bet · H301KU20 · 2016-01-27 00:00:00 — Korrespondensen ska enligt SVT ha skett med privata e-postadresser och inte blivit diarieförd vid respektive . På angavs att kommunikations- direktören vid lämnat en kopia till av en promemoria som skulle ha sänt till . När redaktionen på programmet jämförde kopian med den promemoria som är diarieförd som inkommen handling vid Närings- departementet framgår enligt SVT att ett avsnitt i promemorian inte fanns med i den diarieförda handlingen vid . Vidare uppges att det fanns ett sådant dokument diariefört vid fram till dess att SVT började ställa frågor. Då diariefördes – – även den andra versionen. På sin webbplats har SVT publicerat de två versionerna av promemorian. Av den ena framgår att den är stämplad som inkommen till Närings- departementet med diarienummer N2011/4693/TE. I promemorian anges bl.a. om räddningshelikopterverksamheten att avtalen med den befintliga leverantören successivt kommer att löpa ut med start . Vidare anges att redan meddelat leverantören att man inte har för avsikt att avropa den option om förlängning som ingår i avtalet om Ronnebybaseringen. skulle ytterligare två optioner, och , vara aktuella för beslut om avrop. På angavs att en riksdagsledamot har anmält till Justitiekanslern. På () beskriver verket processen för att köpa in nya helikoptrar. Under rubriken var det bråttom anför bl.a. följande: 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Den tidigare helikopterflottan var leasad av Norrlandsflyg med olika ägare och avtal. tillträdde aktierna i och då erhöll man kontroll över leasingavtalen för sex helikoptrar. Ett avtal kvarstod hos . Två av avtalen, som saknade möjlighet till förlängning, skulle upphöra och en av helikoptrarna var av en äldre modell som behövde bytas ut. Det fanns alltså en osäkerhet kring halva flottan. Av säkerhetsskäl vill ha ett enda helikoptersystem, det vill säga att alla helikoptrar ska vara av samma sort. Erfarenheten visar att det tar att skaffa ett nytt system; upphandling, avtal, produktion, leveranser och tester, utbildning och träning av personal. Och ska svensk sjö- och flygräddning av med fyra baser i stället för fem, eftersom man byter helikoptrar och utbildar personalen på en bas i taget: piloter, vinschoperatörer, ytbärgare och tekniker. Allt för att minska risken för misstag eller fel i den fortsatta driften. När upphandlingen genomförs är det mindre än kvar till att avtal börjar upphöra, därför är det bråttom. Under rubriken skrevs kontraktet innan tog beslut om budgeten? beslut om budgetpropositionen fattades medan undertecknade avtalet med , det vill säga beslutade om budgetpropositionen. informerade om avtalet via ett pressmeddelande . En dialog har förts med under hela processen och departementet gav klartecken till att avtal skulle tecknas , trots att riksdagsbeslutet inte skulle fattas förrän . Ansvarsfördelningen mellan , och var att och skulle vidta de åtgärder som krävdes för att säkerställa att sjö- och flygräddningen skulle kunna upprätthållas utan avbrott . svarade för den politiska förankringen och de politiska beslut som krävdes. stämde löpande av samtliga beslut med såväl som med . Under rubriken ifrågasätta privat e-post skriver följande på sin webbplats: har använt privata mejladresser i korrespondensen kring helikopteraffären. Det är fel att göra så och vi ber om ursäkt för att det inträffat. Det tillhör inte vårt normala arbetssätt. Många människor kan känna igen sig i situationer där man i ett pressat läge upplever att man tvingas välja ett dåligt alternativ. Detta kan också inträffa för företag och för myndigheter. Vad det gäller affären med Norrlandsflyg var det mycket som stod på spel . har ansvar för att sjö- och flygräddning i fungerar. Vem skulle vilja jobba eller vara ute till sjöss om man inte kan känna tryggheten i att det finns hjälp om det händer en olycka? Eller våga åka på konferens på en om man har hjärtproblem? Olyckor, tillbud och sjukdom till sjöss är sådant som händer i människors vardag och vi vet att det finns en stark tillit till i . Det var mot bakgrunden att möjligheterna att bedriva sjö- och flygräddning var hotad som vi skickade privata mejl. Vi gjorde fel och är beredda att ta konsekvenserna av detta. Det handlar inte om liv och död, men om vi utsatt oss för risken att en affärspartner slutar att 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN leverera samhällskritiska tjänster, så hade det faktiskt gjort det. Då hade det handlat om liv och död. Om stått utan räddningshelikoptrar hade det kunnat få stora konsekvenser för det svenska samhället och för vår förmåga att rädda liv. hade också kunnat klassificeras som ett riskområde, vilket hade påverkat handelssjöfarten, den civila luftfarten och Försvarsmaktens möjligheter att bedriva sin flygverksamhet. Med rätta kritiseras för att brista i förvaltningen. Men både sjöfart och flygverksamhet i har fungerat utan några avbrott som berott på att vi inte kunnat erbjuda beredskap för räddningsinsatser. Och vi har inte behövt stå till svars för någon som förlorat en familjemedlem för att det inte fanns en räddningshelikopter tillräckligt nära. Vad gäller investeringsplanen för –2014 anfördes i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22 s. 76) att investeringarna uppgick till . Finansieringen skedde helt med egna medel. Likvida medel uppgick till vilket innebär en ökning med jämfört med föregående år. planerar investeringar för för perioden –2014. Arbetet med att förlänga livstiden för isbrytare i Atle- klassen fortsätter och kommer totalt att kosta ca . Syftet med investeringarna är att isbrytarna ska kunna utnyttjas . Investeringar i avser åtgärder som bl.a. syftar till att säkerställa dammsäkerheten. Regeringen föreslår vidare att ett bemyndigande ges så att kan uppta kort- och långfristiga lån inom en total ram av i och utanför . 2011/12:TU1) tillstyrkte regeringens förslag och kammaren biföll utskottets förslag (rskr. 2011/12:87). I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 22 s. 96 f.) anförs att regeringens inriktning var att skulle förvärva nya flyg- och sjöräddningshelikoptrar då leasingavtalen löpte ut för de helikoptrar som användes i verksamheten. Totalt skulle 7 helikoptrar förvärvas. Finansiering av helikoptrarna planerades ske med egna likvida medel samt med lån. hade inga upptagna lån. Med anledning av detta var regeringens förslag att låneram skulle höjas till . Vidare föreslog regeringen att , i enlighet med gällande ordning, gavs möjlighet att sätta in kassamässigt överskott på räntebärande konto i eller affärsbank. Vidare anfördes i propositionen att helikopterverksamhet bedrevs som ett aktiebolag (). Målsättningen var att verksamheten successivt skulle införlivas direkt i . Till dess att så sker behövde som ägare till aktiebolaget ha möjlighet att vid behov tillföra kapital på maximalt eftersom det befintliga egna kapitalet 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN i bolaget inte var stort nog för att kunna hantera en eventuell förlust utan att hamna på obestånd. Regeringen föreslog i propositionen att bl.a. skulle –bemyndiga regeringen att låta ta upp lån i och utanför som inklusive tidigare gjord upplåning uppgår till högst –bemyndiga regeringen att låta placera likvida medel på räntebärande konto i och utanför –bemyndiga regeringen att låta besluta om kapitaltillskott om högst till förmån för . Vidare föreslog regeringen att skulle godkänna investeringsplanen för –2015. Regeringen skrev bl.a. att investeringar i nya helikoptrar förväntades uppgå till ca , och att den delade bedömning när det gäller vilka investeringar som bör göras . 2012/13:TU1) tillstyrkte regeringens förslag. Utskottet hade inte något att invända mot regeringens förslag till låneramar, ekonomiska förpliktelser eller investeringsplaner inom utgiftsområdet. I trafikutskottets betänkande behandlades även ett motionsyrkande om att huvudmannaskapet för sjö- och flygräddning, inklusive förändringar i organisation och ansvar för räddningshelikoptrar, skulle överföras från till . Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning till att beredning av utredningen om utökad samverkan och samordning av maritima resurser pågick inom och att tecknat avtal om att förvärva sju nya räddningshelikoptrar. anförde bl.a. följande i sitt ställnings- tagande: Regeringen redovisar i budgetpropositionen att inriktningen är att ska förvärva sju nya flyg- och sjöräddningshelikoptrar då leasingavtalen löper ut för de helikoptrar som används i verksamheten . Finansiering av helikoptrarna planeras ske med egna likvida medel samt med lån. Enligt vad utskottet har fått information om från löper de nuvarande leasingavtalen för helikoptrar ut – 2014. Med anledning av att de nuvarande leasingavtalen löper ut har tecknat avtal med en engelsk-italiensk helikoptertillverkare om att förvärva sju nya räddningshelikoptrar av modellen AW139. Det är enligt en väl beprövad räddnings- helikopter som är optimal för svenska förhållanden och som är certifierad enligt internationella krav. Enligt uppnås en ökad kapacitet och förmåga i sjö- och flygräddningsverksamheten med de nya räddningshelikoptrarna. Förvärvet är ett led i det pågående arbetet med att säkerställa en långsiktigt hållbar sjö- och flygräddning. De nya helikoptrarna ska successivt ersätta de nuvarande till slutet av 2014. Enligt innebär detta att verket kommer att ha en 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN förbättrad kapacitet och förmåga att rädda liv utan att de totala kostnaderna för verksamheten kommer att öka. anger att man inom verket noga har övervägt andra alternativ för att säkra kvaliteten inom helikopterverksamheten, som att använda Försvarsmaktens helikoptrar. De senast anskaffade helikoptrarna till Försvarsmakten, NH90, har inte förutsättningar att utföra sjö- och flygräddning utan planeras vara i operativ drift först . har vidare konstaterat att det inte är ett möjligt alternativ att använda Försvarsmaktens befintliga helikoptrar, av typen Superpuma, då en livstidsförlängning skulle bli mycket kostsam och det skulle krävas omfattande modifiering jämfört med dagens användning. Sett ur både ekonomiskt och tidsmässigt perspektiv är det därmed enligt verket inte rimligt att använda . Kammaren biföll trafikutskottets förslag (rskr. 2012/13:118). I regleringsbrevet för anges att får besluta om och genomföra de investeringar som följer av den investeringsplan som har godkänt. får inom en total ram om uppta lång- och kortfristiga lån. Vid upplåning ska ges möjlighet att lämna anbud. Vidare anges, efter en ändring av regleringsbrevet , att inom en total ram om högst får använda valutaderivatinstrument t.o.m. för att skydda sig mot valutakurssvängningar vid köp av nya helikoptrar för sjö- och flygräddning. I regleringsbrevet anges att får besluta om och genomföra de investeringar som följer av den investeringsplan som godkänt. får inom en total ram om uppta lång- och kortfristiga lån. Vid upplåning ska ges möjlighet att lämna anbud. Vidare anges även att inom en total ram om högst får använda valutaderivatinstrument t.o.m. för att skydda sig mot valutakurssvängningar vid köp av nya helikoptrar för sjö- och flygräddning. angav på sin webbplats () att verket startat en utredning för att klarlägga om upphandling av räddningshelikoptrar har skett enligt upphandlingslagstiftningen. Det skedde enligt efter att offentliggjort uppgifter som kan tyda på överträdelser av reglerna. Utredningen pågår fortfarande. Åklagare vid Riksenheten mot korruption har inlett en förundersökning med anledning av köp av helikoptrar. Justitiekanslern beslutade (dnr 6095-15-21) att inte vidta någon åtgärd med anledning av klagomål mot agerande i samband med anskaffning av helikoptrar. Justitiekanslern anför i beslutet att 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Justitiekanslern i princip inte granskar förhållanden som ligger mer än två år tillbaka i tiden. Av denna anledning och med hänvisning till att helikopter- anskaffningen är anmäld till KU och till att inlett en förundersökning om misstänkt trolöshet mot huvudman fann Justitiekanslern inte skäl att nu vidta någon åtgärd med anledning av klagomålet. överlämnade sitt betänkande Maritim samverkan (SOU 2012:48) till regeringen. Utredaren föreslog bl.a. att regeringen skulle överväga att förändra huvudmannaskapet för sjö- och flygräddningen, inklusive organisation och ansvar för räddningshelikopterverksamheten. I betänkandet anfördes att som ansvarar för verksamheten hanterar den väl men utredaren ansåg att det fanns långsiktiga synergieffekter och effektivitets- vinster i att får huvudmannaskapet för sjö- och flygräddning och att Försvarsmakten återfår ansvaret för att tillhandahålla räddnings- I 1 kap. 4 § andra stycket regeringsformen anges bl.a. att stiftar lag, beslutar om skatt till staten och bestämmer hur statens medel ska användas. Enligt 9 kap. 8 § regeringsformen förvaltar och förfogar regeringen över statens tillgångar, om de inte avser myndigheter eller i lag har avsatts till särskild förvaltning. Regeringen får inte utan att har medgett det ta upp lån eller göra andra ekonomiska åtaganden för staten. I 9 kap. 9 § regeringsformen anges att beslutar om grunder för förvaltningen av och förfogandet över statens tillgångar. besluta att en åtgärd av ett visst slag inte får vidtas utan att har I 9 kap. 6 § regeringsformen anges att kan besluta om riktlinjer för statens verksamhet även för tid efter den följande budgetperioden. I förarbetena (prop. 1973:90 s. 345) anges att genom princip- och organisationsbeslut kan ta ställning i ett vidare perspektiv än budgetårets till Många för samhällsutvecklingen betydelsefulla frågor kan på så sätt komma under bedömande på ett tidigt stadium då ännu flera vägar att uppnå målen står öppna. Vidare anförs att beslut av det slaget som avses i bestämmelsen inte är rättsligt bindande men kan få stor praktisk betydelse för framtida handlingsfrihet. ökar om principbeslutet kombineras med beslut om anslag för följande budgetår eller med ett bemyndigande för regeringen att utlägga beställningar eller på annat sätt ikläda staten ekonomiska förpliktelser som ett led i förverkligandet av en plan. 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Enligt 5 kap. 2 § budgetlagen (2011:203) får, efter särskilt bemyndigande som lämnas av för ett budgetår i sänder, regeringen eller efter regeringens bestämmande ett affärsverk ta upp lån till staten för affärsverkets verksamhet. I 5 kap. 4 § anges att staten är ansvarig för samtliga lån och garantier som regeringen, eller ett affärsverk ombesörjer. I 7 kap. 1 § budgetlagen anges att regeringen inom låneramar som har beslutat för budgetåret får besluta att anläggningstillgångar som används i statens verksamhet, med det undantag som anges i 2 §, ska finansieras med lån i . Regeringen får besluta om villkoren för sådana lån. Enligt 7 kap. 2 § budgetlagen ska förvärv av aktier eller andelar i ett företag och annat tillskott av kapital finansieras med anslag. I förarbetena (prop. 1996/96:220 s. 47 f.) anförs att bestämmer hur statens medel får användas. Ofta sker det genom att anslag anvisas till olika ändamål. Åtskilliga slag av tillgångar finansieras dock inte längre alltid med anslag. Andra typer av finansieringsformer har fått ökad betydelse. I budgetlagen bör därför vissa av dessa andra finansieringsformer regleras. tillbaka tillämpas ett finansieringssystem som innebär att till en annan statlig myndighet lånar ut medel, s.k. interna lån. Detta sker för att finansiera såväl materiella som immateriella anläggningstillgångar. På detta sätt finansieras tillgångar som utgör produktionsfaktorer i myndigheternas verksamhet – investeringar för förvaltningsändamål – t.ex. maskiner, inventarier och ADB-system. Myndigheternas amorteringar och räntor finansieras med anslagsmedel, avgiftsinkomster eller andra medel som får disponeras i verksamheten. Den interna lånefinansieringen kan även omfatta större objekt med långa avskrivningstider, t.ex. fastigheter. Vidare anförs att i framför allt avgiftsfinansierad verksamhet men även på annat håll finns medel som regeringen får disponera, t.ex. avgiftsinkomster och inkomster från försäljning av egendom. Regeringen – som normalt ska finansiera anläggningstillgångar med interna lån – kan i stället besluta att investeringar ska finansieras med sådana slag av medel. Regeringen kan också tänkas besluta att enstaka anskaffningar av objekt av mindre värde ska finansieras med anslagsmedel. Av 7 kap. 6 § budgetlagen följer att bestämmelserna i bl.a. 1 § inte gäller om för en viss myndighet, ett visst lån eller en viss anskaffning beslutar om någon annan finansiering. I förarbetena (prop. 1995/96:220 s. 51) anges följande: Det finns fyra affärsverk, nämligen , , och . Affärsverken disponerar i princip inte några anslag på statsbudgeten. Därför kan deras investeringar inte finansieras med anslag. har lämnat affärsverken stor frihet att inom vissa ramar låna internt inom staten eller på den allmänna kreditmarknaden för investeringar i såväl anläggningstillgångar som rörelsekapital. Affärsverkens totala lånefinansiering styrs med ramar eller med krav på lägsta soliditet (prop. 1990/91:29 s. 12, bet. 1990/91:FiU4 s. 8, rskr. 1990/91:38). 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN I anslutning till behandlingen av olika propositioner tar ställning till särskilda investeringsplaner och motsvarande för affärsverken och vissa andra myndigheter. Dessa myndigheters investeringar får sedan finansieras med överskotts- eller avskrivningsmedel, med lån i eller på den allmänna kreditmarknaden och med inkomster från försäljning av egendom. För affärsverkens och vissa andra myndigheters finansiering av investeringar gäller således särskilda regler som beslutat. Dessa finansieringsmöjligheter bör finnas kvar även . I budgetpropositionen (prop. 1997/98:1 s. 129) föreslogs bestämmelser som skulle ge regeringen möjlighet att efter bemyndigande av låta affärsverken låna på marknaden. I propositionen anges att det var viktigt att betona att riktlinjebeslut inte ger regeringen eller affärsverken några finansiella befogenheter. Sådana befogenheter måste inhämtas med precisa förslag till för olika områden. Detta sker i regel genom att regeringen i budgetpropositionen redogör för respektive affärsverks planer för investeringar, finansiering och borgensåtaganden vilket därefter tar ställning till. I Budgetprocesskommmitténs slutbetänkande (SOU 2013:73 s. 60) anförs att en investering i en anläggningstillgång innebär en anskaffning av en tillgång som avses användas under flera budgetår. I budgetlagen finns bestämmelser om finansiering av investeringar i anläggningstillgångar. Inom låneramar som har beslutat för budgetåret får regeringen besluta att anläggningstillgångar som används i statens verksamhet ska finansieras med lån i . Regeringen kan föreslå särskilda investeringsplaner, dvs. planer över vilka investeringar som avses göras . Godkännandet av en investeringsplan innebär inte ett bemyndigande utan är ett s.k. riktlinjebeslut (9 kap. 6 § regeringsformen) som inte har någon bindande rättslig verkan. Vid beredningen av regeringsärenden ska enligt 7 kap. 2 § regeringsformen behövliga upplysningar inhämtas från berörda myndigheter. Enligt 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen är en handling allmän om den förvaras hos en myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos en myndighet. Med handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt kan uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Enligt 2 kap. 6 § tryckfrihetsförordningen anses en handling vara inkommen när den har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. Enligt 2 kap. 4 § anses brev eller annat meddelande som är ställt personligen till den som innehar befattning vid myndigheten som allmän handling, om handlingen gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten och ej är avsedd för mottagaren endast som innehavare av annan ställning. 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN handling som enligt denna bestämmelse är att anse som allmän, har denna egenskap oavsett om den har anlänt till myndighetens lokaler eller tillställts en befattningshavare vid myndigheten på annat sätt, t.ex. på dennes privata adress (se JO:s beslut , dnr 5807-2007). uttalade utskottet bl.a. följande (bet. 2008/09:KU10 s. 63 f.), mot bakgrund av sin granskning om beredningskravet för regeringsärenden: Inledningsvis kan utskottet erinra om att beredningskravet enligt 7 kap. 2 § RF gäller alla ärenden i vilka regeringen fattar beslut. Den ordning som där föreskrivs ska, anser utskottet, tillmätas stor vikt. Genom att låta förslag och pågående ärenden komma myndigheter, organisationer och andra till del kan de bli allsidigt belysta och konsekvenserna av dem så långt möjligt kända på förhand. Kvaliteten på regeringens och, i förlängningen, i vissa fall även beslutsfattande ökar därmed till gagn för demokrati, rättssäkerhet och effektivitet. bör enligt utskottet också erinras om att beredningskravet inte är absolut. Upplysningar och yttranden ska enligt bestämmelsen i RF inhämtas i den mån det är behövligt. Vidare bör även erinras om att det i RF inte föreskrivs någon särskild form för hur inhämtande av upplysningar och yttranden ska ske. Av en promemoria upprättad vid Statsrådsberedningen och överlämnad inom ramen för ovannämnda granskningsärende (bet. 2008/09:KU20 s. 193) framgår bl.a. följande om beredningen av förslag till bemyndigande från att förvärva viss egendom eller göra viss investering respektive beslut att förvärva viss egendom eller göra viss investering. Som regel väcks ärendet genom framställan från en myndighet. Myndigheten har som regel inhämtat upplysningar från andra berörda myndigheter och kommuner vilket redovisas i underlaget för framställningen. Vid behov av kompletteringar sker detta genom underhandskontakter med myndigheten. Som regel sker inte någon dokumentation vid dessa kontakter i större utsträckning än att enskilda handläggare gör exempelvis minnesanteckningar. När det gäller dokumentation av kontakter mellan myndigheterna och har utskottet anfört (bet. 2015/16:KU10 s. 105) att kontakter mellan myndigheterna och är viktiga inslag i en effektiv förvaltning och bör syfta till informations- och kunskapsutbyte samt till förtydligande av regeringens styrning. En viktig aspekt är dock risken att sådana kontakter saknar den omsorgsfulla dokumentation som präglar den formella styrningen. En sådan dokumentation är en nödvändig förutsättning för en efterföljande kontroll av instanser som enligt regeringsformen ska granska såväl regeringens som myndigheternas handlande. Utskottet kunde i den då aktuella granskningen konstatera att dokumentationen av myndighets- dialogen var mycket sparsam. Det innebar att möjligheten att spåra kontakter och innehållet i dem försämrades. Därmed undergrävdes förutsättningarna både för den konstitutionella granskningen och för annan uppföljning av myndighetsdialogen. Utskottets erfarenhet var just den att bristande dokumentation innebär att granskningen försvåras och utskottets möjlighet att 4 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN klarlägga vad som har skett försämras. Utskottet ville inskärpa vikten av Utskottet har beslutat att skicka ett antal frågor genom en skrivelse till Som svar fick utskottet en svarspromemoria från (bilaga A4.3.2). I svarspromemorian anförs att det inte inhämtades några upplysningar eller yttranden vid beredningen av förslaget i budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 22) att skulle godkänna investeringsplanen för 2013–2015 för . Däremot analyserade tjänstemän i Regerings- kansliet det som gett in som underlag för beslutet och i samband därmed fördes på sedvanligt sätt en dialog med . Vidare anförs att betänkande Maritim samverkan