bet · H401TU4 · 2016-12-08 00:00:00 — Per Klarberg och (båda SD) anser i motion 2016/17:3524 yrkande 2 att regeringen bör utreda huruvida genomfördes billigare eller dyrare jämfört med konventionella finansieringsformer och i yrkande 3 att det bör göras en samhällsekonomisk utredning om utfallet av . I motionen framförs att det är anmärkningsvärt att regeringen inte har följt upp finansieringsformen för . I yrkande 5 framför motionärerna att det bör utredas hur framtidssäkring av lagstiftning kan säkras i och med EU-medlemskapet. Motionärerna pekar bl.a. på att förutsättningarna för OPS kan förändras genom EU-lagstiftningen. I motion 2016/17:2996 yrkande 1 av (M) framförs att regeringen bör omgående se över möjligheterna till förenklad betalning av trängselskatter och broavgifter och med andra intervaller än , vilket är kostsamt för staten. Motionären pekar på att andra länder har valt att lösa detta mer miljösmart genom exempelvis s.k. trafikpass eller genom att man som trafikant inom själv är skyldig att betala sin avgift via internet. I motionen framförs att det är dags att inför ett mer miljösmart, smidigt betalningssystem. (L) påpekar i kommittémotion 2016/17:3374 yrkande 7 att ända sedan öppnade har varit öppen för en finansiering direkt från brukarna när det gäller internationell infrastruktur. Även nationella större infrastrukturprojekt har öppnats för avgiftsfinansiering, såsom E4 över Sundsvallsfjärden. Motionären anser att om sådan avgiftsfinansiering kan skynda på byggandet av behövlig infrastruktur är det positivt. Men det är relevant, menar motionären, att väga in trafiktätheten som underlag avseende om avgifter ska tas ut. I kommittémotion 2016/17:3512 yrkande 21 framför m.fl. (L) att det just nu sker stora infrastrukturinvesteringar i bl.a. och att det inte kommer att finnas tillräckligt mycket kapital för nödvändiga investeringar i infrastruktur . Alternativa åtgärder som kan övervägas enligt motionären är exempelvis att ta ut vägavgifter på kommande nytt stråk på östlig förbindelse. Det kan även övervägas att ta ut avgift på ytterligare en fil på en större förbindelse. Motionärerna pekar på att sådana dynamiska avgifter bidrar till finansieringen av infrastruktur och kan även öka framkomligheten. Trängselskatter bör även kunna användas för åtgärder relaterat till kollektivtrafik liksom åtgärder för gående och cyklister. I motionerna 2015/16:1809 och 2016/17:2365 av (SD) yrkas att alla privatbilister ska befrias från avgift på i . Motionären framför att bör fatta ett principbeslut om att statliga Europavägar och broar inte avgiftsbeläggs genom påbud från EU. I motionen anges att infrastrukturen i första hand bör finansieras via vägskatten och bestämmas utifrån svenska intressen. Utskottet vill inledningsvis välkomna den granskning som gjort i rapporten av OPS-lösningen för (RiR 2016:3). Att säkerställa en effektiv finansiering av transportinfrastruktur liksom en god användning av avsatta medel är enligt utskottets mening ytterst angeläget, inte minst mot bakgrund av de betydande belopp som anslås inom området. Utskottet delar således regeringens uppfattning att granskning är värdefull och att den därför bör kunna fungera som underlag inför framtida beslut om genomförandeformer för infrastrukturobjekt. Utskottet har behandlat frågor om finansiering av infrastrukturinvesteringar tidigare. Utskottet framförde bl.a. i betänkande 2014/15:TU9 att transportinfrastruktur som huvudregel bör finansieras med anslag, men att lån i kan godkännas under vissa förutsättningar. Utskottet vill även påminna om att det anordnade en offentlig utfrågning om finansieringsmodeller för transportinfrastruktur (2015/16:RFR26). Syftet med utfrågningen var att ur olika perspektiv belysa sådana finansieringsmodeller. I infrastrukturpropositionen framför regeringen att investeringar i transportinfrastrukturen för väg och järnväg samt för vissa sjöfartsåtgärder i regel finansieras genom anslag men att alternativ finansiering i form av medfinansiering, bidrag från EU-budgeten, infrastrukturavgift på väg och trängselskatt bedöms vara aktuellt även –2029. Vidare framhåller regeringen att medfinansiering av statliga transport-infrastrukturprojekt genom bidrag, inklusive förskottering, från kommuner, landsting och företag kan vara ett sätt att åstadkomma lösningar i transportsystemet. Regeringen understryker att infrastruktursatsningar dock bör styras utifrån nationella behov på en samhällsekonomiskt rationell grund och inte av enskilda kommuners eller regioners ekonomiska styrka. De transportpolitiska målen bör vara utgångspunkt för prioritering av objekt oberoende av om det förekommer medfinansiering eller inte. Utskottet delar regeringens uppfattning. I infrastrukturpropositionen framhålls vidare att staten relativt sett har mycket förmånliga lånevillkor i och att det otvivelaktigt är så att staten lånar billigare än privata aktörer. Det framhålls att statens budgetpolitiska mål syftande till sunda offentliga finanser ska värnas på både kort och lång sikt. Utskottet vill i sammanhanget även peka på att Sverigeförhandlingen lämnade sin andra delrapport som behandlar höghastighetsjärnvägens finansiering och kommersiella förutsättningar (SOU 2016:3). Utredningen har föreslagit att lån i bör utgöra finansiering av höghastighetsjärnväg även om kapitalkostnaderna återbetalas med anslag. Utskottet har också tagit del av ett svar på skriftlig fråga 2015/16:1013 om utlandslån för att finansiera höghastighetståg i . Statsrådet framförde att regeringen värnar långsiktigt hållbara offentliga finanser. Anslags- och lånefinansiering påverkar statens finansiella sparande, statens lånebehov och statsskulden lika mycket eftersom staten i båda fallen upptar lån även om det sker med olika teknik. Slutligen framförde statsrådet när det gäller utlandslån att det är viktigt att komma ihåg att de villkor som följer av statlig upplåning i är relativt fördelaktiga. Ett flertal av här behandlade motioner tar upp frågan om alternativ finansiering, exempelvis OPS. Med anledning av detta vill utskottet särskilt välkomna den kommitté som regeringen har tillsatt med uppdrag att utreda om större offentliga infrastrukturinvesteringar kan finansieras genom uttag av en särskild skatt eller avgift (dir. 2016:59). I kommitténs uppdrag ingår bl.a. att utreda förutsättningarna för att involvera privat kapital i finansieringen av statlig transportinfrastruktur. Vidare ska kommittén redogöra för för- och nackdelar på kort och på lång sikt för staten och potentiella finansiärer med de olika alternativen. Ett delbetänkande kring delarna om privat kapital ska lämnas . Utskottet emotser kommitténs betänkande med stort intresse. Utskottet vill även uppmärksamma att regeringen överlämnade propositionen Värdeåterföring vid satsningar på transportinfrastruktur (prop. 2016/17:45). I propositionen föreslås bl.a. att värdeåterföring får ske genom att en kommun som medfinansierar statlig eller landstingskommunal transportinfrastruktur får förhandla med en byggherre eller fastighetsägare om att ersätta kommunen för en del av den medfinansiering som kommunen lämnar (medfinansieringsersättning). Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2015/16:241 (M), 2015/16:735 (C) delyrkande 2, 2015/16:980 (M), 2015/16:1698 (M), 2015/16:2369 (C) yrkande 2, 2015/16:3058 (M) yrkande 6, 2015/16:3129 (C), 2015/16:3208 (C) yrkandena 1 och 2, 2016/17:820 (C) yrkande 2, 2016/17:1776 (SD) yrkande 1, 2016/17:2174 (M), 2016/17:2530 (M, C, L, KD) yrkande 3, 2016/17:2980 (C) yrkande 4, 2016/17:3006 (C), 2016/17:3119 (C) yrkandena 17 och 19, 2016/17:3507 (C) yrkandena 21 och 22, 2016/17:3510 (KD) yrkande 6, 2016/17:3512 (L) yrkandena 18 och 32, 2016/17:3513 (M) yrkande 7, 2016/17:3522 (L), 2016/17:3523 (V) och 2016/17:3524 (SD) yrkandena 2, 3 och 5. Utskottet föreslår vidare att skrivelse 2016/17:20 läggs till handlingarna. När det gäller frågan om avgiftsuttaget på bron på i kan utskottet konstatera att det är en tillämpning av den tidigare nämnda principen att lån i kan godkännas om de slutliga kostnaderna inte ska belasta statsbudgeten eller den offentliga sektorns finansiella sparande. Kapitalkostnaderna ska i detta fall i stället finansieras med inkomster från infrastrukturavgifter. Utöver att godkänna lånefinansieringen av broarna i och har även antagit lagen (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg (prop. 2013/14:25, bet. 2013/14:TU8, rskr. 2013/14:147). Vid sin behandling av ärendet konstaterade utskottet att avgiftsuttaget på broarna i och är en följd av att har godkänt att broarna delvis finansieras med lån. Eftersom en förutsättning i riksdagsbeslutet är att lånen ska betalas tillbaka med avgifter måste sådana tas ut i enlighet med de rättsprinciper som gäller för distinktionen mellan avgift och skatt. Även de EU-rättsliga bestämmelserna om beräkning av infrastrukturavgifter för tunga fordon måste följas. Av detta följer att en avgift endast ska motsvara kostnaden för det som tillhandahålls och att en fordonskategori, t.ex. lastbilar, inte får belastas med kostnader som är hänförliga till en annan kategori. Utskottet kan konstatera att dessa förutsättningar fortfarande gäller och att avgiftsbefrielse för personbilar skulle kräva att de kostnader som är hänförliga till detta kollektiv finansieras på något annat sätt. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2015/16:1809 (SD), 2016/17:2365 (SD), 2016/17:2996 (M) yrkande 1, 2016/17:3374 (L) yrkande 7 och 2016/17:3512 (L) yrkande 21. Vissa frågor om upphandling av infrastruktur Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att den bör tillse att inför beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet och uppmuntrar till innovation i anläggningsbranschen. Därmed bifalls helt eller delvis motionsförslag om detta. Jämför reservationerna 32 (S, MP, V) och 33 (SD) samt särskilt yttrande 9 (SD). I samband med behandlingen av regeringens skrivelse 2012/13:30 med anledning av om upphandling av vägar och järnvägar riktade ett tillkännagivande till regeringen syftande till att utveckla och förbättra beställarroll, bl.a. att ge i uppdrag att ta fram empiriskt underlag som motiverar strategier och beslut om upphandling (bet. 2012/13:TU9, rskr. 2012/13:170). tillkännagav för regeringen (bet. 2013/14:TU19, rskr. 372) att regeringen bör se till att skyndsamt bygger upp kompetens så att verket självständigt kan inspektera både järnvägsanläggningens status och entreprenörernas utförda arbete och se över hur staten kan ta det samlade ansvaret för järnvägsunderhållet på statens järnvägsinfrastruktur i takt med att underhållskontrakten löper ut. 2014/15:TU13 bedömde utskottet bl.a. att det inte fanns anledning att ta något initiativ förrän beredningen av Utredningen om järnvägens organisation . Utskottet anser att frågan om organisering av underhåll av statens järnvägsinfrastruktur är av mycket stor betydelse och avser att återkomma till frågan senare under . I kommittémotion 2016/17:2530 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2 yrkas att ska göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet vid beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg. m.fl. (M) konstaterar i kommittémotion 2016/17:2531 yrkande 1 att produktivitetshöjningar och innovation är viktiga beståndsdelar i arbetet mot att säkerställa att samhällets resurser används på bästa möjliga sätt. Motionärerna påpekar att här har en viktig roll att aktivt arbeta för att bidra till produktivitetsökningar och ökad innovationsgrad i anläggningsbranschen, inte minst under upphandlingsfasen. Motionärerna yrkar därför att regeringen bör se till att analyserar sitt arbetssätt i syfte att uppmuntra produktivitetshöjningar och innovation. I motion 2016/17:3507 av (C) yrkande 8 och i kommittémotionerna 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 5, 2016/17:3512 av m.fl. (L) yrkande 31 och 2016/17:3513 av m.fl. (M) yrkande 6 konstateras att för att varje investerad krona ska göra så stor samhällsnytta som möjligt är det centralt att göra jämförande analyser för att välja rätt metod för varje enskilt projekt. Motionärerna yrkar därför att vid beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg ska göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet. Per Klarberg och (båda SD) framhåller i motion 2016/17:3524 yrkande 4 vikten av att stärka uppköparkompetens. I motionen anges bl.a. att har fått en kraftig slagsida mot väg och tappat i kompetens gällande järnväg. är en av största offentliga beställare och gör upphandlingar för mer än . Verkets upphandling av infrastruktur är därför avgörande för att få mer infrastruktur för pengarna. Utskottet har mot denna bakgrund riktat ett stort intresse mot denna fråga . Utskottets utgångspunkt är att samhällets resurser ska användas på bästa möjliga sätt och att varje enskild investerad krona ska göra så stor samhällsnytta som möjligt. Utskottet anser att ett arbete för produktivitetshöjningar och innovation är viktiga beståndsdelar i detta. har en viktig roll i att aktivt arbeta för att bidra till produktivitetsökningar och ökad innovationsgrad i anläggningsbranschen, inte minst under upphandlingsfasen. Utskottet har tagit del av att , och även övriga aktörer i branschen, har bedrivit ett arbete för att nå ökad produktivitet i branschen. Utskottet välkomnar detta. Trafikanalys uppdrogs att analysera och utvärdera arbete för ökad produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen (N2014/1057/TE). I Trafikanalys andra rapport konstateras att även om produktivitetsarbete ses som ändamålsenligt, finns det indikationer på att engagemanget, hastigheten och viljan i verket har sjunkit något, något som utskottet finner oroande. Trafikanalys konstaterar också att det inte finns någon redovisad uppföljning inom av hur de nya arbetssätten påverkat verksamheten. Utskottet har vidare tagit del av att själv gör bedömningen att det behövs en årlig produktivitetsökning om för att genomföra det som nuvarande nationell plan omfattar. Därför är det enligt utskottets mening viktigt att analyserar sitt arbetssätt i syfte att uppmuntra produktivitetshöjningar och innovation. Att i högre grad beakta infrastrukturinvesteringars livscykelkostnader, genom att ta hänsyn till såväl investerings- som underhållskostnader, är också ett sätt att bidra till kostnadseffektivare användning av våra skattemedel. Det är vidare centralt att göra jämförande analyser för att välja rätt metod för varje enskilt projekt. Utskottet anser därför att vid beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg bör göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet. Utskottet vill även peka på vikten av god myndighetsstyrning och kan konstatera att det har väckts frågor, inte minst i Utredningen om järnvägens organisations delbetänkande på anläggningen (SOU 2015:42), huruvida arbete är effektivt vad gäller exempelvis drift och underhåll av järnväg. Utredningen visar även på att det krävs ett förtydligande av fördelning av ansvar, mandat och arbetsuppgifter. I sammanhanget vill utskottet framhålla att nuvarande ordning med en konkurrensutsatt underhållsmarknad är den rätta vägen framåt. Utskottet avser dock att återkomma till denna viktiga fråga senare under . Mot bakgrund av vad som anförts ovan anser utskottet att bör rikta ett tillkännagivande till regeringen om att den bör tillse att inför beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet och uppmuntrar till innovation i anläggningsbranschen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2016/17:2530 (M, C, L, KD) yrkande 2, 2016/17:2531 (M) yrkande 1, 2016/17:3507 (C) yrkande 8, 2016/17:3510 (KD) yrkande 5, 2016/17:3512 (L) yrkande 31 och 2016/17:3513 (M) yrkande 6 samt avstyrker motion 2016/17:3524 (SD) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om regional samverkan. Utskottet framhåller att frågan är väl uppmärksammad. Jämför reservation 34 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2015/16:3059 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3 framförs att lokala och regionala infrastrukturinvesteringar i högre grad bör samspela och genomföras i dialog med nationella infrastrukturförbindelser så att suboptimering undviks. Motionärerna framför bl.a. att i sammansatta sammanhang där primärkommun, regionkommun och stat gemensamt eller var för sig driver transportinfrastrukturprojekt som samverkar är dialog för samsyn nödvändigt för undvikande av en suboptimerad lösning. Även i kommittémotion 2016/17:3125 av m.fl. (M) yrkande 4 framhålls att lokala och regionala infrastruktursatsningar i högre grad bör samspela och genomföras i dialog med nationella infrastrukturförbindelser så att suboptimering undviks. Utskottet anser att de frågor som lyfts i motionerna är av stor vikt och har därför med tillfredsställelse noterat att regeringen i propositionen framhåller behovet av samordning mellan transportplanering, liksom användning av nya lösningar, och markanvändningsplanering. Regeringen pekar på att inriktningsunderlaget samt analyser och kommande åtgärdsplanering för nationell plan och länstransportplaner i ökad utsträckning bör samordnas med regionala strategier samt med planeringen av bostadsförsörjning och övrig fysisk planering. Vidare pekar regeringen på att den metodbeskrivning som har tagit fram och redovisat kan utgöra ett stöd i det fortsatta arbetet. Enligt utskottets uppfattning har regeringen väl uppmärksammat frågan och utskottet bedömer därför att det inte finns anledning att vidta någon åtgärd med anledning av motionsförslagen. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2015/16:3059 (M, C, FP, KD) yrkande 3 och 2016/17:3125 (M, C, L, KD) yrkande 4. Några frågor om fysisk planering Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om olika frågor rörande fysisk planering. Utskottet hänvisar bl.a. till att de frågor som väckts om olika aspekter av fysisk planering och utformning av infrastruktur beaktas i det arbete som pågår inom området. Jämför reservationerna 35 (M), 36 (C), 37 (L) och 38 (KD). (M) framför i motion 2015/16:1663 yrkande 3 att regeringen bör se över möjligheterna att förenkla regelverket kring infrastrukturplaneringsprocessen samt begränsa överklagandekretsen. och (båda C) efterlyser i motion 2015/16:2363 yrkande 1 att infrastruktur i form av kraftledningar ska samordnas med väg- och järnvägsdragningar för att minimera det totala markintrånget. Motionärerna anser också i yrkande 2 att översikt och planering för all infrastruktur för alla aktörer på marknaden måste samordnas regionalt för att säkerställa en effektiv markanvändning. I motion 2016/17:1434 yrkandena 1 och 2 framhåller motionärerna att planerade och genomförda investeringar tar tusentals hektar jord- och skogsmark i anspråk. Motionärerna pekar på att det är investeringar som sker och att det är olika aktörer, både myndigheter, affärsverk och privata bolag som är inblandade i olika projekt. I motionen yrkas därför att planering för all infrastruktur för alla aktörer på marknaden måste samordnas regionalt för att säkerställa en effektiv markanvändning. Motionärerna anser även att infrastruktur i form av kraftledningar ska samordnas med väg- och järnvägsdragningar för att minimera det totala markintrånget. I kommittémotion 2016/17:2011 av och (båda C) yrkande 5 konstateras att vid byggande av allmänna infrastruktur-satsningar uppstår ofta intressekonflikter mellan markägare och samhället kring utnyttjandet av mark. I motionen påpekas att problematiken inte kommer att upphöra eftersom det moderna samhället kommer att behöva utnyttja mer mark för allmänna infrastrukturändamål. Motionärerna anser därför att det är viktigt att i största mån använda sig av marksnål teknik för att minska intressekonflikter vid utbyggnad av infrastruktur. I kommittémotion 2016/17:2530 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 4 konstateras att alliansregeringen tog fram en lagstiftning som syftar till effektivisering och ökad produktivitet vid planeringen av vägar och järnvägar. Motionärerna pekar på att fysiska och marknadsmässiga förutsättningar förändras men behovet av smart planering av infrastruktur består. I motionen framförs därför att lagstiftningen om effektivare planering av vägar och järnvägar bör utvärderas i syfte att öka effektiviteten och produktiviteten av investeringar. (L) framhåller i kommittémotion 2016/17:3373 yrkande 13 att våra livs- och resemönster grundläggs redan när samhällen planeras. Motionären anser därför att planeringen redan i samband med översiktsplanering och detaljplanering bör beakta behovet av infrastruktur för gående och cyklister. I motionen pekas på att framtidens miljöer där hållbarhet står i fokus har allt att vinna på en samhällsplanering med klimatvänliga transporter. m.fl. (M) anser i partimotion 2016/17:3378 yrkande 29 att det behövs åtgärder för att stärka kopplingen mellan infrastruktur och bostadsbyggande och att det är viktigt att staten använder infrastruktur-investeringar effektivt. Detta för att möjliggöra för kommuner och byggbolag att bygga även på mark som är otillgänglig. Motionärerna framför därför bl.a. att en översyn bör göras av den framtagna infrastrukturplanen med omprioriteringar till objekt som möjliggör avtal med kommuner för bostadsbyggande. I motionen framförs även att stadsmiljöavtalen bör ha en bindande klausul vad gäller bostadsbyggande och att en förhandlingsperson bör tillsättas i varje län för att möjliggöra nyproduktion med en modell som liknar Stockholmsförhandlingen. I motion 2016/17:3507 av (C) yrkande 7 och i kommittémotionerna 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2016/17:3512 av m.fl. (L) yrkande 33 och 2016/17:3513 av m.fl. (M) yrkande 8 framhåller motionärerna att lagstiftningen om effektivare planering av vägar och järnvägar bör utvärderas i syfte att öka effektiviteten och produktiviteten av investeringar. Motionärerna pekar på att fysiska och marknadsmässiga förutsättningar förändras men behovet av smart planering av infrastruktur består. m.fl. (V) anser i kommittémotion 2015/16:277 yrkande 2 att ett regelverk som innebär att kommuner ska ålägga samhällsbyggare att i transportplaner redovisa att deras byggprojekt leder till trafiksnåla transportlösningar bör tas fram. Motionärerna framhåller att trafikplanering måste ta sin början i att skapa ett hållbart samhälle som är tillgängligt för alla, men som reducerar så mycket som möjligt av onödiga resor och transporter. En sådan planering skapar större förutsättningar för att fler ska kunna gå eller cykla mellan olika punkter, menar motionärerna. m.fl. (C) önskar i partimotion 2016/17:821 yrkande 44 att möjligheten införs att vid nyanläggning eller utvidgning av transportintensiv verksamhet kräva en transportplan. Motionärerna framför att det skulle innebära att kommuner skulle få ökat inflytande att påverka trafiken och får möjlighet att teckna avtal direkt med byggherren, eller andra relevanta parter, för att ytterligare främja miljövänliga transportalternativ. En sådan transportplan skulle, enligt motionärerna, kunna innehålla minimikrav på cykelparkeringar, infrastruktur för elbilar eller maxtak på bilparkeringsplatser. I partimotion 2016/17:1986 av m.fl. (V) yrkande 2 konstateras att det inte finns något krav på att den som bygger nya bostads- eller företagsområden ska redovisa vilka transportbehov som uppkommer efter att byggnationen är slutförd. Motionärerna pekar på att det finns mycket som talar för att transportplaner skulle kunna leda till ett mer intensifierat arbete med att minska transporternas miljö- och klimatbelastning. Som exempel på vad en transportplan kan innehålla anger motionärerna placering av hållplatser, informationssystem för kollektivtrafiken, säkra p-platser för cyklar, tankställen för miljöfordon osv.