bet · H401JuU5 · 2016-12-09 00:00:00 — Det bör tydligt anges i lagen vilka omständigheter som innebär att ett uttryckt val att delta ändå inte ska godtas av rättsordningen som ett frivilligt deltagande. Utredningen föreslår att det i andra stycket i bestämmelserna om sexuellt övergrepp och sexuell kränkning ska anges att ett uttryckt val att delta i en sexuell handling inte är frivilligt bl.a. om det är en följd av misshandel, annat våld eller hot om brottslig gärning. Detta innebär att det för att ett uttryckt val att delta frivilligt ska underkännas inte krävs att den person som genomför den sexuella handlingen är densamma som den som har utövat våldet eller hotet mot målsäganden. Även den som inte själv har utövat våld eller hot mot målsäganden kan alltså, i den mån han eller hon är medveten om att målsägandens uttryck för frivillighet är en följd av våldet eller hotet, straffas som gärningsman. Förslaget innebär t.ex. att en person som köper en sexuell tjänst av en person som genom våld eller hot har tvingats att delta i sexuella handlingar kan dömas för sexuellt övergrepp i stället för köp av sexuell tjänst. Därutöver är det en förändring att punkten numera innehåller både de medel som tidigare angavs i bestämmelsen om våldtäkt och de som angavs i bestämmelsen om sexuellt tvång. I betänkandet föreslås att det ska klargöras i lagtexten att sexualbrott som begås på distans, t.ex. via internet, kan rubriceras på samma sätt som när personerna befinner sig på samma fysiska plats. Utredningen föreslår också att ett synnerligen grovt brott införs för sexuella övergrepp mot vuxna och barn. Genom att införa ytterligare en grad för de allvarligaste sexualbrotten skulle man enligt utredaren kunna uppnå både en ökad differentiering av de grova brotten och en straffskärpning för de allvarligaste brotten. Straffskalan för det nya brottet ska börja vid fängelse . Utredningen konstaterar att barn redan har ett förstärkt skydd mot sexualbrott. Genom att dessa barn inte har befogenhet att samtyckta till att delta i sexuella handlingar utgör dessa, som utgångspunkt en brottslig gärning. Emellertid omfattas inte barn som har fyllt men inte av det särskilda skyddet. Att skyddet mot sexuella övergrepp för barn som har fyllt 15 men inte är sämre än för barn kan tyckas problematiskt. Utredningen föreslår att det ska läggas till en omständighet i lagen som innebär att det vid brottsrubriceringen särskilt ska beaktas om brottet har riktat sig mot ett barn. Med barn avses alla som inte har fyllt . Genom tillägget ska det säkerställas att det förhållandet att ett sexualbrott begås mot ett barn får ett mer tydligt genomslag vid bedömningen i det enskilda fallet. Avsikten är således att få till stånd en skärpt syn på sexualbrott mot barn som har fyllt men inte . Betänkandet bereds inom . Utskottet har vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /15 föreslagit tillkännagivanden om skärpt straff för människohandel och koppleri, översyn av straffskalan för köp av sexuell handling av barn och att man bör överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst (bet. 2014/15:JuU14 s. 24 och s. 37). Utskottet föreslog vid samma tillfälle även ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag som innebär att bestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte ska få en mer ändamålsenlig utformning samt att straffet för kontakt med barn i sexuellt syfte bör skärpas (s. 38). följde utskottets förslag (skr. 2014/15:138). De frågor som tillkännagivandena tar upp har behandlats av människohandelsutredning i utredningens ovan nämnda delbetänkande SOU 2016:42 och i slutbetänkandet SOU 2016:60 (skr. 2015/16:75 s. 21 f.). Utskottet har vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /16 avstyrkt motionsyrkanden om att skärpa straffen för bl.a. människohandel (bet. 2015/16:JuU18) och då hänvisat till det ovannämnda tillkännagivandet (s. 20). följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:196). Utredningen om tvångsvård för barn och unga föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 2015:71) att det ska införas nya bestämmelser som möjliggör ett omhändertagande enligt II-förordningen. konstaterar att betänkandet bereds inom och att en lagrådsremiss är planerad till 2017. Mot denna bakgrund anser socialutskottet att det inte är nödvändigt med något initiativ med anledning av motion 2016/17:54 (L) yrkande 6. bör därför avstyrka yrkandet. Utskottet konstaterar att den fråga som tas upp i motion 2016/17:54 (L) yrkande 6 om användningen av tillfälligt omhändertagande enligt LVU är föremål för beredning inom . Utskottet, som instämmer i socialutskottets bedömning, vill inte föregripa denna beredning och avstyrker därmed motionsyrkandet. Köp av sexuell handling av barn I motion 2016/17:54 (L) yrkande 7 begärs att straffet för köp av sexuell handling av barn ska skärpas, och i yrkande 8 i samma motion begärs att det förslag som människohandelsutredning lägger fram i delbetänkandet SOU 2016:42 om att tydliggöra aktsamhetskravet för en gärningsman när det gäller brottsoffrets ålder ska genomföras. Som framgår ovan är de nu nämnda frågorna, som även uppmärksammats av utskottet i tidigare tillkännagivanden till regeringen (bet. 2014/15:JuU14), föremål för beredning inom . Utskottet som inte vill föregripa denna beredning utan avstyrker motionsyrkandena. Kontakt med barn i sexuellt syfte I motion 2016/17:54 (L) yrkande 9 begärs att straffet för kontakt med barn i sexuellt syfte ska skärpas. Utskottet konstaterar att den ovannämnda frågan tas upp i departementspromemorian Översyn av straffbestämmelserna om kontakt med barn i sexuellt syfte (Ds 2015:49). I promemorian berörs även frågan som tas upp i motion 2016/17:2736 (S) om ändring av straffbestämmelsen så att kontakthandlingen i sig kriminaliseras. Det föreslås att ett straffansvar ska inträda redan när den vuxne för barnet föreslår ett sammanträffande eller när den vuxne och barnet träffar en överenskommelse om ett sammanträffande. Förslagen som lämnas i departementspromemorian rör frågor som tidigare uppmärksammats av utskottet i tillkännagivanden (bet. 2014/15:JuU14), är föremål för beredning inom . Utskottet, som inte vill föregripa denna beredning, avstyrker motionsyrkandena. I motion 2016/17:65 (SD) begärs att maximi- och minimistraffen för sexualbrott mot barn ska skärpas. Utskottet konstaterar att det ingick sexualbrottskommittés uppdrag att ta ställning till om straffet för de mest allvarliga fallen av våldtäkt och våldtäkt mot barn bör skärpas. I utredningens slutbetänkande lämnas förslag som innebär dels att ett synnerligen grovt brott införs för sexuella övergrepp mot vuxna och barn, dels en skärpt syn på sexualbrott mot barn som har fyllt men inte . Utredningens förslag bereds inom . Enligt utskottet bör denna beredning inte föregripas. Inte heller när det gäller straffskalorna för de sexualbrott mot barn som utredningen inte behandlar finns det enligt utskottet anledning att vidta några åtgärder. Utskottet ser således inte skäl att ställa sig bakom motionsyrkandet utan avstyrker det. I motion 2016/17:865 (C) yrkande 39 begärs att regeringen ska ta tydliga steg mot en effektivare lagstiftning mot människohandel, och i motion 2016/17:2303 (SD) yrkande 20 begärs att regeringen ska se över möjligheterna att genom lagstiftning göra det lättare att utdöma hårdare straff mot människohandel. Människohandel är ett brott som innefattar ett hänsynslöst och cyniskt utnyttjande av andra människor. Människohandel är också en allvarlig kränkning av den enskilda individens människovärde och rätt att bestämma över sitt liv och sin kropp. Bestämmelsen om människohandel reviderades när det s.k. kontrollrekvisitet togs bort. Syftet med denna ändring var att effektivisera tillämpningen av straffbestämmelsen och därmed stärka det straffrättsliga skyddet mot människohandel. människohandelsutredning har bl.a. undersökt om syftet med den reformen uppnåtts, men också i övrigt övervägt hur bestämmelsen om människohandel kan ändras för att få till stånd en mer ändamålsenlig tillämpning. Som nämnts ovan visar den genomgång av statistiken över polisanmälningar, åtal och fällande domar som rör människohandel som utredningen gjort, att antalet fällande domar för människohandel inte bara är litet utan även alltför litet för att spegla verkligheten för denna typ av brottslighet i . Utredningens bedömning är att syftet med den lagändring som genomfördes inte uppnåtts. Utredningen lämnar därför ett antal förslag med syfte att människohandelsbestämmelsen ska kunna tillämpas på ett mer ändamålsenligt sätt. Avsikten är att det straffrättsliga skyddet därmed ska stärkas ytterligare. Som komplement till människohandelsbrottet föreslås även två nya brott i . Utredningen lyfter också fram åtgärder för att förbättra de brottsbekämpande myndigheternas arbete mot människohandel. Som framgår ovan bereds utredningens förslag inom . Utskottet, som inte vill föregripa denna beredning, avstyrker därför motionsyrkandena. Samordning och samverkan mellan myndigheter och andra aktörer Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att utse en självständig och oberoende rapportör i frågor om människohandel. Jämför reservationen 8 (C). I skrivelsen presenteras ett antal åtgärder som har genomförts för att nå samordning och samverkan mellan myndigheter och andra aktörer. Några av dessa redogörs för här. Polisen som nationell rapportör i frågor om människohandel är nationell rapportör i frågor om människohandel. I uppdraget ingår bl.a. att samla in uppgifter om omfattningen av människohandel i och mellan och andra länder. Den nationella rapportören presenterar dessa uppgifter i en årlig rapport jämte förslag till åtgärder för att förbättra bekämpningen av människohandel. beslutade om en ambitionshöjning när det gäller bekämpningen av människohandel. Ambitionshöjningen innefattar flera åtgärder, bl.a. kompetens- och metodutveckling och en förstärkt samverkan med andra myndigheter och aktörer. Regeringen gav vidare i uppdrag att föreslå åtgärder för att motverka brottslighet som riktas mot utsatta EU- och EES-medborgare. Uppdraget redovisades , och som en följd av uppdraget prioriterar nu arbetet mot människohandel mot denna grupp. i är nationell samordnare när det gäller prostitution och människohandel i har ett regeringsuppdrag att på nationell nivå samordna arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. utvidgades uppdraget till att omfatta människohandel för andra ändamål samt barns särskilda behov. fick i regeringsuppdraget att särskilt fokusera på barnets rättigheter och samordna, sprida kunskap och metoder i arbetet mot människohandel med barn och exploatering av barn till kommuner, landsting, länsstyrelser och myndigheter. i uppdrag att på nationell nivå samordna arbetet mot människohandel pågår . Samverkan för ensamkommande barn initierade i samverkan i länet där bl.a. , , polisen, , , och kommun ingår. fick länsstyrelserna regeringsuppdraget att genomföra en nationell kartläggning av ensamkommande barn som försvinner, analysera och föreslå åtgärder för att förebygga att ensamkommande barn försvinner och att sprida resultat och metoder till myndigheter, kommuner, landsting och andra berörda aktörer. Uppdraget ska redovisas i de delar som avser att genomföra en nationell kartläggning och att analysera och föreslå åtgärder, respektive i den del som avser att sprida resultat och metoder. Internetrelaterade sexualbrott mot barn arbetar en särskild grupp inom med huvuduppgiften att kartlägga och utreda sexuella övergrepp mot barn i utlandet som begåtts av personer från samt ”livestreamade” sexuella övergrepp på barn som regisseras i realtid från via webbkamera. inrättades ett it-brottscentrum (SC3) vid Nationella operativa avdelningen () i den då nya . Internetanvändningen fortsätter att öka globalt i oförminskad takt, och brotten på internet och med hjälp av internet ökar därför också i omfattning. Inom är SC3 sakkunnig myndighet när det gäller barnpornografibrott och har funktionsansvar för utredningar av barnsexhandel. Dessutom fick SC3 processansvar för barnpornografi i och med övergången till en polismyndighet. I motion 2016/17:50 av (C) yrkas att en självständig och oberoende nationell rapportör ska utses när det gäller människohandel. Motionären anför att han ser en fara i att den nationella rapportören i frågor om människohandel är knuten till en myndighet och menar att detta innebär en risk för att siffror inte kommer fram i det ljus som krävs för att frågan ska lyftas på alla plan. I stället bör, enligt motionären, en självständig och oberoende nationell rapportör med ansvar för samtliga former av människohandel utses. Människohandel för sexuella och andra ändamål, 17 lämnade i sitt uppdrag som nationell rapportör i frågor om människohandel en lägesrapport (17) som avser 2015. Av rapporten framgår bl.a. att , mot bakgrund av de ökade migrant- och flyktingströmmarna , antog ett särskilt inriktningsbeslut som syftar till att förstärka förmågan att bekämpa människohandel. I rapporten nämns att antalet anmälda brott om människohandel för sexuella ändamål ökade markant , (58) jämfört med (31). stod för 20 av de 58 anmälda brotten , och i dessa fall var närmare hälften av brottet begångna i ett annat land än . Av samtliga anmälda brott (180) ledde endast en förundersökning om brottet människohandel för sexuella ändamål fram till en fällande dom. beslutade därför att göra en genomlysning av nedlagda förundersökningar om människohandel för att få svar på om samtliga nödvändiga åtgärder vidtagits för att utreda brotten. En sådan genomlysning antas kunna ge svar på eventuella brister i resurser, kompetens och arbetsmetoder inom polisen. Genomlysningen kan också läggas till grund för att ta fram en handlingsplan och en metodhandbok i syfte att förbättra och effektivisera arbetet mot människohandel och därtill relaterade brott. Utskottet har vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /15 (bet. 2014/15:JuU16 s. 45) behandlat ett motionsyrkande om att inrätta en nationell fristående rapportör för arbetet mot människohandel. Utskottet avstyrkte yrkandet och konstaterade att har i uppdrag att vara nationell rapportör i frågor om människohandel och att man inte hade något att invända mot denna ordning. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). I motion 2016/17:50 (C) begärs att en självständig och oberoende rapportör ska utses när det gäller människohandel. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och har inte heller nu något att invända mot att har i uppdrag att vara nationell rapportör i frågor om människohandel. Höjd kunskapsnivå om barns utsatthet, information till barn och internationellt arbete Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med begäran om tillkännagivanden om arbete inom EU för samarbete med ursprungsländer, om stärkt analyskapacitet hos Europol och om effektivisering av det internationella polisiära samarbetet vid utredningar om människohandel. Jämför reservationerna 9 (L) och 10 (C). Höjd kunskapsnivå om barns utsatthet Flera åtgärder har handlat om att öka kunskapen om barns utsatthet, utifrån ett barnrättsperspektiv, hos myndigheter, yrkesverksamma, allmänheten och barnen själva. fick i uppdrag av regeringen att samla och sprida kunskap om våld och andra övergrepp mot barn. har inrättat Barnafrid – Nationellt . fick i regleringsbrevet i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtas för att uppmärksamma de barn som är utsatta för, eller riskerar att utsättas för, människohandel samt redovisa hur samarbetet med andra myndigheter och aktörer bedrivs i dessa frågor. har en central samordnare och ett centralt system för inrapportering av misstänkt människohandel. Myndigheten har regionala samordnare som ingår i myndighetens nätverk mot människohandel. Flera åtgärder som regeringen har vidtagit har handlat om att öka kunskapen om barns utsatthet utifrån ett barnrättsperspektiv hos myndigheter, yrkesverksamma, allmänheten och barnen själva. I skrivelsen redogör regeringen även för det internationella arbete som bedrivs på området. Här nämns bl.a. att och början av 2016 undertecknade bilaterala samarbetsavtal med både och inom områden som rör social välfärd och trygghet, barns rättigheter och jämställdhet. Syftet är bl.a. att uppnå långsiktiga lösningar för att minska fattigdom och främja social integration i hemländerna, inte minst när det gäller barns rättigheter. Regeringen har även träffat bilaterala avtal för att bekämpa grov brottslighet, t.ex. människohandel och sexuell exploatering av barn i samband med turism och resande, med bl.a. , och , där det finns starka indikatorer på att detta förekommer. Samarbetet för barn i utsatta situationer inom Östersjöstaternas råd har fortsatt genom den verksamhet som drivs av Expertgruppen för utsatta barn (EGCC). ratificerade konvention om skydd av barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp, den s.k. . Syftet med Lanzarotekonventionen är att avskaffa alla former av sexuell exploatering av barn. Konventionen är ett omfattande juridiskt instrument till skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp och innefattar alla former av sexuella brott mot minderåriga. ratificerade konvention om bekämpande av människohandel. Konventionen har till syfte att förebygga och bekämpa människohandel, att skydda brottsoffrens rättigheter och att utforma en allsidig ram till skydd för och hjälp till brottsoffer och vittnen samt att säkerställa att utredningar och åtal genomförs effektivt. I motion 2016/17:54 av m.fl. (L) yrkande 4 begärs att verkar för att EU ska utöka sitt arbete för att skapa varningssystem och för att EU ska samarbeta tätt med myndigheter i ursprungsländer för människohandel och i länder där barn utsätts för övergrepp. I yrkande 5 begärs att analyskapaciteten hos Europol ska stärkas. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 38 begärs att det internationella polisiära samarbetet vid utredningar om människohandel ska effektiviseras. Människohandel för sexuella och andra ändamål, 17 Av 17 framgår bl.a. följande om internationellt arbete. Den europeiska polisorganisationen har noterat hur kriminella nätverk har vuxit fram inom EU kring migrant- och flyktingströmmarna från bl.a. , och . Europol har också uppmärksammat att kriminella grupperingar som bedriver människohandel för sexuella och andra ändamål även har börjat rikta sitt intresse mot att utnyttja flyktingar. Europol ser med oro på det ökade samarbetet mellan människohandlare och människosmugglare och att människor på flykt kan tvingas till prostitution eller bli utnyttjade på annat sätt bl.a. på grund av skulder till människosmugglare. Utvecklingen understryker vikten av att och utvecklar förmågan och metoderna för att arbeta gränsöverskridande. bekämpande av grov organiserad brottslighet, nationellt och internationellt, bedrivs efter omorganisationen av den nationella operativa avdelningen (). Underrättelseenheten inom ansvarar för strategisk och operativ kriminalunderrättelsetjänst på nationell nivå bl.a. med inriktning mot människohandel för olika ändamål. Underrättelseenheten biträder, samordnar och koordinerar också internationella ärenden och underrättelseärenden som berör flera myndigheter eller länder. Arbetet bedrivs i samarbete med polisregionernas kriminalunderrättelsetjänster, övriga brottsbekämpande myndigheter samt genom det internationella polissamarbetet. I enlighet med rikspolischefens beslut om förstärkt förmåga att bekämpa människohandel har ett nätverk av kontaktpersoner skapats inom underrättelsetjänsten mellan och samtliga polisregioner. Nätverket verkar för att arbeta mer systematiskt och för att skaffa information från internet i syfte att skapa operativa underrättelser om och lägesbilder m.m. av omfattningen och utbredningen av prostitution på internet. Målet med arbetet är att öka lagföringen av personer som begår brott som människohandel, koppleri och köp av sexuell tjänst. deltog representanter från Noas underrättelseenhet i det internationella polisarbetet mot människohandel. Arbetet bedrevs framför allt inom ramen för den europeiska polisorganisationen och policycykel – Empact (European Multidisciplinary Platform Against Criminal Threats). Ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel och annat utnyttjande av utsatta personer Av betänkandet Ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel och annat utnyttjande av utsatta personer (SOU 2016:70) som människohandelsutredning lämnade framgår (s. 79) att människohandel är ett av de prioriterade brottsområden som EU:s inrikes- och justitieministrar fastställt för perioden –2017 för förebyggande och bekämpning av organiserad brottslighet utifrån Europols hotbildsrapport and Organised Crime Threat Assessment (Socta). deltar aktivt även i detta arbete. deltar även aktivt i Empact. Dessutom ger Frontex en viktig plattform för åtgärder mot människohandel i sitt specialiserade verksamhetsområde. Utskottet har vid beredningen av allmänna motioner från den allmänna motionstiden /15 avstyrkt ett motionsyrkande om att det internationella polisiära samarbetet behöver förbättras (bet. 2014/15:JuU16 s. 44 f.). Utskottet konstaterade att det redan fanns ett omfattande internationellt samarbete när det gäller arbetet mot människohandel och ansåg därför inte att det fanns skäl för det initiativ som motionärerna efterfrågade. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). Internationellt samarbete är viktigt i arbetet för att bekämpa människohandel. Utskottet konstaterar att det pågår ett brett internationellt arbete på området. bedriver också ett internationellt samarbete vid utredningar om människohandel. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och ser inte skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som begärs i motion 2016/17:865 (C) yrkande 38. Utskottet konstaterar även att människohandel är ett prioriterat brottsområde inom EU. Utskottet anser inte att det finns behov av sådana tillkännagivanden som efterfrågas i motion 2016/17:54 (L) om varningssystem inom EU (yrkande 4) och om att Europols analyskapacitet ska stärkas (yrkande 5). Utskottet avstyrker yrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår yrkanden om tillkännagivanden om en handlingsplan mot människohandel, barnperspektiv, ett ändrat uppdrag till , samverkan mellan myndigheter, prioritering av arbetet mot människohandel, ändring av om uppehållstillstånd och om att ska ges möjlighet att begära reflektionstid vid misstänkt människohandelsbrott. Jämför reservationerna 11 (M, C, L, KD), 12 (L), 13 (KD), 14 (KD), 15 (L), 16 (L) och 17 (L). Regeringens övergripande målsättning med handlingsplanen är att inget barn ska utsättas för människohandel, exploatering eller sexuella övergrepp. Regeringen anser att det är angeläget att fortsätta ansträngningarna att skydda barn mot dessa övergrepp och att det därför behövs fortsatta insatser utifrån den problembild som framgått och de utmaningar som identifierats. ska vara en drivande aktör i dessa frågor även på den internationella arenan. Regeringen presenterar i skrivelsen ett antal åtgärder vars syfte är att förebygga brott, skydda och stödja barnen samt skapa förutsättningar för att effektivt lagföra gärningsmän. Åtgärderna ska i genomförandet genomsyras av ett barnrättsperspektiv och ett jämställdhetsperspektiv, samt även beakta ett hbtq-perspektiv. Målen för regeringens föreslagna åtgärder är följande: • att barn inte blir offer för människohandel • att barn inte utsätts för sexuella övergrepp och exploatering, vare sig i eller i samband med turism och resande • att alla barn som har varit offer för människohandel, exploatering eller sexuella övergrepp får det skydd och stöd de behöver • att främja barns kunskap om sina rättigheter att bli skyddade mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp och öka deras möjligheter att själva motverka sin utsatthet. Åtgärderna ska bidra till att