bet · H301MJU20 · 2016-06-14 00:00:00 — I fråga om mer ambitiösa klimatpolitik framgår det av den ekonomiska vårpropositionen 2015/16:100 att regeringen anser att ska vara en global föregångare i klimatomställningen. Nyckeln till att minska de globala klimatutsläppen är enligt regeringen att rikare länder går före och minskar utsläppen samt utvecklar och sprider lösningar, som utvecklingsländer ges stöd i sin klimatomställning och klimatanpassning. Miljö- och jordbruksutskottet anförde i sitt betänkande 2014/15:MJU13 att det stöder regeringens uppfattning om att ska vara ledande i omställningen till ett samhälle med mycket låga utsläpp av växthusgaser och att ska minska utsläppen av växthusgaser i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling. I betänkandet påpekas även att enligt genomgång och bedömning av olika länders miljöpolitik är en föregångare inom många områden inom miljöpolitiken. har också kommit fram till att långvariga engagemang för miljön avsevärt har minskat utsläppen av växthusgaser, luftföroreningar och kväveläckage. Utskottet framhöll också att Miljömålsberedningen vid utformningen av förslagen enligt direktiven ska ta hänsyn till riskerna för koldioxidläckage där det är relevant, till möjligheten att hantera sådana risker och till effekter för sektorer och regioner. I Miljömålsberedningens delbetänkande anförs att den bedömer att ska vara ett ledande land i det globala arbetet med att förverkliga ambitiösa målsättningar och ta ansvar för historiska utsläpp. Enligt Miljömålsberedningen har goda förutsättningar att minska de nationella utsläppen av växthusgaser och kan därför anta långtgående och ambitiösa klimatmål. Miljömålsberedningen bedömer att det kan medföra en rad fördelar och möjligheter men även utmaningar för att gå före i omställningen till ett samhälle med låga utsläpp av växthusgaser. En stor utmaning är att resten av världen, inklusive EU, förmår skärpa sin klimatpolitik. Det betonas vidare att en utgångspunkt för beredningens förslag om ett skärpt ramverk är att resten av världen också agerar så att de globala utsläppen minskar i linje med vad som sägs i om att den globala temperaturökningen ska hållas väl med en fortsatt strävan att begränsa ökningen till högst . Miljömålsberedningen framhåller att en förutsättning för beredningens förslag är att EU skärper sin klimatpolitik i linje med genom att takten för utsläppsbegränsningar i EU:s system för handel med utsläppsrätter skärps. Utgångspunkten att omställningen i sker i en värld som ställer om innebär att konsekvenserna av de insatser som behöver genomföras i blir annorlunda än om världen i övrigt inte skulle ställa om. I betänkandet anförs att konsekvenserna för konkurrensutsatt industri i t.ex. blir mindre om även industrin inom andra ekonomiskt betydelsefulla marknader har liknande koldioxidrestriktioner. När världen ställer om ökar också möjligheterna till vinster för de företag som ligger långt framme i utvecklingen, enligt Miljömålsberedningen. De lösningar som kan komma att utvecklas i kan potentiellt exporteras till betydligt större marknader utanför vårt land. Ett annat exempel som ges i betänkandet är att när världens länder, regioner, städer och företag fokuserar på att ställa om kan teknikgenombrott på andra marknader innebära betydligt lägre kostnader även för omställning. Det är något som sker enligt Miljömålsberedningen. Som nämns ovan har Miljömålsberedningens förslag gått ut på remiss. Avslutningsvis kan nämnas att i kommissionens meddelande Vägen efter framhålls att visserligen är epokgörande i det att det är världsomfattande, men det påpekas även att länderna har olika nationella ambitionsnivåer och att risken finns att näringslivet hamnar i ett sämre konkurrensläge om de olika spelreglerna kvarstår. I meddelandet anförs därför att Europeiska rådets strategiska beslut att ha kvar systemet med fri tilldelning efter 2020 och de föreslagna bestämmelserna mot koldioxidflykt från EU:s system för handel med utsläppsrätter är den rätta avvägningen just , men att de bör ses över . Utskottet konstaterar att Miljömålsberedningen lämnade sitt första delbetänkande, Ett klimatpolitiskt ramverk för (SOU 2016:21). Utskottet noterar vidare att Miljömålsberedningen bl.a. föreslår ett mål som innebär att inte har några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. Detta mål innebär en tidigareläggning och precisering av den tidigare visionen om netto-noll-utsläpp till 2050. När det gäller frågan om ett nytt etappmål för konsumtionsbaserade utsläpp ser utskottet liksom Miljömålsberedningen svårigheter med att sätta ett långsiktigt kvantitativt mål som även omfattar dessa utsläpp eftersom endast äger begränsad rådighet över åtgärder och styrmedel som påverkar dessa utsläpp och eftersom det fortfarande finns stora felkällor i beräkningarna av utsläppen från konsumtionsperspektivet. Utskottet noterar också att Miljömålsberedningen inte anser att ett sådant mål bör ingå i det långsiktiga utsläppsmålet. I fråga om mer ambitiösa klimatpolitik anser utskottet i likhet med regeringen att ska vara en global föregångare i klimatomställningen. Utskottet påminner också om att det i sitt betänkande 2014/15:MJU13 anförde att det stöder regeringens uppfattning om att ska vara ledande i omställningen till ett samhälle med mycket låga utsläpp av växthusgaser och att ska minska utsläppen av växthusgaser i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling. Utskottet konstaterar att även Miljömålsberedningen bedömer att ska vara ett ledande land i det globala arbetet med att förverkliga ambitiösa målsättningar och ta ansvar för historiska utsläpp. Liksom Miljömålsberedningen bedömer utskottet att det kan medföra en rad fördelar och möjligheter men även utmaningar för att gå före i omställningen till ett samhälle med låga utsläpp av växthusgaser och att en stor utmaning är att resten av världen, inklusive EU, förmår skärpa sin klimatpolitik. Utskottet noterar också att kommissionen anser att Europeiska rådets strategiska beslut att ha kvar systemet med fri tilldelning av utsläppsrätter och de föreslagna bestämmelserna mot koldioxidflykt från EU:s system för handel med utsläppsrätter är den rätta avvägningen just . Utskottet vill emellertid tillägga att det som ovan anförts välkomnar regeringens avsikt att verka för att fri tilldelning till sektorer som inte bedöms löpa avsevärd risk för koldioxidläckage fasas ut. Utskottet konstaterar vidare att Miljömålsberedningens förslag har gått ut på remiss. Mot bakgrund av det som anförs ovan och det arbetet som pågår föreslår utskottet att motionerna 2015/16:187 (V) yrkande 4, 2015/16:3149 (KD) yrkande 3, 2015/16:1585 (MP), 2015/16:852 (S), 2015/16:3321 (SD) yrkande 2 och 2015/16:2542 (SD) yrkandena 2 och 3 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om klimatmålets uppfyllelse. Jämför reservation 24 (M, C, L, KD). I skrivelsen gör regeringen bedömningen att målet om att utsläppen ska vara lägre 2020 jämfört med kommer att nås. Vidare anförs att regeringens ambition dock är att i ökad utsträckning nå målet genom nationella insatser. I skrivelsen påminns om att den förra regeringens inriktning var att en tredjedel av minskningen skulle ske i form av investeringar i andra EU-länder eller flexibla mekanismer som CDM (mekanismen för ren utveckling). Regeringen höjer således ambitionen och vill i ökad utsträckning nå etappmålet till 2020 genom nationella insatser. Regeringen har därför genomfört nya åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser i till 2020, och flera utredningar har tillsatts med fokus på transportsektorn. Enligt skrivelsen skulle den förra regeringens inriktning att utsläppsminskningar i andra länder kan utgöra en tredjedel av den totala utsläppsminskningen motsvara ungefär koldioxidekvivalenter 2020. Vidare anförs att de utsläpp som omfattas av det nationella målet har minskat från koldioxidekvivalenter 2005, året då EU ETS startade, till 2014. och levererade underlag till kontrollstationen . I myndigheternas underlag, som omfattar en bedömning av effekterna av styrmedel som var i bruk , beräknades utsläpp komma att uppgå till koldioxidekvivalenter. Gapet till måluppfyllelse beräknades då till . I skrivelsen anförs att detta är inom ramen för den mängd utsläppsminskningar som har tillåtit att man förvärvar genom investeringar utomlands för att nå det nationella klimatmålet. Enligt skrivelsen förväntas den nuvarande portföljen av enskilda projekt och fonder generera utsläppsminskningar motsvarande ca koldioxidekvivalenter, av vilka har åstadkommits och levererats till , som ansvarar för insatserna. Vidare anförs att –2018 ska växthusgasutsläppen i tydligt minska. ska vara en ledande kraft i klimatomställningen. Regeringen framhåller därför att den har genomfört nya åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser i till 2020, och flera utredningar har tillsatts med fokus på transportsektorn. Dessa presenteras kortfattat i skrivelsen. Enligt skrivelsen indikerar den senaste tillgängliga utsläppsstatistiken () och prognosunderlaget samt en bedömning av effekterna av regeringens politik att utsläppsgapet i fråga om nationella utsläpp nästan har halverats. Osäkerheter är knutna till beräkningarna. I skrivelsen framhålls att regeringen avser att återkomma med ytterligare förslag som bidrar till minskade utsläpp i . Enligt motion 2015/16:3322 av m.fl. (C, M, L, KD) i denna del framhålls att skrivelsen innehåller en otydlig ambition om att en större del av utsläppsminskningsmålet av växthusgaser ska göras med nationella åtgärder. Motionärerna poängterar dock att den nuvarande målformuleringen beslutats av och att eventuella ändringar av målet sålunda måste underställas . Vidare anförs att det inte heller framgår av skrivelsen hur stor andel av de uppskattade koldioxidekvivalenter som regeringens ambition omfattar eller vilka åtgärder som skulle krävas för att genomföra den i sammanhanget omfattande minskningen på en period , än mindre eventuella konsekvenser för statsbudgeten, eller kostnader för företag och hushåll av dessa åtgärder. Motionärerna anför att regeringen bör precisera detta och återkomma till om man har för avsikt att ändra målformuleringen. Som ovan anförts kan utskottet konstatera att 2009 antog fyra klimat- och energipolitiska mål och att ett av dessa mål var en 40-procentig minskning av utsläppen av klimatgaser jämfört med med avseende på den icke handlande sektorn. Utskottet noterar vidare att enligt beräkningar motsvarar gapet till måluppfyllelse 2020 ca koldioxidekvivalenter och att detta är inom ramen för den mängd utsläppsminskningar som har tillåtit att man förvärvar genom investeringar utomlands för att nå det nationella klimatmålet. Vidare konstaterar utskottet att den nuvarande portföljen av enskilda projekt och fonder förväntas generera utsläppsminskningar motsvarande ca koldioxidekvivalenter, av vilka redan har åstadkommits och levererats till . Utskottet delar därför regeringens bedömning att målet om att utsläppen ska vara lägre 2020 jämfört med nås. Utskottet noterar att regeringens ambition är att i ökad utsträckning nå målet genom nationella insatser. Utskottet konstaterar att regeringen har genomfört åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser i till 2020, och att flera utredningar har tillsatts med fokus på transportsektorn. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att återkomma med ytterligare förslag som bidrar till minskade utsläpp i . Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionen 2015/16:3322 (C, M, L, KD) lämnas utan vidare åtgärd i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om styrmedel, ekonomisk tillväxt, forskning och fossila subventioner. Jämför reservationerna 25 (M), 26 (SD), 27 (L) och 28 (M, V). Enligt skrivelsen måste klimatpolitiken förstärkas för att regeringens ambitioner om minskade klimatutsläpp till 2020 ska infrias. I skrivelsen framhålls att klimatfrågan ska genomsyra alla berörda politikområden, och att den ska grundas på principerna om ett pris på koldioxid och om att förorenaren ska betala för sina utsläpp. Vidare anförs att stimulanser och ekonomiska styrmedel ska användas för att ställa om det svenska samhället och att miljöskatternas styrande effekt ska öka. Väl avvägda och väl utformade skatter bidrar till att mål inom klimatområdet nås på ett kostnadseffektivt sätt enligt skrivelsen. Regeringen framhåller emellertid att för att åstadkomma en långsiktig omställning och för att komplettera styrningen inom områden där priskänsligheten är svag eller där generella miljöskatter inte är lämpliga behövs också andra styrmedel. Vilka styrmedel som bör användas i olika sektorer och hur de utformas för att uppnå önskad omställning beror bl.a. på sektorernas karaktär, priskänslighet och internationella kontext. I skrivelsen anförs vidare att samverkan mellan ett flertal aktörer i samhället är viktig, och att klimatarbetet stärks av att även kommuner, aktörer med regionalt utvecklingsansvar, länsstyrelser och landsting är engagerade. Vidare framhålls att ett effektivt utnyttjande av resurser, inklusive energi, utgör grunden för ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling. Enligt regeringen främjas energieffektivisering av generella ekonomiska styrmedel, såsom energiskatt, koldioxidskatt och utsläppshandel. Dessa bidrar även till lägre utsläpp av växthusgaser. Enligt skrivelsen finns mer riktade administrativa styrmedel som bl.a. reglerar krav på energiprestanda och energimärkning för energirelaterade produkter och byggnader. Av skrivelsen framgår att det därutöver görs en rad kompletterande insatser som på olika sätt avser att åtgärda informationsbrister på marknaden och öka medvetenheten om olika åtgärder för energieffektivisering och energibesparing. Enligt skrivelsen kan flera av de satsningar som genomförs för att främja förnybar energi även bidra till en lägre energiintensitet, t.ex. utvecklingen av smarta elnät, främjande av energiomställningen i transportsektorn och investeringar i vindkraft och solenergi. Dessutom bidrar stödet till lokala klimatinvesteringar och stödet till lokal och regional kapacitetsutveckling för klimat- och energiomställning. Vidare påminns om att regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå ett s.k. bonus–malus-system för nya lätta fordon (dir. 2015:59). Ett bonus–malus-system innebär att miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid får en bonus vid inköpstillfället, medan fordon med höga utsläpp av koldioxid får högre skatt, malus. Enligt skrivelsen kan ett sådant system även förväntas bidra till en ökad energieffektivisering inom transportsektorn. I partimotion 2015/16:2249 av m.fl. (FP) yrkande 1 anförs att principen om ett pris på koldioxid är central för en effektiv klimatpolitik. Det framhålls att generella och teknikneutrala ekonomiska styrmedel, såsom koldioxidskatt på fossila bränslen och ett utvecklat men reformerat utsläppshandelssystem inom EU, är viktiga styrmedel. Enligt kommittémotion 2015/16:2601 av m.fl. (M) yrkande 5 bör kostnadseffektiva styrmedel som leder till additionella utsläppsminskningar användas i klimatpolitiken. Motionärerna framhåller att koldioxidskatten är ett bra exempel på ett effektivt styrmedel som låter förorenaren betala och som gett goda resultat, men anför också att koldioxidskatten och andra ekonomiska styrmedel måste användas klokt för att inte slå hårt mot t.ex. landsbygden eller leda till andra allvarliga negativa konsekvenser såsom koldioxidläckage. Vidare framhålls att det inte bara behövs piska för att minska utsläppen, utan även morot. I samma motion anförs att en ambitiös svensk klimatpolitik måste förena minskade utsläpp av växthusgaser med en växande ekonomi och att har visat att det går att förena sjunkande utsläpp med en stark ekonomisk tillväxt (yrkande 6). Enligt yrkande 8 i samma motion bör regeringen verka för att fasa ut fossila subventioner. I kommittémotion 2015/16:2542 av m.fl. (SD) yrkande 4 framhålls att ökat fokus bör ligga på insatser för att åstadkomma teknisk utveckling snarare än att genom ökade skatter minska utsläppen i . Motionärerna anför därför att ett ökat fokus måste ligga på forskning och teknisk utveckling snarare än generella skattehöjningar för att minska utsläppen inom gränser. behandling och kompletterande uppgifter I årets budgetproposition (utg.omr. 20) framhålls att det ska bli mer lönsamt att välja klimatvänliga lösningar både som producent och som konsument, och svårare och dyrare att välja det som förstör vår gemensamma miljö. Stimulanser och ekonomiska styrmedel ska därför användas för att ställa om i en mer hållbar riktning. I propositionen anförs vidare att en innovativ resurseffektiv produktion som bidrar till produkter, tjänster och system för en cirkulär ekonomi är några av förutsättningarna för en nyindustrialisering av . Av propositionen framgår att regeringen satsar totalt på samverkan kring miljö- och klimatteknik. Satsningen kommer bl.a. att innehålla medel till strategisk användning av spetstekniker och avancerade systemlösningar. Det anförs vidare att främjande av miljöteknik och gröna innovationer även i fortsättningen kommer att vara en viktig del i regeringens exportfrämjande. Enligt propositionen är forskning och innovation avgörande för att hitta lösningar på miljöproblemen och en viktig drivkraft för att föra miljöarbetet framåt. Regeringen framhåller att för att stärka det svenska innovationssystemet krävs ett helhetsperspektiv och ett väl utvecklat samarbete mellan politiken, näringslivet, den offentliga sektorn, fackliga organisationer och intresseorganisationer. Det anförs att regeringen därför har inrättat ett nationellt innovationsråd under ledning av statsministern. Av budgetpropositionen framgår vidare att regeringen arbetar för en hållbar samhällsutveckling som innebär att minska klimat- och miljöpåverkan som en hållbar tillväxt och nya jobb för alla kan nås och framtida generationers livsmiljö och tillgång till naturresurser kan säkerställas. Enligt propositionen verkar regeringen för denna utveckling globalt, inom EU och nationellt. Det påpekas vidare att ett utvecklingsarbete kring en cirkulär ekonomi pågår också i dessa sammanhang. I budgetpropositionen framhålls att regeringen har inlett ett särskilt framtidsarbete för att hantera de framtida utmaningar och möjligheter som politiken står inför. Grön omställning är en av de frågor som lyfts i regeringens framtidsarbete. Vidare anförs att analysgruppen Grön omställning kommer att undersöka vägarna till nödvändiga förändringar för att ska bli ett ekologiskt hållbart samhälle och ha en konkurrenskraftig näringslivsutveckling. Vidare erinras om att det nationella arbetet för att genomföra för tillväxt och jobb, den s.k. EU 2020-strategin, rapporterades till och kommissionen i rapporten reformprogram 2015 (dnr SB2015/2180). bidrog med ett underlag. Vidare upplyser regeringen om att arbetet bl.a. är koncentrerat till den färdplan för resurseffektivitet som kommissionen beslutade om 2011 som ett sätt att genomföra EU 2020-strategin. I färdplanen lyfts bl.a. vikten av forskning och innovationer, liksom vikten av att avskaffa miljöskadliga subventioner och att följa principen om att förorenaren ska betala. Regeringen framhåller även att för att påskynda den globala utfasningen av subventioner av fossila bränslen har stött organisationen () arbete med att analysera subventioner och hur subventionerna undergräver arbetet för att uppnå en hållbar utveckling. Av budgetpropositionen framgår att stöd till GSI bl.a. har gått till att stödja och pågående utfasning av fossil-bränslesubventioner. Stödet har också gått till och förberedande arbete för att fasa ut fossilbränslesubventioner, såsom utformning av sociala skyddsåtgärder och kommunikationsstrategier. Vidare anförs att också verkar för att främja utfasningen av fossilbränsle-subventioner genom vängruppen Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR). Vängruppen har bl.a. fortsatt sina gemensamma uppvaktningar hos G20-länderna för att uppmuntra G20-ledarnas löfte att reformera ineffektiva fossilbränslesubventioner. Utskottet anser i likhet med regeringen att klimatfrågan ska genomsyra alla berörda politikområden, och att den ska grundas på principerna om ett pris på koldioxid och om att förorenaren ska betala för sina utsläpp. Så som anförs i skrivelsen utgör ett effektivt utnyttjande av resurser, inklusive energi, grunden för ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling och energieffektivisering främjas av generella ekonomiska styrmedel, såsom energiskatt, koldioxidskatt och utsläppshandel. Dessa bidrar naturligtvis också till lägre utsläpp av växthusgaser. Liksom regeringen anser utskottet att även andra styrmedel kan behövas för att komplettera styrningen inom områden där priskänsligheten är svag eller där generella miljöskatter inte är lämplig. Hur dessa bör utformas beror bl.a. på sektorernas karaktär, priskänslighet och internationella kontext. Utskottet delar regeringens bedömning att forskning och innovation är avgörande för att hitta lösningar på miljöproblemen och en viktig drivkraft för att föra miljöarbetet framåt. Utskottet noterar att regeringen i årets budgetproposition (utg.omr. 20) satsar totalt på samverkan kring miljö- och klimatteknik. Satsningen kommer bl.a. att innehålla medel till strategisk användning av spetstekniker och avancerade systemlösningar. Med det anförda anser utskottet att motionerna 2015/16:2249 (FP) yrkande 1, 2015/16:2601 (M) yrkandena 5 och 6 och 2015/16:2542 (SD) yrkande 4 kan lämnas utan avseende. Utskottet anser att det är viktigt att påskynda den globala utfasningen av subventioner av fossila bränslen och ser positivt på att bl.a. stöder organisationen () arbete med att analysera subventioner och hur subventionerna undergräver arbetet för att uppnå en hållbar utveckling. Utskottet ser även positivt på att också verkar för att främja utfasningen av fossilbränslesubventioner genom vängruppen Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR). Utskottet noterar att vängruppen bl.a. har fortsatt sina gemensamma uppvaktningar hos G20-länderna för att uppmuntra G20-ledarnas löfte att reformera ineffektiva fossilbränslesubventioner Utskottet föreslår med det anförda att motionen 2015/16:2601 (M) yrkande 8 lämnas utan vidare åtgärd i den mån det inte redan anses vara tillgodosett. Förnybar energi totalt m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om andelen förnybar energi och om torv. Jämför reservationerna 29 (M, C, L, KD) och 30 (SD). I skrivelsen gör regeringen bedömningen att målet om att andelen förnybar energi ska utgöra av den totala energianvändningen 2020 kommer att nås med befintliga styrmedel och åtgärder. Enligt skrivelsen är regeringens ambition att ska ha ett energisystem som baseras på förnybar energi. ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Vidare anförs att för att främja en fortsatt omställning av energisystemet har regeringen föreslagit ytterligare åtgärder för att öka andelen förnybar energi. Även målet för elcertifikatssystemet höjs till 2020 enligt skrivelsen. Det innebär att ska finansiera ny förnybar elproduktion till 2020 jämfört med . Det framhålls också att ambitionshöjningen bidrar till att öka utbyggnaden av den förnybara energin. Av skrivelsen framgår att ytterligare satsningar sker på solceller och att regeringen ökar solinvesteringsstödet kraftigt till 2016 och därefter till 2017–2019. Regeringen anför vidare att för att klara övergången till ett energisystem baserat på förnybar energi krävs smarta tekniker både på produktions-, distributions- och användarsidan. Utveckling av teknik för energilagring är ett viktigt steg i denna omställning. För att öka möjligheterna att lagra egenproducerad el inför regeringen därför ett bidrag till anläggningar för energilagring i hushåll, samt genomför en satsning på kommersialisering och utveckling av teknik för energilagring.