bet · H301SkU17 · 2016-04-14 00:00:00 — Detta gäller för hyresbostäder i hyreshusenheter som inte inrymmer eller är avsedda att inrymma bostad åt en delägare i hyreshuset om det är ett andelshus. Förslaget gäller dessutom för hyresbostäder i småhus och ägarlägenheter om byggnaden ingår i en näringsfastighet. Som villkor för avgiftsfriheten gäller dock för samtliga byggnader att hyresbostaden upplåts eller är avsedd att upplåtas med hyresrätt för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad och inte ägs av ett privatbostadsföretag. ska inte betala fastighetsavgift för hyresbostäder. Betänkandet bereds i . I motion 2015/16:711 av och (båda M) yrkande 1 och 3 anförs att regeringen inte bör återinföra fastighetsskatten men se över möjligheten att avskaffa taxeringssystemet. I motion 2015/16:724 av (MP) anförs att det behövs en rättvis skattebelastning av de olika upplåtelseformerna för boende. I motion 2015/16:1335 av (M) anförs att regeringen bör överväga en enhetlig kostnad för lagfart och inteckning. I motion 2015/16:2019 av (SD) yrkandena 11, 12 och 16 anförs att studentbostäder borde vara klassade som elevhem, vilket skulle befria dem från fastighetsavgiften samt skapa stimulans för nybyggnation. Enligt motionärerna bör staten beskatta studentkorridorer som helhet snarare än enskilda studentrum i en korridor. Vidare bör konventionellt beskattade bostadsföretag kunna avsätta medel för framtida underhåll med obeskattades vinstmedel på samma sätt som bostadsrättsföreningar har möjlighet att göra. I kommittémotion 2015/16:2039 av och (båda SD) yrkandena 6 och 7 föreslås att man inför skattefria underhållsfonder för att finansiera framtida renoveringar, vilket enligt motionärerna skulle motverka hyreshöjningar och skapa förutsättningar för att hålla nere hyrorna. Studentbostäder och studentrum bör vidare enligt motionärerna klassificeras som elevhem, vilket skulle befria dem från den kommunala fastighetsavgiften samt skapa stimulans för nybyggnation. I motion 2015/16:2048 av och (båda SD) anförs att den kommunala fastighetsavgiften bör slopas. I motion 2015/16:2091 av (M) yrkande 3 anförs att regeringen bör överväga ett avskaffande av stämpelskatten vid fastighetsköp. I motion 2015/16:2339 av och (båda S) anförs att ränteavdragsrätten för lån till bostäder blir en skattesubvention till de som äger sin bostad. Det bidrar till en orättvis skattesituation där hyresrätter tydligt missgynnas. Förutsättningar för mer rättvisa villkor mellan upplåtelseformerna bör därför kunna övervägas, enligt motionärerna. I motion 2015/16:2629 av (M) föreslås att stämpelskatten avskaffas. I kommittémotion 2015/16:2865 av m.fl. (KD) yrkande 6 föreslår motionärerna att taxeringsvärdessystemet slopas, eftersom de anser att det är kostnadskrävande och bidrar med krångel för enskilda småhusägare. I motion 2015/16:2939 av (M) anförs att lagfartsavgiftens storlek är orimlig i förhållande till arbetsinsatsen för att handlägga en lagfart. Därför bör regeringen enligt motionärerna se över möjligheten att låta lagfartsavgiften stå i rimlig proportion till det nedlagda arbetet. Utskottet har vid tidigare behandlingar av olika motionsförslag om utbyggda skattefria reserveringsmöjligheter avstyrkt förslag om att reservera obeskattade medel till underhållsfonder i hyreshus med hänvisning till principerna bakom skattereform. Utskottet vidhåller detta ställnings-tagande. Den kommunala fastighetsavgiften för hyresenheter ändrades genom att både taket och procentsatsen sänktes. Den generellt sänkta beskattningen av bostäder i hyreshus har på detta sätt fått ett genomslag även för hyreshus med studentbostäder. Med anledning av att betänkande bereds inom förutsätter utskottet att det fortsatta arbetet med att förändra boende-beskattningen kommer att fortskrida utan att utskottet behöver besluta om ett tillkännagivande. Motionsyrkandena i denna del får därmed i allt väsentligt anses vara tillgodosedda. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet samtliga motioner inom detta område. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ett återinförande av en arv- och gåvobeskattning. Jämför reservation 12 (V). I motion 2015/16:719 av och (båda MP) yrkande 1 föreslås att arvsskatten bör återinföras, eventuellt kompletterad med en återinförd gåvoskatt. Från fördelningspolitiska utgångspunkter är det enligt motionärerna inte rimligt att arv av stora förmögenheter, som per definition skapats av någon eller några andra, ska lämnas obeskattade, medan förvärvsinkomster och avkastning på eget sparkapital beskattas. Därtill är skatt efter bärkraft en viktig princip. beslutade att de tidigare arvs- och gåvoskatterna skulle avskaffas (bet. 2004/05:SkU18, rskr. 2004/05:134, 136). Utskottet anförde vid sitt tillstyrkande av regeringens förslag att det liksom regeringen ansåg att det inte var möjligt att möta den kritik som riktats mot arvs- och gåvoskatten genom ändrade regler. Kostnaden för att administrera arvs- och gåvoskatten måste också sättas i relation till de intäkter som skatten ger. Mot denna bakgrund och för att underlätta generationsskiften i onoterade bolag ansåg såväl regeringen som utskottet att arvs- och gåvoskatten skulle slopas. antog regeringens budgetproposition . Flera av regeringens förslag bidrar till att finansiera reformer och understöder därigenom en långsiktigt hållbar finansiering av den gemensamma välfärden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter. Förslagen om att trappa av jobbskatteavdraget för höga inkomster, sänka skatten för pensionärer, inte räkna upp den nedre skiktgränsen för statlig inkomstskatt respektive begränsa RUT-avdraget minskar skillnaderna i ekonomiska förutsättningar mellan olika grupper. Även förslaget om slopad avdragsrätt för privat pensionssparande är fördelningsmässigt motiverat. Därmed avstyrker utskottet motionen. Avdrag för sponsring, representation, gåvor och forskning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändrade regler för avdrag för sponsring, representation, gåvor och forskning. Jämför reservationerna 13 (C) och 14 (KD). Med sponsring avses vanligtvis ekonomiska bidrag från företag till idrott, kultur eller annan allmännyttig verksamhet. Avdragsrätten för sponsorbidrag bedöms utifrån de bestämmelser som gäller för driftskostnader i allmänhet. Huvudregeln, som finns i 16 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, anger att utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad. Samma kapitel innehåller ett antal bestämmelser som preciserar omfattningen av avdragsrätten för vissa typer av utgifter. Som exempel kan nämnas att särskilda inskränkningar i avdragsrätten gäller för utgifter för representation, som ofta har karaktär av levnadskostnader, medan utgifter för forskning och utveckling bedöms enligt en mer generös regel än huvudregeln. För sponsorbidrag finns inga regler utöver huvudregeln. En principiellt viktig inskränkning i avdragsrätten för utgifter är förbudet i 9 kap. 2 § IL att dra av sina levnadskostnader och liknande. Denna regel gäller generellt och inte bara för näringsverksamhet. Av lagtexten framgår uttryckligen att gåvor räknas som sådana utgifter som inte får dras av vid inkomsttaxeringen. Avdragsrättens omfattning, bl.a. mot bakgrund av gåvoförbudet, har prövats av Regeringsrätten. I ett uppmärksammat mål (sponsring av Operan, mål nummer 2677-1998) klargjorde Regeringsrätten att sponsring träffas av förbudet mot avdrag för gåvor om mottagaren inte tillhandahåller någon direkt motprestation och ersättningen inte heller avser en verksamhet hos mottagaren som har ett sådant samband med sponsorns verksamhet att ersättningarna kan ses som indirekta omkostnader i denna. Den omständigheten att sponsringen var ägnad att förbättra sponsorns goodwill och därigenom kunde vara kommersiellt motiverad innebar inte i sig att sponsringen förlorade sin karaktär av gåva. Företag ska enligt 16 kap. 2 § IL dra av utgifter för representation och liknande ändamål som har ett samband med näringsverk-samheten, såsom då det uteslutande är fråga om att inleda eller upprätthålla affärsförbindelser eller liknande eller då utgifterna avser jubileum eller personalvård. Avdraget får inte överstiga vad som kan anses skäligt. För måltidsutgifter som avser lunch, middag eller supé finns en särskild avdragsram fastlagd i lagtexten. Med forskning avses systematiskt och kvalificerat arbete med att i kommersiellt syfte ta fram ny kunskap. Med utveckling avses systematiskt och kvalificerat arbete med att i kommersiellt syfte använda resultatet av forskning för att utveckla nya varor, tjänster eller produktionsprocesser eller väsentligt förbättra redan existerande sådana. har behandlat frågan om avdragsrätt för sponsring i ett ställningstagande (dnr 130 702489-04/113 Riktlinjer, avdragsrätt för sponsring) och i en skrivelse (Kultursponsring, dnr 131476491-09/111). Båda finns tillgängliga via . I kommittémotion 2015/16:2258 av m.fl. (KD) yrkande 21 föreslås att de offentliga regelverken för sponsring av kulturen i syfte att underlätta sponsring av både konst och idrott ses över. Gåvoskatteavdraget bör enligt motionärerna utvecklas till att omfatta såväl företag som enskilda gåvogivare. Dessutom bör fler allmännyttiga ideella organisationer, exem-pelvis idrottsföreningar, komma i fråga som nivån för avdragsrätten bör höjas i paritet med andra jämförbara länder i . I kommittémotion 2015/16:2402 av i m.fl. (C) yrkande 8 anförs att donationer från näringslivet och privatpersoner bör göras avdragsgilla för att stärka lärosätenas ekonomi och möjliggöra satsningar på verksamheten. infördes ett investeraravdrag för att stimulera tillgången på kapital för mindre företag. Vidare infördes ett skatteincitament för forskning och utveckling (FoU). Skatteincitamentet ska ges i form av ett avdrag vid beräkningen av arbetsgivaravgifterna för personer som arbetar med forskning eller utveckling. Med hänsyn till att frågan om skatteincitament för forskning och utveckling redan uppmärksammats av regeringen anser utskottet att det nu inte behövs något tillkännagivande på området. Sponsring av kultur betraktas skattemässigt som all annan sponsring. Med anledning av vad som framförts i motionen anser inte utskottet att det finns skäl att rikta ett tillkännagivande till regeringen med förslag på ändring av gällande regler på området. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet de motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om införandet respektive utvärdering av ett tonnageskattesystem. Regeringens målsättning är att , i ett internationellt perspektiv, ska ha en konkurrenskraftig sjöfartsnäring. beslutade regeringen att tillsätta en utredning om tonnageskatt och andra stöd för sjöfartsnäringen (dir. 2013:6). En särskild utredare skulle analysera möjligheten att införa ett system med tonnageskatt i . I detta sammanhang skulle utredaren även se över andra befintliga stöd för sjöfartsnäringen. Utredaren skulle lämna förslag till ett heltäckande system för tonnageskatt. Uppdraget ska ses mot bakgrund av den ökade internationella konkurrensen på sjöfartsområdet och att antalet svenskflaggade fartyg har minskat . Syftet var att öka andelen svenskflaggade fartyg i den svenska handelsflottan. Den svenska sjöfartsnäringen är skattemässigt gynnad och får ett omfattande sjöfartsstöd. Utredaren skulle därför analysera frågan om tonnageskatt i ett bredare perspektiv och vid utformandet av förslagen beakta andra befintliga stöd för sjöfartsnäringen och även i den utsträckning det befanns nödvändigt lämna förslag till ändringar av befintliga stöd för sjöfartsnäringen. En utgångspunkt var att sjöfartsstödet i grunden skulle vara oförändrat. Utredaren skulle göra en konsekvensanalys och särskilt uppmärksamma vilken inverkan den samlade effekten av sjöfartsstödet och de skattevillkor som gäller för sjöfartsnäringen hade på andra branscher. Det ansågs vara angeläget att en ny stödordning inte skulle snedvrida konkurrensen inom transportsektorn eller andra branscher. Utredningen överlämnade sitt betänkande Ett svenskt tonnageskattesystem (SOU 2015:4) till regeringen. I betänkandet föreslår utredningen bl.a. ett svenskt tonnageskattesystem som innebär att rederiets inkomst beräknas schablonmässigt utifrån fartygets nettotonnage och inte utifrån det faktiska resultatet av näringsverksamheten. Den schablonmässigt beräknade inkomsten läggs sedan till grund för inkomstbeskattningen. Beskattningen blir på så sätt förutsebar för företagen. Utredningen föreslår att systemet ska vara frivilligt, men att de företag som går med i systemet ska vara bundna av det . Det ska inte vara möjligt att när som helst växla mellan tonnagebeskattning och konventionell beskattning för att uppnå skattefördelar. Tonnageskattesystemet är tänkt att rikta sig till rederier som bedriver sjötransporter av gods eller passagerare. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 s. 261 f.) anfört att man avser att under återkomma till med ett förslag. Innan förslaget kan träda i kraft måste det anmälas till och godkännas av Europeiska kommissionen. Mot denna bakgrund bedöms ett system med tonnageskatt kunna träda i kraft tidigast . I motion 2015/16:201 av (FP) yrkande 1 anförs att regeringen har aviserat att tonnageskatt bör införas men att det kan ske tidigast . Motionären anser att det viktiga nu är att införandet av tonnageskatt sker . I motion 2015/16:2864 av (KD) föreslås att införandet av tonnageskattesystemet bevakas och kontinuerligt utvärderas. Regeringen har aviserat att man avser att lämna förslag på införandet av ett tonnageskattesystem för rederinäringen. Förslaget måste först godkännas av Europeiska kommissionen i fråga om huruvida detta är förenligt med reglerna om statsstöd. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att rikta ett tillkännagivande till regeringen om utformningen respektive genomförandet av det förslag som aviserats. Utskottet kan dock konstatera att regeringens förslag är försenat i förhållande till de tidigare aviserade tidpunkterna. Utskottet vill understryka vikten av att regeringen tillgodoser tillkännagivande och utgår från att regeringen skyndsamt återkommer till med förslag för införande av tonnageskatt. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om en översyn av företags rätt till avdrag för konstinköp. Utgifter för att anskaffa inventarier ska dras av genom årliga värde-minskningsavdrag (18 kap. 3 § IL). Värdeminskningsavdrag ska inte göras för sådana konstverk och andra tillgångar som kan antas ha ett bestående värde. För inventarier som är av mindre värde eller kan antas ha en ekonomisk livslängd på högst , får enligt huvudregeln hela utgiften dras av (18 kap. 4 § IL). För konstnärlig verksamhet finns några avvikelser som gör reglerna mer generösa i jämförelse med beskattning av annan näringsverksamhet. En sådan gäller de större möjligheter som finns att kvitta underskott (62 kap. 4 § IL), och en annan är tillgången till inkomstutjämning genom upphovsmannakontot (32 kap. IL). Inom mervärdesbeskattningen finns också gynnande skatte-avvikelser för kultursektorn. En avvikelse som mer direkt berör bildkonst är det undantag som gäller konstnärens egen (eller dödsboets) försäljning. Sådan försäljning är på begäran skattepliktig först om den överstiger , och då beskattas den . I motion 2015/16:3190 av (FP) föreslås att företags avdragsrätt för förstagångsinköp av konst utreds. Motionären anför att en sådan åtgärd inte bara skulle vara en satsning på konstnärernas inkomstmöjligheter, utan dessutom skulle likställa villkoren mellan offentliga och privata arbetsplatser, i den bemärkelsen att konstnärlig utsmyckning med största sannolikhet skulle bli vanligare på de privata arbetsplatserna. Utskottet har vid tidigare behandling av förslag om förändrad avdragsrätt för konstinköp framhållit att företagens skatteregler inte i första hand bör utformas med tanke på att de ska fungera som ett indirekt stöd till konstnärlig verksamhet. Utskottet anser inte att det med anledning av vad som anförs i motionen finns något skäl till att göra en annan bedömning. Motionen avstyrks därmed. Enskilda näringsidkares personliga friskvård Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om en översyn av reglerna om avdrag för friskvård för egna företagare. Som skattefria personalvårdsförmåner räknas förmåner av mindre värde som riktar sig till all anställd personal och som består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i arbetet eller liknande eller lämnas på grund av sedvänja inom det yrke eller den verksamhet som det är fråga om (11 kap. 11 och 12 §§ IL). Möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård räknas hit. Avdragsreglerna omfattar inte sådana utgifter för friskvård som en enskild näringsidkare har för egen räkning. I motion 2015/16:934 av (C) yrkande 3 anförs att regeringen måste se över reglerna för vilka som får nyttja friskvårdsbidrag så att även egna företagare har möjlighet att göra avdrag för friskvård. Utskottet har vid upprepade tillfällen, , avstyrkt motionsyrkanden om avdrag för enskilda näringsidkares privata friskvård. Utskottet har framhållit att reglerna om skattefrihet för personalvårdsförmåner är avsedda för anställd personal, vilket innebär att en enskild näringsidkares personliga friskvård inte omfattas. Vissa andra slag av förmåner som är skattefria för anställda, t.ex. företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering, kan dras av även om de utnyttjas personligen av en enskild näringsidkare. Avdragsrätten gäller utgifter för t.ex. rehabili-tering som är nödvändig för att näringsidkaren ska kunna fortsätta sin verksamhet. Om utgifterna däremot inte är av denna karaktär betraktas de i skattehänseende som icke avdragsgilla privata levnadskostnader för närings-idkaren. Om avgifterna dras av i företaget kan detta leda till uttagsbeskattning. I vilka fall detta aktualiseras avgörs från fall till fall i rättstillämpningen. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och avstyrker motionen. Avskrivning för flyttbara bostadshus Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att förändra avskrivnings-reglerna för flyttbara bostadshus. I motion 2015/16:1090 av (M) anförs att regeringen bör se till att en förändring av avskrivningsreglerna för flyttbara bostadshus genomförs. Med flyttbara bostadshus öppnas en möjlighet att ge kortare planeringstider och därmed ett lägre risktagande. I de fall en ort har ett minskat behov av bostäder kan de säljas och uppföras på en plats där det finns ett behov. För att det ska vara ekonomiskt rimligt får inte restvärdet/återköpsvärdet på den flyttbara byggnaden vara för högt. Dagens avskrivningsregler om normalt för bostadshus är skapade utifrån den traditionella bostadsproduktionen. Med de möjligheter som ett industriellt produktionssätt ger i kombination med flyttbarhet bör avskrivningsreglerna enligt motionärerna anpassas även för dessa byggnader. Det är rimligt att flyttbara bostäder kan tillåtas en årlig avskrivning baserad på mellan 25 och 33 års livslängd. Utskottet har vid tidigare behandlingar av motsvarande förslag framhållit att skattemässiga avskrivningar på byggnaders anskaffningsvärde enligt gällande regler ska göras med hänsyn till den ekonomiska livslängden. Byggnader som endast är avsedda att användas ett fåtal år kan dras av . Om en byggnad utrangeras ska avdrag göras för den del av anskaffningsvärdet som inte har dragits av tidigare. Vilka procentsatser som ska användas är inte fastlagt i lag utan styrs av hur den ekonomiska livslängden för olika slags byggnader bedöms i den praktiska tillämpningen. Utskottet har inte ändrat sin inställning och anser inte att det med anledning av vad som anförs i motionen finns något skäl att föreslå regeringen att ändra i lagstiftningen. Motionen avstyrks därmed. Företagande och investeringar, allmänna frågor, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2077 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2015/16:2844 av m.fl. (SD) och 2015/16:2855 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5 samt 2015/16:378 av m.fl. (V) yrkande 9, 2015/16:548 av (FP), 2015/16:879 av (KD), 2015/16:894 av (KD), 2015/16:1048 av (M) yrkandena 4 och 6, 2015/16:1562 av m.fl. (M), 2015/16:1565 av (M), 2015/16:1984 av och (båda C), 2015/16:2300 av i (M) yrkandena 2 och 3, 2015/16:2995 av och (båda C), 2015/16:3000 av och (båda C) och 2015/16:3135 av Per Åsling m.fl. (C). Skogskontot innebär att den privata skogsägaren, oftast en familje-skogsbrukare, vid en avverkning kan fördela inkomsten , och dessutom gynnar det ekonomiskt den skogsägare som aktivt sköter sin skog med exempelvis plantering och röjning. En mindre skogsägare med ojämna avverkningsnivåer riskerar också att drabbas betydligt hårdare än större skogsägare. Skogskontot kan vara en ekonomisk nödvändighet eftersom större avverkningar görs mer sällan i familjeskogsbruk. Utan skogskontots fördelar skulle skogsägaren tvingas att skatta bort en stor del av den inkomst som byggts upp under skogens långsamma tillväxt, genom att han eller hon ett enstaka år drabbas av en extra hög taxerad inkomst. Om skogskontot avvecklas, som den statliga föreslagit, riskerar skogsindustrin att få svårt att få fram råvara. Det drabbar hela den svenska ekonomin, eftersom skogen utgör en viktig bas för lönsam export. Principiellt vill vi i inte ge sämre förutsättningar för skogsnäringen. Vi motsätter oss därför avskaffandet av det s.k. skogskontot, ett skattesystem som möjliggör en mer långsiktig och ändamålsenlig beskattning vid avverkning av skog. Det utvecklade investeraravdraget syftar till att öka tillgången på riskvilligt kapital i små bolag och riktar sig till fysiska personer. Det innebär att den som köper aktier i små företag i enlighet med vissa förutsättningar vid bildandet eller i en nyemission får göra ett avdrag för hälften av summan som investeras . nyttjas inte avdraget i den omfattning som ursprungligen var avsett och förväntat. Investeraravdraget är ett bra verktyg för att styra riskkapital mot mindre företag som annars troligen hade varit mindre intressanta. ser positivt på att vidareutveckla detta avdrag och vill därför utreda möjligheten för juridiska personer att utnyttja denna möjlighet samt öka nivån på avdraget. För att även öka intresset och användandet av avdraget vill vi även i större omfattning låta det statligt ägda företaget bjuda in allmänheten att investera i de företag man avser att investera i och som därmed medför rätt till investeraravdrag. Företagande och investeringar, allmänna frågor, punkt 1 (C) av Per Åsling (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1984 av och (båda C), 2015/16:2995 av och (båda C) och 2015/16:3135 av Per Åsling m.fl. (C) samt 2015/16:378 av m.fl. (V) yrkande 9, 2015/16:548 av (FP), 2015/16:879 av (KD), 2015/16:894 av (KD), 2015/16:1048 av (M) yrkandena 4 och 6, 2015/16:1562 av m.fl. (M), 2015/16:1565 av (M), 2015/16:2077 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2015/16:2300 av i (M) yrkandena 2 och 3, 2015/16:2844 av m.fl. (SD), 2015/16:2855 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5 samt 2015/16:3000 av och (båda C). Majoriteten av skogsägarna i är att beteckna som familjeskogsbrukare och alla dessa brukar sin skog, inte sällan sedan flera generationer tillbaka. En förändrad möjlighet till ekonomisk utjämning mellan åren skulle vara förödande för det engagemang och det naturvårdande arbete som alla dessa engagerade skogsägare bedriver . Dagens regelverk som möjliggör utjämning av inkomster mellan åren i form av insättning på skogskonto och skogsskadekonton ger en stabil grund och möjlighet att bedriva ett långsiktigt hållbart skogsbruk.