bet · H401SoU4 · 2016-12-21 00:00:00 — Det kan därför inte krävas att den enskilde är folkbokförd i en kommun inom för att uppfylla kravet på att anses som bosatt inom . Regeringen anser att det finns skäl att behålla kravet på att en person som vill delta i sprututbytesverksamhet ska anses bosatt i det landsting där verksamheten bedrivs för att den tillståndsprövande myndigheten ska kunna göra en korrekt bedömning när tillstånd beviljas. Regeringen anser vidare att den flexibilitet som 6 § lagen om utbyte av sprutor och kanyler medger gör att verksamheternas deltagare inte behöver vara folkbokförda i det . Även om sprututbyte i huvudsak är en smittskyddsinsats så ska den ses i ett större sammanhang där motivation för vård och behandling är betydelsefull. För att vårdkedjan ska kunna fungera effektivt behövs enligt regeringens bedömning kontinuitet och närhet till vård och behandling varför regeringen i detta avseende inte enbart beaktat smittskyddsaspekter. Enligt kommittémotion 2016/17:3505 av m.fl. (V) yrkas på ett tillkännagivande om att bosättningskravet bör strykas. Motionärerna anser att bosättningskravet skapar onödiga problem eftersom syftet med reformen är att skapa en verksamhet med låga trösklar. Det bör vara möjligt att söka sprututbyte också där en person inte är folkbokförd. Utskottet instämmer med regeringen i att huvudprincipen även i fortsättningen bör vara att endast personer som anses bosatta i ett landsting som beviljats tillstånd att bedriva sprututbyte bör få delta i sprututbytesverksamhet i det . Detta krav bör behållas för att den tillståndsprövande myndigheten ska kunna göra en korrekt bedömning när tillstånd beviljas. Utskottet anser i likhet med regeringen att den flexibilitet som 6 § lagen om utbyte av sprutor och kanyler medger gör att verksamheternas deltagare inte behöver vara folkbokförda i det . Motion 2016/17:3505 (V) avstyrks i den mån den inte tillgodosetts med det anförda. Regeringens lagförslag, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: a) avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:323) om utbyte av sprutor och kanyler i de delar det avser 2 § och antar lagförslaget i övrigt, b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3508 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2, bifaller delvis proposition 2016/17:15 och avslår motionerna 2016/17:2963 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2016/17:3000 av m.fl. (L) yrkandena 9 och 10. Vi vill värna missbruksvården och arbetet med att förhindra smittspridning av hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. En viktig del i detta är att ansvaret för missbruks- och beroendevården är delat och gemensamt mellan två huvudmän, kommun och landsting eller region. Vi anser att dagens lagstiftning tills vidare ska ligga fast och att beslut om sprututbytesverksamheter ska fattas i samverkan mellan kommun och landsting eller region. Vi ser fortsatt stora behov av samverkan mellan ansvariga för att ingen ska behöva hamna mellan stolarna. Den nuvarande ordningen främjar samarbete mellan kommunerna och regionerna eller landstingen gällande missbruks- och beroendevården. bör således avslå förslaget till ändring i de delar det avser 2 § lagen (2006:323) om utbyte av sprutor och kanyler. Vi vill således betona behovet av ett helhetsperspektiv inom missbruks- och beroendevården med en tydlig vårdkedja och sociala insatser så att den enskilda missbrukaren får den hjälp och vård hon eller han behöver för att komma ifrån missbruket. Socialtjänstlagen (2001:453) ger kommunerna huvudansvaret för missbruks- och beroendevården medan hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) pekar på landstingens och regionernas skyldighet att tillhandahålla medicinska och psykiatriska behandlingar vid narkotikamissbruk. Detta illustrerar svårigheten att ansvaret enbart ska ligga på den ena huvudmannen. är ansvaret delat och då måste även förutsättningar att hjälpa den enskilde vara lika, och delat ansvar. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Samverkansavtal m.m., punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3508 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4. Alliansregeringen införde genom förslag i proposition 2012/13:77 God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården (bet. 2012/13:SoU18, rskr. 2012/13:221) möjlighet till samverkansavtal mellan de olika huvudmännen när det gäller missbruks- och beroendevården. Vi anser att man nu bör se över möjligheten att göra dessa obligatoriska för att ingen person, oavsett var man bor i landet, ska falla mellan stolarna när det gäller lämpliga insatser och vård. Vi anser vidare att insatserna i missbruks- och beroendevården måste utgå från dokumenterad kunskap och beprövad erfarenhet och den enskilde personens behov. Alla delar av sprututbytesverksamheten bör utvärderas regelbundet, även de delar som handlar om att utgöra en kontaktyta för personer som injicerar droger för att hjälpa missbrukaren att finna vägar in i behandling för att kunna bli fri från sitt missbruk. Det ska ingå att följa upp och utvärdera sprututbytesverksamheternas möjlighet att få personer som injicerar droger att påbörja behandling i syfte att bli drogfria. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bosättningskravet, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3505 av m.fl. (V). Regeringens förslag om det s.k. bosättningskravet har fått kritik av såväl som Kriminalvården, och flera universitet. Enligt kritiken skapar bosättningskravet onödiga problem eftersom syftet med reformen är att undanröja hinder och skapa en verksamhet med låga trösklar. Kravet är därför överflödigt och kommer snarare att verka kontraproduktivt. Tillgänglighet är centralt i sprututbytesverksamheten och tillgång på vård ska inte bero på bostadsort eller eventuell brist på bostad. Dessutom arbetar t.ex. inte med folkbokföringsadresser utan använder i stället vistelsebegreppet, något som ter sig mer lämpligt och relevant för denna typ av verksamhet. Jag stämmer in i den kritiken och menar att bosättningskravet bör slopas. Det bör vara möjligt att söka sprututbyte också där en person inte är folkbokförd. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regeringens lagförslag, punkt 1 (SD) Per Ramhorn (SD) och (SD) anför: Eftersom sprututbytesverksamheten främst är en smittskyddsinsats anser vi att det är den ansvariga huvudmannen för smittskyddet, dvs. landstingen, som bör avgöra om det finns behov för insatsen i det specifika . Det är därför rimligt att landstingen självständigt ska kunna ansöka om att få upprätta verksamheter som överensstämmer med detta ansvar. För oss handlar den nu aktuella frågan om vem som är mest lämpad att besluta i denna fråga, inte om huruvida vi som parti är för eller emot sprututbytesverksamhet. Vi anser att det är upp till varje landsting att själva bestämma och avgöra det regionala behovet av sprututbytesverksamhet. Naturligtvis ska även det fortsatta arbetet ske genom fortsatta dialoger och samarbete med aktuella kommuner. Förslaget är också i rätt riktning då vi anser att det samlade huvudmannaskapet för missbruksvården ska vara hos . Vi vill understryka att det är mycket viktigt att dialogen med kommunerna fortsätter att föras framöver i samband med samrådet. Vi förutsätter därför att man även lyssnar på kommunerna, tar hänsyn till deras eventuella invändningar och lägger stor vikt vid deras åsikter. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:15 Ökad tillgänglighet till sprutbytesverksamheter i : antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:323) om utbyte av sprutor och kanyler. 2016/17:3505 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bosättningskravet bör strykas och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3508 av m.fl. (M): 1.Riksdagen avslår regeringens förslag till ändring i 2 § lagen (2006:323) om utbyte av sprutor och kanyler. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en tydlig vårdkedja inom missbruks- och beroendevården och gemensamt ansvar för kommuner och landsting/regioner och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om obligatoriska samverkansavtal gällande missbruks- och beroendevården och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga delar av sprututbytesverksamheter ska utvärderas kontinuerligt och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /17 2016/17:2963 av m.fl. (C): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta bort det kommunala vetot mot sprutbyte och att se över hur sprutbytesprogram ska kunna finnas på alla ställen i landet där det finns behov och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3000 av m.fl. (L): 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa det kommunala vetot mot sprututbytesverksamhet och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om sänkt åldersgräns för sprututbyte och tillkännager detta för regeringen.