bet · H301UU12 · 2016-05-03 00:00:00 — menade även att det sätt på vilket frågan hanterades kunde ha försämrat förutsättningarna för ett samråd med i reell mening. slog fast att utrikesministern bar ett särskilt ansvar och statsministern ett övergripande ansvar för det inträffade. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2014/15:2745 (SD) yrkande 1 och 2015/16:2111 (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om erkännande av SADR som stat och om folkomröstning och humanitärt bistånd till västsahariska flyktingar. Jämför reservationerna 12 (SD) och13 (V). I kommittémotion 2014/15:2743 av m.fl. (SD) yrkande 1 anges att regeringen bör genomföra tillkännagivande i betänkande 2012/13:UU8 och erkänna (Sahariska arabiska demokratiska republiken, SADR). I motionen anges vidare att även bör verka för ett erkännande inom EU. I motionen betonas att den bästa vägen mot självständighet för är att en folkomröstning genomförs, och i yrkande 2 anförs att det är viktigt att verka för att den utlovade folkomröstningen genomförs. Enligt motionen krävs påtryckningar från EU och för att en folkomröstning ska komma till stånd. Sådana påtryckningar kan enligt motionärerna exempelvis inkludera att omförhandla EU:s fiskeavtal med . I yrkande 3 förespråkas att ökar det humanitära biståndet till de västsahariska flyktinglägren i . Samma ståndpunkter upprepas i kommittémotion 2015/16:2128 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. När drog sig ur 1975 ockuperades området av som har kontroll över två tredjedelar av territoriet. Alltsedan tillbakadragande råder en konflikt om områdets status mellan och den västsahariska befrielserörelsen . hävdar att är en del av , medan Polisario driver rätten till självbestämmande för västsaharierna, som även innefattar rätten till ett självständigt . är upptaget på FN:s lista över icke självstyrande områden som ska avkoloniseras. enades parterna i om för . och Polisario ingick ett vapenstilleståndsavtal 1991. Avtalets efterlevnad övervakas av FN-styrkan United Nations Mission for the Referendum in Western (), vars mandat förlängs löpande genom beslut i , senast i säkerhetsrådets resolution (2015) då mandatet förlängdes till . har mandat att genomföra en folkomröstning om framtid som beslutats av säkerhetsrådet. Denna folkomröstning har inte ägt rum eftersom parterna inte har kunnat enas om formerna för den. lade och Polisario fram var sin plan för en lösning på konflikten. Den marockanska planen är ett förslag om långtgående autonomi för inom . Förslaget från Polisario utmynnar i en folkomröstning som även innehåller alternativet självständighet. Båda förslagen ligger till grund för diskussioner och har behandlats av FN. Parterna har vid upprepade tillfällen, senast i resolution (2015), uppmanats av att bl.a. inleda villkorslösa förhandlingar för att nå en rättvis, hållbar och ömsesidigt acceptabel politisk lösning som tillgodoser det västsahariska (sahrawiska) folkets självbestämmande. I betänkande 2012/13:UU8 angav utskottet som sin uppfattning att borde erkänna SADR som en fri och självständig stat. , reserverade sig mot beslutet. beslut anmäldes till regeringen i riksdagsskrivelse 2012/13:67. I regeringens skrivelse 2012/13:75 angavs att regeringen beslutade att lägga skrivelse till handlingarna. Skrivelse 2012/13:75 behandlades i betänkande /13:KU21. I utrikesutskottets yttrande till framhöll utskottet att det var olyckligt att regeringen inte hörsammat tillkännagivande om att erkänna SADR som en fri och självständig stat. , hade en avvikande mening där det bl.a. framgick att den dåvarande regeringen inte ansåg att de folkrättsliga förutsättningarna för att erkänna som självständig stat var uppfyllda. Vidare konstaterades i den avvikande meningen att den dåvarande regeringen genom dåvarande utrikesministerns svar i kammare på interpellation 2012/13:233 hade redovisat skälen till varför den inte avsåg att vidta åtgärder i enlighet med tillkännagivandet. I sitt ställningstagande accepterade KU att riksdagsskrivelse 2012/13:67 kunde anses slutbehandlad. KU anförde dock att den dåvarande regeringens redovisning hade tjänat på att hänvisa till den dåvarande utrikesministerns interpellationssvar där skälen för att lägga den aktuella riksdagsskrivelsen till handlingarna framgick. Utskottet noterar att regeringen har genomfört en översyn av Västsaharapolitik. Utskottet konstaterar att det av översynen framgår att världssamfundet inte erkänner anspråk på suveränitet över . Utskottet konstaterar vidare att det i regeringens nämnda genomlysning av Västsaharapolitiken slås fast att den folkrättsliga bedömningen är att är ockuperat. Utskottet konstaterar också att det framgår av översynen att de folkrättsliga kriterierna för att erkänna SADR som en självständig stat inte bedöms vara uppfyllda mot bakgrund av att SADR inte kan sägas utöva en effektiv kontroll över huvuddelen av territoriet och den befolkning som bor där samt att Polisario och SADR:s regering har sitt säte i . Utskottet instämmer i vad som anförs i översynen om att parterna tillsammans med och generalsekreteraren har ett ansvar för att finna en rättvis, hållbar och ömsesidigt godtagbar lösning som tillfredsställer det västsahariska (sahrawiska) folkets rätt till självbestämmande. Utskottet instämmer vidare i vad som anförs i översynen om att bör fortsätta att hävda det västsahariska folkets rätt till självbestämmande och att det är angeläget att fortsätta att stödja FN:s insatser som syftar till att underlätta en förhandlingslösning där denna rätt uppfylls. Utskottet delar slutsatsen i översynen att status quo inte är ett hållbart alternativ. Utskottet stöder ett aktivt engagemang från FN:s generalsekreterare för att hitta en lösning på konflikten och ger fullt stöd till det arbete som utförs av generalsekreterarens sändebud för , . Utskottet ställer sig vidare bakom förslagen i översynen om att dels finansiera insatser för att ta fram underlag för konfliktlösning till stöd för parterna, dels överväga att bidra med svenskt stöd till och till (Unmas) arbete med minröjning. Utskottet instämmer även i att bör fortsätta att noga följa situationen för de mänskliga rättigheterna i och . Utskottet konstaterar, i likhet med vad som anges i regeringens översyn, att när det gäller frågan om naturresursanvändning kommer resultatet av pågående processer rörande EU:s jordbruks- och fiskehandelsavtal samt fiskepartnerskapsavtal med att vara av stor vikt. Utskottet konstaterar att konflikten har gett upphov till en utdragen flyktingsituation i i . Utskottet noterar med oro att det i regeringens översyn framgår att situationen i flyktinglägren i förvärrats mot bakgrund av att mathjälpen som flyktingarna är beroende av har skurits ned. Utskottet konstaterar vidare att det av översynen framgår att skyndsamt, i dialog med Världslivsmedelsprogrammet (Programme WFP) och (), bör försöka skjuta till extra medel och påverka andra givare att göra detsamma. Utskottet konstaterar också att Sida uppskattar att det humanitära biståndet till västsahariska flyktingar i förväntas att uppgå till ca , varav den största delen kanaliseras via UNHCR. Utskottet noterar med oro att talesmannen för FN:s generalsekreterare bekräftade att civil personal från omlokaliserats till från där har sitt högkvarter till följd av att aviserade att civila komponent skulle minskas signifikant och att skulle dra in sitt finansiella stöd till . Utskottet noterar även med oro att samma talesperson meddelade att militära sambandskontor i stängts på begäran av . Utskottet välkomnar att säkerhetsrådets ordförande gav uttryck för att rådet är mycket oroat över händelseutvecklingen, särskilt när det gäller utvecklingens konsekvenser för . Utskottet konstaterar att fredsfrämjande insatser som beslutats av säkerhetsrådet är centrala för att upprätthålla fred och säkerhet. Utskottet understryker vikten av att få till stånd en lösning som säkerställer att har förutsättningar att genomföra uppdraget så som beslutats av säkerhetsrådet. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2014/15:2743 (SD) yrkandena 1–3 och 2015/16:2128 (SD) yrkandena 1–3. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om mänskliga rättigheter i med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 14 (V). I kommittémotion 2015/16:372 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 anförs att som enskild stat och som medlem i EU och FN konsekvent ska uppmärksamma de grova och omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i , kräva att alla politiska fångar friges, verka för att FN:s rapportör för de mänskliga rättigheterna i beviljas inresa i landet samt uppmärksamma de grova och omfattande kränkningarna av de etniska och religiösa minoriteternas rättigheter i . I yrkande 4 uppmanas den att inleda en dialog om de mänskliga rättigheterna, inklusive de fackliga rättigheterna, med de svenska företag som är verksamma i . I yrkandena 6–8 anförs att som enskild stat och som medlem i EU och FN i alla kontakter med ska uppmärksamma kvinnornas situation i landet, agera för att lever upp till sina internationella åtaganden i fråga om barns rättigheter samt i alla kontakter med uppmärksamma hbtq-personers situation i landet. Utskottet konstaterar att situationen när det gäller mänskliga rättigheter i fortsatt är mycket allvarlig. Utskottet konstaterar vidare att de förhoppningar som fanns om ökad respekt för de mänskliga rättigheterna efter presidentvalet tyvärr inte har besannats. antog en resolution om de mänskliga rättigheterna i (A/RES/70/173). Resolutionen lades fram av med stöd av bl.a. . I resolutionen uppmanas att bl.a. frige politiska fångar och att upphöra med godtyckliga frihetsberövanden och trakasserier m.m. av oppositionella, MR-försvarare, fackföreningsledare, akademiker, kulturarbetare och bloggare m.fl. uppmanas vidare att bl.a. avskaffa alla former av diskriminering och MR-övergrepp dels mot kvinnor och flickor, dels mot etniska, religiösa och andra minoriteter. Utskottet kan konstatera att det framgår av specialrapportören för rapporter (A/70/411) och (A/HRC/28/70) att situationen för de mänskliga rättigheterna fortsatt är mycket allvarlig. I rapporten framgår bl.a. att antalet avrättningar i ökat kraftigt och att diskrimineringen av kvinnor är mycket omfattande. Vidare återges bl.a. detaljerade uppgifter om arresteringar av fackliga aktivister samt att rättigheter för personer som tillhör etniska och religiösa minoriteter inte respekteras. I rapporten återges bl.a. att personer som försöker utnyttja rätten till yttrandefrihet och religionsfrihet m.m. löper risk att arresteras och fängslas under mycket undermåliga förhållanden och att hbtq-personer diskrimineras och stigmatiseras. Utskottet konstaterar vidare att för barnets rättigheter i en granskning från (CRC/C/IRN/CO/3-4) rekommenderar att avskaffar dödsstraffet för personer , förbjuder och verkar mot barnäktenskap, förbättrar tillvaron för barn med funktionshinder, förbättra tillgången till utbildning för flickor och för barn som tillhör minoritetsgrupper och förhindrar barnarbete m.m. Det är utskottets förhoppning att överenskommelse med EU3+3 om kärntekniska program[4] och utfallet av parlamentsvalet , som resulterade i ett tydligt stöd för reformsinnade krafter, kommer att medföra ett öppnare och mer välmående där respekten för de mänskliga rättigheterna gradvis ökar. Utskottet beklagar att ännu inte har gått med på att föra en strukturerad dialog om de mänskliga rättigheterna med EU men välkomnar att EU – som det anges i unionens årsrapport för de mänskliga rättigheterna i världen – utnyttjar formella och informella tillfällen för att ändå ta upp situationen för de mänskliga rättigheterna i . Utskottet välkomnar att EU:s restriktiva åtgärder mot personer som är ansvariga för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i fortsatt ligger fast, inklusive förbudet mot att exportera utrustning som kan användas för internt förtryck till . Utskottet välkomnar även att kontinuerligt, bilateralt och genom FN och EU aktivt försöker påverka och förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna i . Exempelvis kan utskottet konstatera att näringsminister i en interpellationsdebatt gjorde en utfästelse om att ta upp frågor om mänskliga rättigheter, inklusive kvinnors och arbetstagares rättigheter, i samband med sitt besök i den 5–. var 2011 drivande för att en särskild rapportör för mänskliga rättigheter i utsågs inom ramen för . Utskottet beklagar att rapportören har nekats inresetillstånd av iranska myndigheter och därmed ännu inte kunnat besöka landet. Utskottet uppmanar att släppa in den särskilda rapportören i landet. beslutade att förlänga den särskilda rapportörens mandat (A/HRC/31/L.27). Resolutionen uppmanar även att samarbeta fullt ut med specialrapportören och ge honom tillträde till landet. tillhörde den kärngrupp av länder som lade fram resolutionen. Utskottet välkomnar och EU:s engagemang för specialrapportörens arbete. Inom ramen för allmänna återkommande utvärdering (periodic review, UPR) rekommenderade att borde ge och obegränsat tillträde till den särskilda rapportören. Inom ramen för UPR:s genomlysning av rekommenderade även att vidtar åtgärder för att motverka diskriminering av etniska och religiösa minoriteter och att respekterar medie- och yttrandefrihet, inklusive på internet. När det gäller yrkandet om att regeringen bör inleda en dialog om de mänskliga rättigheterna, inklusive de fackliga rättigheterna, med de svenska företag som är verksamma i vill utskottet anföra följande. enades EU 3+3 och om ett avtal om kärntekniska program (Joint Comprehensive Plan of Action, JCPOA). bekräftade () att genomfört sina åtaganden enligt JCPOA, då EU beslutade om omfattande suspenderingar och ändringar av EU:s kärntekniska sanktioner mot . Mot ovanstående bakgrund konstaterar utskottet att det finns anledning att förmoda att handel med kommer att öka framöver. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att regeringen i skrivelse 2015/16:69 Politik för hållbart företagande tydligt lyfter fram en förväntan på att företag som är verksamma i eller i utlandet ska ha de internationella riktlinjerna för hållbart företagande som utgångspunkt för sitt arbete både hemma och i utlandet. Det anges att de internationella riktlinjerna i första hand inbegriper riktlinjer för multinationella företag, FN:s Global Compact-initiativ, FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, Internationella arbetsorganisationens () kärnkonventioner och trepartsdeklarationer. Utskottet påminner om sitt yttrande till näringsutskottet med anledning av skrivelsen. I yttrandet (yttr. 2015/16:UU4y) välkomnar utskottet att som sjätte land i världen lanserat en handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter i syfte att nationellt genomföra FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Utskottet uttrycker stöd för principen om att företag som är verksamma i eller i utlandet tillämpar de internationella riktlinjerna för hållbart företagande både hemma och i utlandet. Utskottet framhåller vidare att det är företagen själva som måste genomföra ett hållbart företagande men att regeringen aktivt bör uppmuntra företagens arbete på området. Av yttrandet framgår även att utskottet är positivt till att regeringen avser att utarbeta en plattform för hållbart företagande riktad till företagen och att regeringen även kommer att satsa på att öka kunskapen om hållbart företagande vid . Utskottet utgår från att dessa insatser även inbegriper i och konstaterar att plattformen är högst relevant för företag som är intresserade av den iranska marknaden. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2015/16:372 (V) yrkandena 1–4 och 6–8. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om situationen i . I kommittémotion 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 26 i denna del uppges att , vars säkerhet är tätt förbunden med , hotas av ett totalt sönderfall. Det anges att det kan bli aktuellt för EU eller Nato att genomföra en militär och civil insats för att stabilisera om situationen i landet inte förbättras. inleddes ett uppror i staden mot överste dåvarande regim. Gaddafi försökte slå ned upproret med våld. antog resolution (2011) som bl.a. auktoriserade FN:s medlemmar att vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila libyer. Från och med genomfördes de internationella militära insatserna under Natos samordning inom ramen för Operation Unified Protector. bidrog till Natos insats i form av JAS 39 Gripenplan med spaningsuppdrag (prop. 2010/11:111, prop. 2010/11:127, prop. 2011/12:5, bet. 2010/11:UFöU3, bet. 2010/11:UFöU4, bet. 2011/12:UFöU1). Överste tillfångatogs och avrättades . Samma månad förklarade rebellernas ledarskap inom Nationella övergångsrådet (, NTC) att var befriat. Natos militära insats avslutades också . genomfördes parlamentsval och NTC överlämnade makten till det valda parlamentet (, GNC). Det stod dock tidigt klart att nya ledning hade svårigheter att etablera lag och ordning och att avväpna de olika miliser som stridit mot Gaddafiregimen. genomfördes nya parlamentsval. Utfallet accepterades inte av alla parter, och stridigheter utbröt mellan styrkor lojala med GNC och det nyvalda parlamentet med resultatet att föll i händerna på en islamistisk milis medan det nyvalda parlamentet omlokaliserade till staden i östra . I det maktvakuum som uppstått har Daish etablerat sig, inte minst i staden . Utskottet välkomnar att det internationella samfundet står enat i ansträngningarna att främja fred och stabilitet i . hölls ett internationellt möte på ministernivå i med deltagande från bl.a. FN, EU, , Afrikanska unionen och länder från regionen. I möteskommunikén betonas bl.a. att sammanhållning måste bevaras, att en samlingsregering (Government of National Accord) är av vital betydelse för att bekämpa Daish i och att deltagarna står redo att erbjuda politiskt, ekonomiskt och säkerhetsrelaterat stöd till en samlingsregering. I säkerhetsrådets resolution (2015) konstateras att situationen i är ett hot mot internationell fred och säkerhet. Resolutionen välkomnar Political Agreement (LPA) från och framhåller vikten av att en samlingsregering kommer till stånd. FN:s medlemsstater uppmanas i resolutionen att på olika sätt och i samråd med libyska myndigheter och stöduppdrag i (United Nations Support Mission in ) bistå en samlingsregering, inklusive när det gäller att bekämpa Daish och andra terrorgrupper med närvaro i . Utskottet konstaterar att EU antog rådsslutsatser där EU bl.a. ställer sig bakom LPA och välkomnar inrättandet av presidentrådet, med som ordförande. Det anges vidare att EU och dess medlemsstater kommer att stödja den nationella samlingsregeringen så som enda legitima regering och att EU uppmanar alla libyska institutioner att godta den nationella samlingsregeringens laga makt. Utskottet påminner även om att den 18–bl.a. uppmanade alla parter att genomföra den libyska politiska överenskommelsen, bilda en nationell samlingsregering och inrikta sina insatser på ekonomisk återhämtning och terrorismbekämpning. Rådet framhöll även bl.a. vikten av att stödja dessa insatser i samarbete med FN. Utskottet instämmer i detta och konstaterar att en fungerande regering med auktoritet över hela landet är en förutsättning för utveckling, stabilitet, fred och säkerhet och för att effektivt kunna bekämpa Daish i . Utskottet understryker vikten av att kvinnor deltar på alla nivåer i den politiska processen. Utskottet välkomnar att EU på ett tidigt stadium har förutskickat ökat stöd till en libysk transitionsprocess så snart de politiska förutsättningarna möjliggör detta. I rådsslutsatser framhålls att EU står redo att använda alla instrument till sitt förfogande, principiellt inklusive insatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, för att öka stödet till när det gäller främjande av en fungerande libysk rättsstat, säkerhetssektorreform, migration och ekonomiskt samarbete. I rådsslutsatser framhålls att EU står redo att erbjuda stöd till en libysk samlingsregering för att motverka terrorism. Beredskapen att öka stödet till framhålls även i rådsslutsatser där det anges att EU har förberett ett stödpaket som uppgår till som ska initieras så snart det finns en samlingsregering på plats. Det anges även att EU på libysk begäran har en beredskap att överväga utbildningsstöd- och rådgivande stöd inom säkerhetssektorn. Utskottet noterar i detta sammanhang även att EU beslutade att inrätta EU:s integrerade gränsförvaltningsuppdrag i Lybien (Eubam ) i syfte att stärka libyska myndigheters kapacitet när det gäller gränshantering. Utskottet noterar att EU beslutade att förlänga missionen och reviderade missionens uppgifter för att missionen ska kunna bidra till planeringen av möjliga framtida civila insatser på området säkerhetssektorreform. Utskottet konstaterar att EU även har haft ett omfattande stöd till efter Gaddafiregimens fall. Det humanitära stödet har varit och är betydande. Omfattande insatser har även gjorts inom områden som demokrati, mänskliga rättigheter och försoning, rättssektorn och migration. Utskottet kan också konstatera att bidragit med både humanitärt bistånd och stöd för att främja demokrati och mänskliga rättigheter i . Insatser som inbegriper när det gäller exempelvis demokrati och mänskliga rättigheter är fortsatt möjliga även inom ramen för regeringens beslutade regionala strategi för utvecklingssamarbete med och . Enligt uppgift från uppgick humanitära stöd till 20 miljoner . När det gäller den aktuella händelseutvecklingen i kan utskottet konstatera att representanter för det s.k. presidentrådet anlände till . Utskottet konstaterar vidare att FN:s generalsekreterare i ett uttalande välkomnat presidentrådets ankomst till och uppgett att detta är ett viktigt steg i genomförandet av LPA. I uttalandet uppmanar generalsekreteraren alla politiska aktörer och offentliga institutioner att underlätta ett och fredligt maktöverlämnande. Generalsekreteraren berömmer vidare bl.a. presidentrådet för deras mod och ledarskap och upprepar FN:s beredskap att assistera de libyska myndigheterna för att underlätta för en fortsättning av den demokratiska transitionsprocessen. Utskottet konstaterar också att EU:s höga representant för utrikesfrågor och säkerhetspolitik tillika kommissionens vice ordförande i ett uttalande angav att presidentrådets ankomst till representerar en unik möjlighet för libyer från olika fraktioner att enas på basis av LPA och att ankomsten till representerar ett viktigt steg för demokratiska transition och för genomförandet av LPA. I uttalandet uppmanas alla libyska institutioner och aktörer att stödja och arbeta med presidentrådet och samlingsregeringen. Vidare framhålls i uttalandet att EU och dess medlemsstater upprepar sitt åtagande om att stödja och genomförandet av LPA i nära samarbete med samlingsregeringen. I uttalandet påminns även om att EU har ett paket med omedelbara och omfattande insatser inom olika områden till ett värde av och att genomförandet sker efter begäran från de libyska myndigheterna. Utskottet konstaterar slutligen att Mogherini talade i telefon med premiärminister och generalsekreterares särskilda representant för , . Enligt vad utskottet inhämtat diskuterade de tre deltagarna hur EU kan stödja genomförandet av LPA. Mogherini ska ha välkomnat al-Sarrajs och presidentrådets omlokalisering till och bekräftat EU:s åtaganden att stödja transitionen på basis av libyska prioriteringar. Under samtalet ska även vikten av libyskt ägarskap för den politiska processen ha betonats, liksom behovet av en inkluderande process för att ytterligare bygga upp stödet från alla libyer.