in. Ett beslut om utvisning som har fattats av allmän domstol upphör alltid att gälla när tiden för återreseförbudet går ut. Om ett beslut om avvisning eller utvisning har verkställts men utlänningen anträffas i igen, ska beslutet verkställas på nytt om det inte har upphört att gälla. Ett permanent uppehållstillstånd ska enligt 7 kap. 7 § UtlL återkallas för en utlänning som är bosatt i . Om utlänningen anmält till att han eller hon vill ha uppehållstillståndet kvar trots att bosättningen upphör, får uppehållstillståndet dock återkallas tidigast när har gått efter det att bosättningen här i landet upphörde. Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska enligt 5 kap. 15 § UtlL på ansökan av förundersökningsledaren ges till en utlänning som vistas här, om det behövs för att förundersökningar eller huvudförhandlingar i brottmål ska kunna genomföras, utlänningen klart visat sin vilja att samarbeta med de brottsutredande myndigheterna, utlänningen brutit alla förbindelser med de personer som är misstänkta för brott som förundersökningen avser och hänsyn till den allmänna ordningen och säkerheten inte talar emot att tillstånd beviljas. Det är möjligt att förlänga ett tidsbegränsat uppehållstillstånd om förutsättningarna är uppfyllda. En utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en sådan får enligt 8 kap. 3 § första stycket 2 avvisas bl.a. om det kan antas att han eller hon under vistelsen i eller i ett annat nordiskt land inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt. Enligt 5 kap. 12 § UtlL får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas en utlänning som behöver vård enligt lagen (1990:52) om vård av unga, förkortad LVU. Enligt 21 a § LVU hindrar inte beslut om vård enligt LVU ett beslut om avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen. Ett beslut om avvisning eller utvisning av ett ensamkommande barn får enligt 12 kap. 3 a § UtlL inte verkställas om inte den verkställande myndigheten har försäkrat sig om att barnet kommer att tas emot av en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en mottagningsenhet som är väl lämpad för att ta hand om barn. En utlänning som har fyllt får enligt 10 kap. 1 § UtlL tas i förvar om utlänningens identitet är oklar vid ankomsten till eller när han eller hon därefter ansöker om uppehållstillstånd och han eller hon inte kan göra sannolikt att den identitet han eller hon uppger är riktig, och utlänningens rätt att få resa in i eller vistas i inte kan bedömas ändå. En utlänning som har fyllt får också tas i förvar om det är nödvändigt för att en utredning om utlänningens rätt att stanna i ska kunna genomföras, det är sannolikt att utlänningen kommer att avvisas eller utvisas enligt 8 kap. 2, 3, 6, 8, 9 eller 10 § eller 11 § första stycket eller det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning. Beslut om förvar av en utlänning får fattas endast om det annars finns en risk att utlänningen bedriver brottslig verksamhet i , avviker, håller sig undan eller på något annat sätt hindrar verkställigheten. En utlänning som har fyllt får enligt 10 kap. 6 § UtlL i stället för att tas i förvar ställas under uppsikt. Uppsikt innebär att utlänningen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos eller hos . I ett beslut om uppsikt ska det anges på vilken ort anmälningsskyldigheten ska fullgöras. Utlänningen får också åläggas att lämna ifrån sig sitt pass eller annan legitimationshandling. En utlänning som är förvarstagen ska som huvudregel vistas i lokaler som inrättats särskilt för detta ändamål (ett förvar). En utlänning som är förvarstagen kan dock placeras i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest om utlänningen utvisats på grund av brott eller om utlänningen hålls avskild från andra förvarstagna på ett förvar och av säkerhetsskäl inte kan vistas i förvaret. En utlänning som är förvarstagen får även placeras i en sådan typ av lokal om det finns synnerliga skäl. I partimotion 2015/16:3241 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att för att upprätthålla legitimiteten i asylsystemet måste de som söker skydd i och får avslag och lagakraftvunna beslut lämna landet. Samarbetet mellan , och Kriminalvården måste enligt motionärerna intensifieras och effektiviseras för att öka verkställigheterna. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att preskriptionstiden för lagakraftvunna avvisningsbeslut och för Dublinärenden bör ses över. Den relativt korta preskriptionstiden får människor att välja att leva i skuggsamhällen för att kunna söka uppehållstillstånd igen när beslutet preskriberas, vilket enligt motionärerna inte är bra. m.fl. (SD) begär i partimotion 2015/16:3126 yrkande 4 ett tillkännagivande om asylinvandrare som återvänt till hemlandet. Enligt motionärerna ska uppehållstillstånd återkallas om grunden är asyl och personen besöker sitt gamla hemland från beviljandet. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att strikt ska efterleva Dublinförordningen och dess intentioner. Enligt motionärerna bör vidare de som inte följer regelverket för asylansökan genast avvisas till det land de senast kom ifrån (yrkande 14). På så sätt skulle enligt motionärerna första asyllandsprincipen beaktas. I yrkandena 15 och 16 begärs tillkännagivanden om att de som vistas i landet illegalt omgående ska avvisas utan prövning och att en asylansökan alltid ska göras vid gränsen i samband med inresan. I yrkande 39 begärs ett tillkännagivande om ändringar i utlänningslagen. Enligt motionärerna bör utlänningslagen ändras så att även länder utan anknytning till den som ska av- eller utvisas kan vara mottagarland vid verkställighet. Det begärs också ett tillkännagivande om tredjelandsavtal (yrkande 40). Genom tredjelandsavtal skulle enligt motionärerna avvisningar kunna verkställas till länder som kan ta emot en utlänning även om utlänningen inte har anknytning till landet. I partimotion 2015/16:3279 av m.fl. (SD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om skärpt asylprocess och transitzoner. bör enligt motionärerna kräva att den asylsökande förklarar hur han eller hon tagit sig hit, avvisa sökande som inte samarbetar och konsekvent återsända dem som samarbetar till deras första EU-land. Hela prövningen bör göras när de sökande befinner sig i transitzoner. (SD) begär i motion 2015/16:1284 yrkande 1 ett tillkännagivande om att utländska medborgare med kopplingar till islamistiska terroristnätverk ska utvisas med omedelbar verkan med ett livstidsförbud att återvända. I motion 2015/16:2760 av (SD) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att de asylsökande som nekas uppehållstillstånd omgående ska avvisas när beslutet vinner laga kraft. (SD) begär i motion 2015/16:1788 ett tillkännagivande om att i huvudsak neka länder som inte tecknar återtagandeavtal, i enlighet med svenska önskemål, bistånd. m.fl. (V) begär i kommittémotion 2015/16:959 yrkande 19 ett tillkännagivande om att lagstiftningen bör ändras så att kvinnors behov av skydd mot våld och sexuella övergrepp överordnas utlänningslagen. Enligt motionärerna ska inte en våldsutsatt papperslös eller gömd kvinna riskera utvisning när hon anmäler ett övergrepp. Vidare begärs ett tillkännagivande om att kvinnor som medverkar i brottsutredningar om våldsbrott eller sexuella övergrepp ska beviljas tillfälligt uppehållstillstånd så länge förundersökningen eller domstolsprocessen pågår (yrkande 20). I kommittémotion 2015/16:83 av m.fl. (V) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att lagen om vård av unga bör ändras så att en utvisning av den som är tvångsomhändertagen med stöd av lagen förutsätter godkännande av socialnämnden. Enligt motionärerna ska barn inte utvisas tillsammans med de föräldrar som tvångsvården avser. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2015/16:2567 yrkande 4 ett tillkännagivande om verkställighet. Enligt motionärerna ska antalet verkställighetsförsök till ett land som inte tar tillbaka sin medborgare begränsas eller en tidsgräns införas så att personer slipper leva . I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om förvarstagande. Enligt motionärerna ska förvarstagande bara ske i undantagsfall eftersom ett frihetsberövande innebär mänskligt lidande. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om häktesplacering av asylsökande. Det är enligt motionärerna olämpligt att placera asylsökande som inte har begått något brott i häkten, och mer måste därför göras för att undvika det. I yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att barn som omhändertagits enligt LVU inte ska utvisas från , såvida det inte finns en lämplig vårdnadshavare i hemlandet. I motion 2015/16:854 av och (båda S) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om åtgärder för att öka rättssäkerheten kring förvarstagning. Möjligheterna till förvarstagande är enligt motionärerna för generösa för en så ingripande åtgärd. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att tydligare ge uppsikt företräde framför förvar. Lagen behöver förtydligas så att uppsikt används i första hand. I motion 2015/16:1412 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om en översyn av utlänningslagstiftningen. Enligt motionärerna bör utlänningslagen uppdateras så att det inte går att avvisas för prostitution eftersom det inte är kriminellt. Som utskottet anfört i tidigare avsnitt ska ha en human flyktingpolitik och vara en för dem som flyr undan förföljelse och förtryck. Flyktingrättens olika delar ska alltid tillämpas. En förutsättning för ett hållbart humant system är emellertid att den som fått avslag på sin ansökan och som bedöms sakna skyddsskäl också återvänder, i första hand självmant. Om han eller hon inte gör det görs vid verkställigheten åter en prövning. Till exempel får en asylsökande inte avvisas eller utvisas till ett land där hans eller hennes liv eller frihet hotas på grund av ras, religion, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller politisk åskådning (principen om non-refoulement). Utskottet kan konstatera att detta är en grundläggande princip som måste respekteras. Det är enligt utskottets mening otänkbart att den som vistas här utan tillstånd eller som inte följer regelverket för asylansökan ska avvisas direkt utan föregående prövning. En sådan ordning skulle riskera att komma i konflikt med internationella förpliktelser eftersom sökanden mycket väl kan ha flyktingskäl och därmed en i princip ovillkorlig rätt till skydd. Justitie- och migrationsminister uttalade i svaret på interpellation 2015/16:424 om avvisning och utvisning bl.a. att ett fungerande asyl- och mottagningssystem förutsätter att personer som har fått ett slutligt avslag på sin asylansökan återvänder till sina hemländer och att det är en förutsättning för en rättssäker och trovärdig asylprocess. Det handlar också om att kunna ta emot och frigöra platser i boendena för dem som kommer till och söker asyl. Återvändande och arbete med verkställigheter är en prioriterad fråga för regeringen, och åtgärder vidtas på området. Regeringen verkar bl.a. för ett bättre och effektivare samarbete med mottagarländerna när det gäller återtagande av personer som ska återvända. Utskottet kan konstatera att och i regleringsbreven har fått i uppdrag att med hjälp av Kriminalvården genomföra en försöksverksamhet med syfte att effektivisera återvändandet. Utskottet, som vill peka på att enligt folkrätten har alla stater en skyldighet att ta tillbaka sina medborgare, ser inget skäl att ändra huvudprincipen att en utlänning ska avvisas eller utvisas till sitt hemland eller till det land från vilket han eller hon kom till . Undantag kan göras vid t.ex. stark anknytning till ett annat land. Utskottet kan konstatera att kommissionen har mandat att ingå återtagandeavtal med tredjeländer för att effektivisera återvändandearbetet. Tanken med återtagandeavtal är att de ska bidra till en förbättrad hantering av återvändande för personer som bedömts sakna skyddsbehov och som ska avvisas eller utvisas till länder utanför EU. Återtagandeavtalen ingås för att reglera procedurer och ansvar för tredjeländer att återta sina medborgare och innebär ett utökat samarbete med ursprungsländer och transitländer. Utskottet är inte berett att föreslå något tillkännagivande med anledning av motionerna 2015/16:2760 (SD) yrkande 7, 2015/16:1788 (SD), 2015/16:3126 (SD) yrkandena 7, 14–16, 39 och 40, 2015/16:3279 (SD) yrkande 3 och 2015/16:1284 (SD) yrkande 1. Motion 2015/16:3241 (M) yrkande 3 får med det anförda anses åtminstone delvis tillgodosedd och avstyrks. När det gäller preskriptionstiden för ett avvisnings- eller utvisningsbeslut vill utskottet framhålla att preskriptionstiden vid införandet av utlänningslag uppgick till . Vid tillkomsten av utlänningslag förlängdes preskriptionstiden till nu gällande , eftersom det hade blivit allt vanligare att utlänningar förhindrade verkställigheten genom att hålla sig undan långa tider. Innan ett beslut om avvisning eller utvisning har preskriberats kan en utlänning som påträffas i verkställas hur som helst. Enligt utskottets mening bör inte göra något tillkännagivande om förlängd preskriptionstid eller begränsningar av antalet verkställighetsförsök. Motionerna 2015/16:3241 (M) yrkande 5 och 2015/16:2567 (KD) yrkande 4 avstyrks. utökades möjligheten att ha kvar ett permanent uppehållstillstånd trots att bosättningen i har upphört. Ett uppehållstillstånd kan numera återkallas tidigast efter det att bosättningen har upphört under förutsättning att utlänningen har anmält till att han eller hon vill ha kvar uppehållstillståndet. Mot den bakgrunden är utskottet inte berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande om att ett uppehållstillstånd ska upphöra till följd av ett besök i hemlandet. Motion 2015/16:3126 (SD) yrkande 4 avstyrks. Utskottet noterar att det finns bestämmelser i utlänningslagen om tidsbegränsade uppehållstillstånd om det bl.a. behövs för att förundersökningar eller huvudförhandlingar i brottmål ska kunna genomföras. Det är förundersökningsledaren som ansöker om ett sådant uppehållstillstånd, och det kan förlängas om det behövs för brottmålet. Motion 2015/16:959 (V) yrkandena 19 och 20 får anses delvis tillgodosedda och avstyrks. Utlänningslagen innehåller bestämmelser om att en utlänning som inte är EES-medborgare kan avvisas från bl.a. om det kan antas att han eller hon inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt. När det gäller en EES-medborgare, eller en familjemedlem till en EES-medborgare, som inte har uppehållsrätt, får personen dock efter inresan avvisas om han eller hon visar sig vara en orimlig belastning för biståndssystemet enligt socialtjänstlagen (2001:453). Motion 2015/16:1412 (S) får anses delvis tillgodosedd och avstyrks. Barn får enligt 5 kap. 6 § UtlL beviljas uppehållstillstånd om omständigheterna är särskilt ömmande. Exempel på en omständighet som kan komma att beaktas i den sammantagna bedömningen är enligt proposition 2013/14:216 att barnet är omhändertaget av sociala myndigheter. Vidare gäller enligt 5 kap. 12 § UtlL att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som behöver vård enligt LVU. När möjligheten att bevilja en utlänning som vårdas enligt LVU tidsbegränsat uppehållstillstånd infördes framhöll utskottet att det var bra att det klargjorts i lagstiftningen att en kollision mellan de båda lagarna ger utrymme för att ge ett tidsbegränsat uppehållstillstånd så länge barnets vård- och skyddsbehov kvarstår (prop. 1996/97:25, bet. 1996/97:SfU5). Utskottet ansåg vidare att det inte var rimligt att ett omhändertagande enligt LVU automatiskt skulle kunna innebära att barnet och vårdnadshavaren får stanna i . Med det anförda får motionerna 2015/16:83 (V) yrkande 6 och 2015/16:2567 (KD) yrkande 15 anses delvis tillgodosedda och avstyrks. Utlänningslagens regler om förvar anger under vilka omständigheter en utlänning får tas i förvar och hur . I stället för förvar kan personen ställas under uppsikt, vilket innebär att personen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos eller hos . Reglerna om förvar är anpassade till . lämnade i sitt betänkande Förvar (SOU 2011:17) förslag bl.a. till bestämmelser om tidsgränser för hur länge en utlänning får hållas i verkställighetsförvar. Beredning pågår inom . Enligt utskottets mening bör regeringens beredning avvaktas. Motionerna 2015/16:2567 (KD) yrkandena 5 och 6 samt 2015/16:854 (S) yrkandena 1 och 2 avstyrks därför. Utvisning på grund av brott Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. obligatorisk utvisning på grund av brott. Jämför reservation 40 (SD). Enligt 8 kap. 1 § UtlL finns bestämmelser om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet och på grund av befarad brottslighet enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Enligt 8 a kap. 1 § får en utlänning (som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare) utvisas ur om han eller hon döms för ett brott som kan leda till fängelse. En sådan utlänning får utvisas också om en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningen har dömts till och dömer till en annan påföljd. Utlänningen får dock endast utvisas om han eller hon döms till svårare påföljd än böter och om gärningen är av sådant slag och övriga omständigheter är sådana att det kan antas att han eller hon kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet, eller brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att han eller hon inte bör få stanna kvar. Enligt 8 a kap. 2 § första stycket ska en domstol när den överväger om en utlänning bör utvisas enligt 1 §, ta hänsyn till utlänningens anknytning till det svenska samhället. Domstolen ska särskilt beakta om utlänningen har barn i och, om så är fallet, barnets behov av kontakt med honom eller henne, hur kontakten har varit och hur den skulle påverkas av att utlänningen utvisas, utlänningens övriga familjeförhållanden och hur länge utlänningen har vistats i . Enligt 8 a kap. 2 § andra stycket får en utlänning som är flykting och som behöver en i utvisas endast om han eller hon har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta utlänningen stanna här. En utlänning får också utvisas om han eller hon i eller utomlands har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att han eller hon skulle fortsätta med en sådan verksamhet här. Enligt 8 a kap. 3 § får en utlänning utvisas endast när det finns synnerliga skäl, om han eller hon har vistats i med permanent uppehållstillstånd när åtal väcks eller om han eller hon då har varit bosatt i . I partimotion 2015/16:2813 av m.fl. (SD) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om utvisning av utländska gärningsmän. Enligt motionärerna ska en prövning om utvisning vara obligatorisk i samband med en domstolsprövning av brott. Livstidsutvisning ska vara regel snarare än undantag för grova brott. Även och (båda SD) begär i kommittémotion 2015/16:2834 yrkande 4 ett tillkännagivande om utvisning av kriminella utlänningar. Enligt motionärerna ska det införas en obligatorisk prövning av utvisningar när den åtalade är utlänning. m.fl. (SD) begär i motion 2015/16:3099 yrkande 30 ett tillkännagivande om automatisk utvisning av utländska medborgare som döms för hedersrelaterad brottslighet. Utländska medborgare som gjort sig skyldiga till grova hedersrelaterade brott har enligt motionärerna förverkat sin rätt att vistas i det svenska samhället. De som saknar svenskt medborgarskap ska utan förbehåll utvisas ur . Utskottet har tidigare behandlat motioner om utvisning på grund av brott, senast i betänkande 2014/15:SfU11. Utskottet framhöll då särskilt de svårigheter som en utvisning kan innebära om utlänningen har familj i . Även om den dömde inte har familj får det anses vara rimligt att ta hänsyn till om han eller hon, frånsett den brottsliga gärningen, har levt under ordnade förhållanden i . Utskottet framhöll vidare att det är viktigt att utvisningsfrågan bedöms på ett nyanserat sätt och att det finns proportion mellan brottet och de rättsverkningar som det får för den enskilde. Utskottet ansåg att de aktuella reglerna i utlänningslagen uppfyllde dessa krav och kunde därför inte ställa sig bakom motionsyrkanden om obligatorisk utvisning av utländska brottslingar. Utskottet vidhåller sitt ställningstagande och avstyrker därför motionerna 2015/16:2813 (SD) yrkande 21, 2015/16:2834 (SD) yrkande 4 och 2015/16:3099 (SD) yrkande 30. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om visumtvång och visum för besök. Jämför reservation 41 (SD). Enligt 2 kap. 3 § UtlL ska en utlänning som reser in eller vistas i ha Schengenvisering eller nationell visering om han eller hon inte har uppehållstillstånd, ställning som varaktigt bosatt eller är nordisk medborgare. Undantag från kravet på visering gäller även bl.a. för EES-medborgare, vissa konventionsflyktingar och statslösa personer. Enligt och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex), som är direkt tillämplig i , ska en visering i regel vara tidsbegränsad och gälla . En visering kan dock beslutas för flera inresor, t.ex. för besök hos egna barn eller vid återkommande affärsbesök och gäller då för vistelser på som mest per halvår och högst . Ett beslut om att avslå en ansökan om visering kan överklagas (14 kap. 5 a § UtlL). Av 3 kap. 1 § UtlL framgår att villkor för beviljande en Schengenvisering finns i viseringskodexen. Enligt 3 kap. 4 § UtlL får en nationell visering beviljas om det finns särskilda skäl. En sådan visering ger tillstånd att resa in i och vistas i . Viseringen får endast beviljas än , dock högst . Endast när det finns särskilda skäl får en visering beviljas än utlänningens pass gäller. I rådets förordning (EG) nr 539/2001 regleras vilka tredjeländers medborgare som behöver visering. Enligt viseringsförordningen är det under vissa omständigheter möjligt att tillfälligt återinföra viseringskravet (suspenderingsmekanism). Detta kan gälla exempelvis vid plötslig och hög inströmning av ogrundade asylansökningar från ett viseringsfritt land eller i situationer när återtagandesamarbetet har satts ur spel. För att få besöksvisum ska passet vara giltigt efter att visumet har slutat gälla och vara utfärdat , sökande ska ha fått en inbjudan från den person som ska besökas, ha pengar för uppehället och för hemresan och en individuell medicinsk reseförsäkring. Försäkringen ska täcka kostnader på och gälla i alla Schengenländer. En ansökan om visum ska lämnas in till en svensk ambassad eller ett generalkonsulat. I partimotion 2015/16:3126 av m.fl. (SD) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om ett visumtvång gentemot länder som är eller misstänks vara baser för terrorism.