bet · H301MJU18 · 2016-06-10 00:00:00 — Internationellt regleras även produktion, användning och utsläpp av ämnen som är långlivade organiska föroreningar (persistant organic pollutant, ) genom . Sedan partsmötet har EU arbetat med att införliva tillägget om flamskyddsmedlet HBCDD i EU-lagstiftningen. har verkat för att EU ska besluta om ett förbud om produktion, användning och import av HBCDD för att EU ska kunna uppfylla konventionens krav (skr. 2015/16:115 Verksamheten i Europeiska unionen ). En ny global konvention om begränsning av kvicksilver i hela livscykeln, Minamatakonventionen, antogs . Alla medlemsstater har åtagit sig att ratificera Minamatakonventionen, och presenterade ett förslag till förordning om kvicksilver (KOM(2016) 39) med syfte att fullt ut anpassa unionslagstiftningen till konventionen. Regeringen vill se ett snabbt ikraftträdande och ett ambitiöst genomförande av konventionen på EU-nivå, och att EU fortsatt visar initiativkraft globalt genom att fortsätta driva konventionens utveckling och ställa ytterligare krav globalt (fakta-PM 2015/16:FPM52 EU:s ratificering av Minamatakonventionen om kvicksilver). Som redovisas i regeringens skrivelse Giftfri vardag pågick den fjärde internationella konferensen om hantering av kemikalier inom ramen för SAICM . Under mötet enades deltagarna om en process för att definiera vad som bör hända på global nivå efter . Detta relaterades till de nya hållbarhetsmålen, s.k. sustainable development goals (SDG). Deltagarna kom även överens om ett samarbetsprogram för att minska riskerna med kemikalier i varor. Programmet ska öka företagens kunskap om vilka farliga ämnen som finns i bl.a. elektronik, textilier och leksaker. Ett annat viktigt beslut var antagandet av ett vägledningsdokument som kommer att hjälpa aktörerna att prioritera sitt arbete för att nå 2020-målet, och i förlängningen även de globala hållbarhetsmålen. har aktivt drivit frågan om förbättrad information om farliga ämnen i varor och kommer att fortsätta att driva på för att programmet genomförs av berörda aktörer. antog FN den s.k. Agenda 2030 som innehåller 17 nya globala hållbarhetsmål och som ersätter de tidigare millenniemålen . Hållbarhetsmålen bryts ned i 169 delmål, varav delmål 12.4 innehåller SAICM:s mål . Det finns även en rad andra formuleringar med tydlig koppling till kemikaliekontroll. I regeringens skrivelse lyfts följande fram: Genom att kemikaliefrågan har förts in i flera delar av agendan tydliggörs att en säker kemikaliehantering kan ha en direkt positiv effekt på övergripande målsättningar inom hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning, såsom tillgång till rent vatten eller en förbättrad hälsa. Regeringen anser att en hållbar hantering av kemikalier och avfall är en förutsättning för att nå de globala målen och genomföra Agenda 2030. har därför tillsammans med EU lagt fram förslag på en resolution på detta område som antogs vid , UNEA-2, som hölls i den 23–. De globala mål för kemikalier och avfall som finns gäller till 2020. Det är viktigt att världens länder enas om ett tydligt och ambitiöst ramverk för hur arbetet med dessa frågor ska fortsätta efter 2020 (Miljö- och , 2016). Regeringen framför vidare i skrivelsen att man ser ett behov av att skapa en vision eller målbild för arbetet med att långsiktigt säkerställa och upprätthålla en säker kemikaliehantering, som är kopplad till hållbar utveckling. Regeringen driver på för att SAICM behålls och kan utgöra en grund för det framtida arbetet, bl.a. för att deras arbete är inriktat på riskhantering av kemikalier i stort, till skillnad från kemikalie- och avfallskonventionerna, och är sektorsöverskridande, dvs. hälsa och miljö värderas lika. Regeringen lyfter även fram att bör verka för ett framtida rättsligt bindande ramverk för farliga kemikalier, för att kunna ge en mer effektiv internationell respons på globala hälso- eller miljöproblem orsakade av den ökande och komplexa mängden kemikalier (skr. 2015/16:169). Som framgår i regeringens skrivelse 2015/16:115 Verksamheten i Europeiska unionen driver tillsammans med åtta andra likasinnade medlemsstater och ministerinitiativet Reach up. Initiativet vill se ett mer ambitiöst genomförande av kemikalieförordningen Reach och en reglering av hormonstörande ämnen och nanomaterial i enlighet med målen i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram. Länderna bjöd in till konferensen and Beyond som samlade närmare 200 deltagare från medlemsstater, , kommissionen och intresseorganisationer. Diskussionerna visade att det finns ett stort stöd för Reach och för en bättre reglering av kemikalier. I Kemikalieinspektionens årsredovisning framgår att myndigheten deltar i möten och arbetsgrupper på EU-nivå med syfte att harmonisera och effektivisera arbetet med tillståndsprövning av både växtskyddsmedel och biocidprodukter mellan medlemsländerna. Vidare görs i redovisningen en sammantagen bedömning att Kemikalieinspektionen genom sitt arbete i olika arbetsgrupper är med och påskyndar harmoniseringen av tillståndsprövningen av växtskyddsmedel och biocidprodukter inom EU. När det gäller miljömål i EU för en giftfri vardag ska enligt EU:s sjunde miljöhandlingsprogram (och rådets beslut nr 1386/2013/EU av om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020 – Att leva gott inom planetens gränser) utveckla en strategi för en giftfri miljö till 2018. De fyra områden som är prioriterade i strategin är farliga ämnen i varor. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) anförs att det praktiska genomförandet av miljöhandlingsprogrammet blir av stor betydelse för att minska användningen av särskilt farliga ämnen. I Kemikalieinspektionens genomförande av handlingsplanen för en giftfri vardag ligger att aktivt bidra till detta arbete. I Handlingsplan för en giftfri vardag 2015–2020 – Skydda barnen bättre (Kemikalieinspektionen, rapport 5/14) redovisas att det var en stark politisk vilja inom kemikalieområdet i flera medlemsländer som gjorde det möjligt att i EU få till stånd världens i särklass mest ambitiösa kemikalielagstiftning (Reachförordningen). Kemikalieinspektionens erfarenhet från EU-arbetet är att det nu i vissa fall är svårt att få genomslag för förslag på teknisk nivå om ingen klar politisk linje har formulerats på EU-nivå. Den strategi för en giftfri miljö som ska tas inom ramen för EU:s sjunde miljöhandlingsprogram kan bidra till att de kemikaliepolitiska aspekterna åter får en större tyngd vid tillämpning och utveckling av EU:s kemikalielagstiftningar. När det gäller nya ämnen på kandidatlistan för Reach arbetar enligt budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) med sex ämnesutvärderingar i Reach. Vidare har lämnat förslag till Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) på 13 ämnen som bör betraktas som särskilt farliga och bör föras upp på kandidatförteckningen, bl.a. kadmium och flera kadmiumföreningar. På svenskt initiativ beslutades ett begränsningsförslag för bly i konsumentvaror av kommissionen . Ett svenskt förslag till begränsning av nonylfenol och nonylfenoletoxilater i importerade textilier hanterades av Echas kommittéer . Förslaget fick stöd, och beslut fattades . När det gäller kandidatförteckningen i Reach finns det en färdplan för särskilt farliga ämnen (substances of very high concern, SVHC) som kommissionen, Echa och medlemsländerna i EU kom överens om 2013 och vars mål är att alla relevanta SVHC ska finnas på kandidatlistan till 2020. tillfördes 10 nya ämnen så att förteckningen omfattade 161 ämnen . Enligt Kemikalieinspektionens slutredovisning av uppdraget om en handlingsplan för en giftfri vardag 2011–2014 (Kemikalieinspektionen, rapport 1/15) har satsningen på handlingsplanen gjort det möjligt att öka antalet förslag på reglering av hälso- och miljöfarliga ämnen. Utan handlings-planen hade endast enstaka förslag kunnat lämnas. Den ökade satsningen på EU:s kemikalielagstiftning har resulterat i att numera tillhör den grupp medlemsländer som lämnar flest förslag på åtgärder mot enskilda hälso- och miljöfarliga kemiska ämnen. Sedan starten av handlingsplanen och inom ramen för Reachförordningen har lämnat in sju ämnesutvärderingar, elva förslag på ämnen till kandidatförteckningen, tre förslag på begränsningar samt förslag på harmoniserande klassificering av tolv ämnen. I Kemikalieinspektionens rapport för en giftfri vardag 2015–2020 – Skydda barnen bättre (rapport 5/14) anför myndigheten att tillämpning och utveckling av är det enskilt viktigaste området för att få till stånd en effektiv och förebyggande kemikaliekontroll. En fortsatt prioritering av EU-processerna ämnesutvärdering, harmoniserad klassificering, särskilt farliga ämnen (kandidatlistan) och förbud mot viss användning av kemikalier (begränsning) är nödvändig. Det finns flera internationella överenskommelser som till viss del hanterar de globala utmaningarna med kemikalier. Utskottet noterar att framsteg har gjorts inom ramen för SAICM, bl.a. en överenskommelse om ett samarbetsprogram för att minska riskerna med kemikalier i varor, vilket är positivt. Utskottet anser även att det är glädjande att den s.k. Agenda 2030 med FN:s nya hållbarhetsmål innehåller en rad formuleringar med tydlig koppling till kemikaliekontroll. Utskottet delar regeringens syn att det behövs en målbild för arbetet med att långsiktigt säkerställa och upprätthålla en säker kemikaliehantering som är kopplad till hållbar utveckling och att det behövs ett övergripande rättsligt bindande ramverk för kemikalier på global nivå. Vidare noterar utskottet att det sker samarbeten på EU-nivå bl.a. genom Reach up-initiativet och att möten och arbetsgrupper arrangeras i syfte att bl.a. harmonisera och effektivisera arbetet med växtskyddsmedel och biocidprodukter. Utskottet ser fram emot strategin för en giftfri miljö som ska presentera . Genom denna kan en politisk linje fastställas för EU:s kemikaliepolitik och vara vägledande i det framtida arbetet för en giftfri miljö på EU-nivå. Det är glädjande att tillhör den grupp av medlemsländer som lämnar flest förslag till åtgärder mot enskilda hälso- och miljöfarliga kemiska ämnen. Utskottet anser att detta arbete måste fortsätta att prioriteras. Utskottet anser att motionerna 2015/16:2370 (C) yrkandena 4–6 och 2015/16:2606 (M) yrkande 3 med redovisningen ovan kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om krafttag mot perfluorerade föreningar (PFAS) och andra högfluorerade ämnen. I motion 2015/16:2540 av (S) framhålls att det behövs krafttag mot PFAS och andra högfluorerade ämnen. PFAS är en typ av kemikalier som misstänks vara en allvarlig hälsorisk för både djur och människor. Det har förorenat dricksvatten i flera kommuner, och några kommuner har fått stänga dricksvattentäkter efter att högfluorerade ämnen läckt till grundvattnet. kan PFAS och andra högfluorerade ämnen vara ett hot mot människors hälsa, miljön och dricksvattenförsörjningen i . Enligt motionären finns det därför all anledning att ta krafttag för att minska samhällets användning av högfluorerade ämnen. Staten bör satsa på forskning om dessa ämnens skadliga effekter och ta fram en handlingsplan för hur de som utsätts för dessa ämnen kan få stöttning och hjälp. Utöver detta bör också staten undersöka möjligheterna för sanering av de platser i som redan är förorenade av högfluorerade ämnen. behandling och kompletterande uppgifter I betänkande 2014/15:MJU7 Kemikaliepolitiken beskrivs högfluorerade ämnen på följande sätt: Högfluorerade ämnen används som ett samlingsbegrepp för perfluorerade och polyfluorerade ämnen. Polyfluorerade ämnen kan brytas ned till perfluorerade ämnen som är långlivade och i vissa fall giftigare än ursprungsämnet. De perfluorerade ämnena kan även transporteras långa sträckor, vilket är orsaken till att de förekommer i höga halter hos djur i . Det är vidare känt att vissa av ämnena i gruppen poly- och perfluorerade ämnen är bioackumulerande och toxiska, och att de kan skada fortplantningen hos människor och djur. För de flesta av ämnena i gruppen saknas emellertid grundläggande kunskap om deras miljö- och hälsofarliga egenskaper. Ämnenas vatten- och fettavstötande egenskaper, och deras värmetålighet, är skälet till att de har fått många användningsområden. Användningen av poly- och perfluorerade ämnen är utbredd, och de finns i en mängd produkter, t.ex. fritidskläder och skor, köksutrustning, impregneringsmedel och brandsläckningsmedel. Människor utsätts för perfluorerade ämnen främst via mat, dricksvatten och damm. Ämnen från denna grupp används i vissa livsmedelsförpackningar eftersom de skyddar förpackningarna både från fett och från vatten. I vissa fall kan de perfluorerade ämnena vandra över från förpackningen till livsmedlet. Det finns också flera kända fall där perfluorerade ämnen har förorenat mark och vattentäkter. I regeringens uppdrag till Kemikalieinspektionen att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag i syfte att intensifiera arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö –2017 ska Kemikalieinspektionen bl.a. ta fram ett nationellt åtgärdsprogram för högfluorerade ämnen. Inom ramen för detta ska myndigheten senast ta fram en åtgärdsplan och, där det är lämpligt, lämna förslag till nationella regleringar eller regleringar på EU-nivå och andra åtgärder i syfte att minska exponeringen av högfluorerade ämnen (PFAS). Kemikalieinspektionen ska även verka för att en handlingsplan initieras inom EU. Inom ramen för uppdraget att ta fram ett nationellt åtgärdsprogram för högfluorerade ämnen har Kemikalieinspektionen gjort en kartläggning av förekomsten och användningen av högfluorerade ämnen och av alternativa ämnen och material (Förekomst och användning av högfluorerade ämnen och alternativ, Kemikalieinspektionen, rapport 6/15). Kartläggningens syfte är att ge en tydligare bild av var högfluorerade ämnen används och vilka alternativa ämnen, material och tekniker som finns tillgängliga. Rapporten ska användas i det kommande arbetet med att förhindra ytterligare hälso- och miljöproblem med PFAS. Även har, på uppdrag av regeringen, genomfört en screening av förekomsten av miljögifter, bl.a. högfluorerade ämnen och bekämpningsmedelsrester i yt- och grundvatten. Uppdraget redovisades i rapporten ämnen (PFAS) och bekämpningsmedel – En sammantagen bild av förekomsten i miljön (, rapport 6709). Resultaten visar att PFAS finns i halter som kan utgöra en risk för människors hälsa och miljö i anslutning till bekräftade punktkällor, främst brandövningsplatser. Sammantaget ger screeningen en god grund för det fortsatta arbetet med att bättre kontrollera och begränsa människors exponering och vad som kommer ut i miljön och med att få bättre kunskap om vilka halter av PFAS och växtskyddsmedel som finns i miljön. I rapporten till nationella regler för högfluorerade ämnen i brandsläckningsskum (Kemikalieinspektionen, rapport 1/16) föreslår Kemikalieinspektionen ett antal åtgärder för att så långt och snabbt som möjligt begränsa tillflödet av högfluorerade ämnen från brandsläckningsskum till miljön, bl.a. ett förordningsstadgat krav med stöd av om att skumvätska/släckvatten från fluorbaserade brandsläckningsskum ska samlas upp och destrueras fr.o.m. , med vissa undantag. Vidare föreslås att regeringen låter göra en översyn och så långt det är möjligt reducerar de föreslagna undantagen till 2019. Rapporten har remitterats, och svaren håller nu på att sammanställas inom . Regeringen kommer därefter att ta ställning till hur man går vidare med förslagen. gav en utredning i uppdrag att göra en analys av orsakerna till att spridningen av högfluorerade ämnen till dricksvattentäkter kunnat pågå utan att upptäckas. Utredningen redovisade sitt betänkande Utredningen om spridning av PFAS-föroreningar i dricksvattnen (M 2015:B) och konstaterade att orsakerna till att spridningen av högfluorerade ämnen kunnat ske till dricksvatten utan att upptäckas har berott på ett antal generella och strukturella problem. Eftersom problemen är generella krävs i de flesta fall även generella lösningar. Bland annat föreslås att kemikalielagstiftningen förstärks genom att registreringen förbättras så att ämnen som finns i låga koncentrationer eller i små mängder omfattas av registreringsskyldighet, att innehållet i kemiska produkter redovisas öppet, att substitutionsarbetet sker gruppvis och att utredningskraven för myndigheterna inför eventuella begränsningar minskas. Vidare föreslår utredningen att ett centrum för substitution inrättas för att driva på kemikalieproducenterna och för att underlätta för konsumenter och företag att arbeta proaktivt med att byta ut farliga ämnen eller byta till ett annat material utan farliga ämnen. Regeringen tillsatte en särskild utredare som ska titta på förutsättningarna för ett sådant centrum. och Kemikalieinspektionen har gemensamt startat ett nationellt nätverk för PFAS för myndigheter, forskare, länsstyrelser, kommuner, miljökonsulter och dricksvattenproducenter. Nätverket fokuserar på att öka kunskap om egenskaper och förekomst samt diskutera lösningar för att få bort PFAS-ämnen ur marken och dricksvattnet (prop. 2015/16:1 utg.omr. Kemikalieinspektionen har även bildat ett nätverk för de centrala myndigheterna med syfte att samordna och öka kunskaperna om PFAS. Utskottet konstaterar att regeringen har gett ett antal uppdrag till olika myndigheter när det gäller högfluorerade ämnen. Det är positivt att olika kartläggningar har gjorts av förekomsten och användningen av högfluorerade ämnen så att det finns en tydligare bild av var dessa miljögifter finns. Vidare konstaterar utskottet att i uppdraget att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag ligger att Kemikalieinspektionen ska ta fram ett nationellt åtgärdsprogram för högfluorerade ämnen och verka för en handlingsplan på EU-nivå. Myndigheten har redan inom ramen för uppdraget redovisat förslag till att begränsa tillflödet av högfluorerade ämnen från brandsläckningsskum till miljön. Utskottet ser fram emot att ta del av det nationella åtgärdsprogrammet och avvaktar hur regeringen avser att gå vidare med förslaget om brandsläckningsskum. Vidare konstaterar utskottet att Utredningen om spridning av PFAS-föroreningar i dricksvatten har föreslagit att ett centrum för substitution inrättas för att driva på arbetet med att byta ut farliga ämnen. Det är positivt att regeringen varit proaktiv i frågan och tillsatt en utredning som ska titta på förutsättningarna för ett sådant centrum. Med hänvisning till pågående utredningsarbete föreslår utskottet att motion 2015/16:2540 (S) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samverkan för en giftfri miljö och om att utreda kemikaliers cocktaileffekter. Jämför reservationerna 14 (C) och 15 (M). I partimotion 2015/16:2370 av m.fl. (C) yrkande 12 anförs att samarbetet mellan näringsliv och forskning bör utvecklas. Det finns anledning att agera förebyggande genom forskning och utveckling och genom försiktighetsprincipen, i stället för att invänta potentiella effekter. Industrin efterfrågar alternativ till ämnen på EU:s kandidatlista, innehållande potentiellt skadliga ämnen som ska utredas, men saknar ibland förutsättningarna för att bedriva de vetenskapliga studierna själva. vill stärka både näringsliv och svensk forskning genom utvecklad samverkan. I kommittémotion 2015/16:2606 av m.fl. (M) yrkande 7 framhålls att kemikaliers cocktaileffekter bör utredas. Svenska forskare har deltagit i det s.k. , som gått igenom tiotusentals studier med kemikalier och cancerrisk som gemensam nämnare. Här konstateras att kemikalier individuellt inte behöver bedömas vara cancerframkallande men ändå kan samverka med varandra och genom detta innebära en cancerrisk. Dessa risker behöver tas på stort allvar, och mer forskning på området behövs. Generellt utreds en kemikalie i taget på grund av hur lagstiftningen är uppbyggd, men när kemikaliemixen som människor utsätts för blir alltmer komplex behövs forskning på kombinationseffekterna. Samverkan för en giftfri miljö I regeringens skrivelse 2015/16:69 Politik för hållbart företagande framgår att regeringen ska fortsätta att i samverkan med konsument- och producentsidan driva det frivilliga arbetet mot en giftfri miljö framåt genom information, forskning, metodutveckling och dialoger. Syftet är att uppnå en lämplig kemikaliehantering över hela livscykeln med fokus på substitution. Regeringen tillsatte även en utredning för att se hur man mest effektivt arbetar för att ersätta farliga ämnen med säkrare alternativ, enligt den s.k. substitutionsprincipen. Målet är ett för att förse företag, forskare och alla som arbetar med kemikalier med ökad kunskap om giftiga ämnen och om vilka alternativ som går att använda. Utredningen ska titta på hur ett sådant centrum ska kunna erbjuda kunskap men även bidra till utveckling av giftfria, hållbara kemiska produkter och varor och icke-kemiska metoder och tekniker. Uppdraget ska redovisas . I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) framgår att regeringens mål för forskningspolitiken är att ska vara en framstående forskningsnation, där forskning och innovation bedrivs med hög vetenskaplig kvalitet och bidrar till samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft. I regeringens skrivelse 2015/16:169 Giftfri vardag redovisas att i den förra regeringens proposition Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) aviserades behov av forskning, innovation och utveckling på ett flertal områden där samhället står inför stora utmaningar, bl.a. riskerna med kemikalieanvändning som inkluderar användning och spridning av nanomaterial samt läkemedel i miljön. Enligt propositionen bör forskning om farliga ämnen och forskning inom området grön kemi stärkas. kommer regeringen att besluta om inriktningen för forskningspolitiken för perioden –2027. Som har redovisats ska enligt EU:s sjunde miljöhandlingsprogram till 2018 utveckla en åtgärdsstrategi för en giftfri miljö. Ett av de prioriterade områdena är kombinationseffekter. I Kemikalieinspektionens genomförande av handlingsplanen för en giftfri vardag ligger att aktivt bidra till arbetet med denna strategi. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) anförs att processen med att registrera ämnen i Reach fortsätter och omfattar allt fler ämnen. Registreringarna i Reach uppvisar emellertid stora brister och luckor i den information som ska lämnas om ämnens hälso- och miljöfarliga egenskaper. Allt fler ämnen granskas också inom programmen för utvärdering av verksamma ämnen i biocidprodukter eller växtskyddsmedel. Det innebär att tillgången till kunskap om ämnens egenskaper har ökat och kommer att fortsätta öka . Än så länge är dock kunskapen om hälso- och miljöfarliga egenskaper för det stora flertalet ämnen bristfällig. Detta gäller särskilt kunskap om hälso- och miljöegenskaper för lågvolymämnen och för nanomaterial och hormonstörande ämnen samt om kombinationseffekter vid exponering för flera ämnen. Enligt budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) är en särskilt svår fråga att bedöma när det kan finnas tillräckliga förutsättningar för att hantera de särskilda utmaningar som riskbedömning av kombinationseffekter innebär och att anpassa regelverken så att de tar hänsyn till sådana. Det är dock viktigt att steg i den riktningen tas. Vidare framhålls att viktiga inslag i regeringens arbete är att öka takten i att fasa ut och ersätta särskilt farliga ämnen och minska riskerna med övriga farliga ämnen. Av vikt är att t.ex. kombinationseffekter av kemikalier och farliga ämnen ges ökad prioritet. Arbetet ska drivas både nationellt, i EU och globalt. I – Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2016 (, rapport 6707) redovisas att forskningscenter () 2015 publicerade en översikt över ny och alternativ metodik för bedömning av kombinationseffekter.