bet · H301SoU18 · 2016-02-29 00:00:00 — Jag är glad över möjligheten att få berätta om allt arbete som regeringen har ägnat frågan. Det har varit intensivt, och det fortsätter att vara det. Regeringen har arbetat med frågan sedan vi tillträdde. Det har varit ett intensivt arbete , och det är fortfarande intensivt, för att hantera den stora ökningen av ensamkommande flyktingbarn. Dagens hearing handlar om just mottagandet av ensamkommande flyktingbarn, men jag vill understryka att den sociala barn- och ungdomsvården naturligtvis måste fungera för alla barn som behöver den. Det är också viktigt att ha med sig ett individuellt perspektiv, ett barnperspektiv och ett jämställdhetsperspektiv i frågorna – se flickors och pojkars rättigheter och förutsättningar. Som vi har hört ökade antalet ensamkommande flyktingbarn som kom till från 7 2014 till drygt 35 000 . Alla barnen tas om hand i kommunerna, ofta med kort varsel. Jag är imponerad av den kapacitet och förmåga som kommuner har visat för att skapa lösningar för barnen när det gäller att utreda deras behov och att hitta placeringar. Jag har stor respekt för socialsekreterares och andras insatser i frågorna i det här läget. Många kommuner har också organiserat om sitt arbete för att möta behoven på bästa sätt, till exempel genom särskilda enheter för arbete med ensamkommande. Det finns också många goda exempel på hur kommuner har samarbetat i frågorna, till exempel när det gäller familjehemsvård eller kompetensfrågor. Som vi hörde tidigare är det ett faktum att den sociala barn- och ungdomsvården var utsatt för en stark press redan före den större flyktingtillströmningen. Det uppmärksammade regeringen när vi tillträdde och började med arbetet för att stärka den sociala barn- och ungdomsvården redan då. Kommuner och andra aktörer har på olika sätt uppmärksammat staten och andra på att situationen har blivit ännu mer ansträngd. Regeringen har vidtagit en mängd åtgärder. Jag kan inte redogöra för alla åtgärder jag har, men jag ska ta upp de viktigaste. Regeringen har strävat efter att vara mycket lyhörd för kommunernas situation och behov av att underlätta arbetet. Vi har agerat proaktivt utifrån den kännedom vi har haft om behov och som vi har kunnat förutse, och vi fortsätter med det. Regeringen har också löpande haft en dialog med Kommuner och Landsting och andra för att vara så stödjande och följsam som möjligt. Vi har varit angelägna om att lyssna och att bidra med de konkreta åtgärder som har behövts. Ansvaret för verksamheten i och personalens arbetsmiljö är kommunledningarnas, men i den rådande situationen arbetar kommunerna och staten – regeringen – parallellt tillsammans för att stärka verksamheterna på bästa sätt för ett bra mottagande. Jag tänkte ta upp några av de viktiga åtgärder som har vidtagits. Tillsammans med de borgerliga partierna har regeringen tillskjutit 9,8 miljarder till kommuner och landsting för att stärka deras arbete utifrån flyktingsituationen, varav 8 miljarder ska gå till just kommunsektorn. Jag antar och förutsätter att en stor del av medlen kommer till verksamheten eftersom den har ett stort ansvar för mottagande. Regeringen har också beslutat om en höjning av den statliga ersättningen till kommunerna för mottagande av nyanlända och en höjning av ersättningarna för asylsökande barns skolgång. Regeringen har också tillskjutit 250 miljoner –2019 för en förstärkning av bemanning och andra insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården. Det är första gången som ett sådant beslut fattas, såvitt jag känner till. Regeringen har beslutat om en ny placeringsform från – stödboende – och reviderade föreskrifter för hem för vård eller boende, HVB, för att öka flexibiliteten för kommunerna vid placering av ensamkommande barn. har fått i uppdrag att initiera en nationell informationskampanj om familjehem, kontaktperson, kontaktfamiljer, gode män. Det handlar om att finna dem och informera dem för att öka tillgången på personer som vill ta på sig uppdragen. har på regeringens uppdrag utrett förutsättningarna för att tillhandahålla tusen platser i stödboende och hem för vård eller boende utöver deras ordinarie verksamhet. Förslagen bereds i . När det gäller kunskap har på regeringens uppdrag inrättat en svarsfunktion för att kunna ge stöd till kommuner i hur man hanterar flyktingsituationen inom . har också fått i uppdrag att revidera kunskapsstödet till och att ta fram ett anpassat utbildningsmaterial till familjehem som tar emot ensamkommande barn och att göra en analys av konsekvenserna för när det gäller rådande flyktingsituation. Allt detta sker, , för att vi ska hålla oss ajour och få så mycket kunskap som möjligt och kunna vidta relevanta åtgärder. Det förekommer att ensamkommande barn försvinner innan de har sökt asyl eller under asylprocessen. Kunskapsläget om detta, som är mycket bekymmersamt, måste stärkas. Regeringen har därför gett länsstyrelserna i uppdrag att kartlägga ensamkommande barn som försvinner och föreslå åtgärder för att förebygga detta. Man ska också sprida resultat och metoder. När det gäller introduktion och kompetensutveckling för anställda i , som är en stor fråga, och var en stor fråga även innan flyktingsituationen blev så ansträngd, har regeringen gett ett uppdrag till om att tillhandahålla ett webbaserat stöd till yrkesintroduktion för nyanställda socialsekreterare. Jag vet att det är efterfrågat. kommer på regeringens uppdrag att tillhandahålla vidareutbildningar till socialsekreterare inom den sociala barn- och ungdomsvården och arbetsledare inom individ- och familjeomsorgen. Utbildningarna är på avancerad nivå och kostnadsfria för deltagarna. Regeringen har också beslutat om en fortsättning på den kompetenssatsning som har pågått med . Det är en stor fråga att kommunerna kan rekrytera och behålla personal. När det gäller fördelning av mottagandet är det också viktigt att alla kommuner tar ett delat ansvar för mottagandet. Regeringen har därför gett i uppdrag att ta fram en ny anvisningsmodell för ensamkommande barn som syftar till en jämnare fördelning och bättre planeringsförutsättningar för kommunerna. Dessutom har regeringen tillsatt en utredning som har fått i uppdrag att föreslå åtgärder för att skapa ett sammanhållet system för mottagande och bosättning av asylsökande och nyanlända. Man ska också föreslå hur systemet för ersättning till kommuner och landsting kan förbättras. Annat som pågår är att regeringen avser att införa differentierade schabloner för statlig ersättning för boendekostnader vid mottagandet av ensamkommande barn. Syftet med det är att lätta den administrativa bördan genom enklare ersättningssystem, förbättra kommunernas planeringsförutsättningar och dämpa kostnadsutvecklingen. I den överenskommelse som gjordes mellan regeringen och allianspartierna , som handlade om insatser med anledning av flyktingsituationen, ingår också att se över hela situationen för placering och hantering av ensamkommande barn och unga. Regeringen ser även över möjliga regellättnader inom område – återigen för att underlätta kommunernas hantering av ensamkommande barn men utan att göra avkall på kvalitet och rättssäkerhet. Regeringen har en nationell samordnare, , som kommer att prata . Vi har skärpt hennes uppdrag när det gäller att få syn på och föreslå åtgärder som hon anser att regeringen behöver vidta. Ensamkommande barn är förstås en stor del av hennes uppdrag, och det kommer hon att berätta om. Regeringen har haft många möten för att få veta hur läget är. Myndigheternas rapporter har naturligtvis varit mycket viktiga, och vi har haft löpande kontakter med dem, med SKL, med fackliga organisationer, med forskare, med frivilligorganisationer och andra relevanta aktörer. hade vi ett möte om säkerheten på HVB. Jag hoppas att de 8 miljarderna från överenskommelsen om flyktingmottagande används som en investering och förstärkning i den sociala barn- och ungdomsvården, inte bara för att hantera krisen utan också som en långsiktig investering. Det finns 1 miljard till bemanning och andra insatser i den sociala barn- och ungdomsvården. Jag hoppas att det blir en förändring att gå över från HVB till stödboende, eftersom den möjligheten nu finns . Den forskning som finns om ensamkommande flyktingbarn visar att det går bra för dem, åtminstone för pojkarna. Min förhoppning är att vi tillsammans kan samarbeta så att pojkar och flickor i den situationen får ett bra liv i , utan att för den skull förminska utmaningarna. Ordföranden: går vidare direkt till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Jag hälsar generaldirektör upp till talarstolen. , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap: Tack för inbjudan! Jag tänkte inleda med huvudpersonerna som utfrågningen handlar om, de ensamkommande barnen, och hur vi når ut med information till dem. Bilden visar en lösning, nämligen en webbsida på många språk som vänder sig direkt till den målgruppen. Låt mig först säga något om MSB:s roll. fick MSB ett regeringsuppdrag att samordna ansvariga aktörers hantering av flyktingsituationen. Det uppdraget kan ses som ett förtydligande av det uppdrag vi redan har enligt § 7 i vår instruktion. Vi gick igång. Vi var redan igång. såg vi att vi behövde organisera oss i en särskild organisation, vilket innebar att vi tog ut frågan ur linjen och inrättade den särskilda organisationen som hade från 80 upp till 100 medarbetare när den var som störst. Vi förstärkte dessutom ansvariga aktörer med experter ute hos , länsstyrelser och vissa kommuner. I vårt uppdrag ligger att vi ska ta fram nationella lägesbilder. Hur skapar man en samlad lägesbild? Det handlar naturligtvis om att samla in information från alla ansvariga aktörer och alla som är berörda. De är många fler än man kan tro. Vi har haft aktiv samverkan med upp till 80 olika myndigheter, kommuner, organisationer och frivilligorganisationer. Vi har fortlöpande begärt att länsstyrelser ska samla in information utifrån specificerade frågeställningar och svara på frågor till oss. Länsstyrelserna i sin tur frågar kommunerna. Den första lägesbilden producerade vi , alltså innan vi hade inrättat den särskilda organisationen och innan vi hade fått regeringsuppdraget. har vi producerat 19 lägesbilder. Alla har rapporterats till regeringen, och naturligtvis har också aktörerna haft tillgång till dem. Det är självklart. I lägesbilderna har vi varit tydliga med att vi förutsätter att respektive aktör omsätter lägesbilden i åtgärder inom ramen för det egna ansvarsområdet. Det är helt enkelt ett redskap som ska hjälpa aktörerna att göra rätt. Bakom varje lägesbild ligger alltså ett stort och gediget arbete. MSB har egna analytiker som gör samlade analyser av myndigheternas rapporter. Den fortlöpande rapporteringen från alla aktörer bidrar till detta. På den här bilden ser ni ett exempel på en nationell lägesbild – förstasidan. Den här lägesbilden är från . Under rubriken bedömning är det första gången vi lägger fram en skarp bedömning. Vi säger nämligen att situationen innebär betydande utmaningar för värnandet av målen för säkerheten främst med avseende på liv och hälsa samt samhällets funktionalitet. kom den första lägesbilden där vi särskilt uppmärksammar de ensamkommande barnens situation och kommunernas utmaningar med att hantera situationen. I efterföljande lägesbilder har vi tydligt pekat på de utmaningar som finns hos ankomstkommunerna att ta hand om de ensamkommande barnen. Vi har också gjort bedömningen att det svenska samhällets förmåga att ta emot ensamkommande barn är starkt utmanad och att principen om barnets bästa i beslut som rör barnen inte alltid har kunnat uppfyllas. Medvetenheten hos aktörerna växer när man systematiserar inventeringen av läget. Den här bilden visar vad länsstyrelserna rapporterade , den . Ni förstår själva att rött betyder stor påfrestning, betydande påverkan, gult måttlig påverkan och grönt ingen påverkan alls. Jag hoppas att ni ser att det ser illa ut. Men när det har skett ytterligare kartläggningar, , ser ni att påfrestningarna ökar. Påfrestningarna är ojämnt fördelade. Vissa kommuner är starkare påverkade än andra inom respektive län. Inte minst var trycket i och extremt högt. Det är det allra mörkaste röda på bilden. Ordföranden: Jag förstår att många kommer att känna att ni inte hinner säga precis allting. Vi återkommer säkert med ytterligare frågor. Jag hälsar välkommen. Hon har varit regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården. Eftersom har andra åtaganden och ska iväg med ett tåg kommer vi att släppa in frågor från utskottets ledamöter direkt efter hennes anförande. , regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården: Jag börjar med att tacka för inbjudan. Jag börjar med att visa denna bild eftersom den visar uppdragets . Det är inget nypåkommet att det finns utmaningar inom den sociala barn- och ungdomsvården. läste jag en rapport, och den kunde ha varit skriven . Det var långt innan det kom många ensamkommande barn till oss. Det känns viktigt att poängtera att vi ska kraftsamla, men vi måste också försöka ändra retoriken och diskussionen om ensamkommande barn. De är inte en belastning utan en tillgång med många resurser. Jag har varit runt i 46 kommuner inom ramen för uppdraget. Det är inte en enda kommun som skriver att de ska minska antalet kommunmedborgare. Alla har med i sina visioner att öka antalet kommunmedborgare. Här finns världens möjlighet att klara välfärdsuppdraget framöver om vi lyckas med den stora utmaning vi har framför oss. Jag ser otroligt mycket gott och bra arbete i detta. Det finns en stor samverkan i uppdraget med berörda myndigheter, med barnrättsorganisationer, med civilsamhället. De som är särskilt uttalade i uppdraget är SKL och de regionala utvecklingsledarna inom den sociala barn- och ungdomsvården. Det råder tät samverkan, bred samverkan och bred dialog i uppdraget. När man ska kraftsamla är allas kunskaper oerhört viktiga. Den här bilden visar det alla vet om, nämligen att uppdraget har förändrats sedan det tillsattes. Då var beräkningen att det skulle komma 7 000; det kom 35 000 barn med mycket resurser med sig. Men vi talar sällan om de andra nyanlända, de andra barnfamiljerna. De behöver också samhällets stöd och insatser. Det är inte minst viktigt som denna att lyfta upp även den delen. Uppdraget handlar om att göra två besök i varje kommun. Vi har sökt samarbete. Det är inte fråga om kontroll eller tillsyn. Vi skriver inget inspektionsmeddelande, men vi vill gärna se en handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. I fråga om urvalet har vi följt Öppna jämförelser. Det är tio kommuner per kommungruppering. Vi gör en mätning i alla kommuner. Har en utredande socialsekreterare möjlighet att involvera barn, träffa barn och göra dem delaktiga, eller inte? Här finns ett otroligt stort utvecklingsområde. Kommuner lägger mycket tid på administration och byråkrati. Vi träffar i alla kommuner barn, unga och vårdnadshavare för att få kunskap om och kommunen. Fackliga företrädare är med i alla kommuner och har förberett mötena med medlemmarna innan vi kommer dit. Vi har också lyft in i uppdraget att det handlar om kommunens yttersta ansvar. Det är inte en infofråga eller socialtjänstfråga. Det är kommunens yttersta ansvar att det finns en social barn- och ungdomsvård med det skyddsnät som vi vill ha. har förstärkt uppdraget och får återkoppling så att hon kan lyfta upp det kommunerna anser vara utmaningar och svårigheter. På det sättet kan hon initiera förändringar innan slutrapporten. Vi fortsätter dialogen, och en spridningskonferens ska hållas . I uppdraget ingår att balansera bilden av den sociala barn- och ungdomsvården. Ni är alla välkomna till spridningskonferensen . Den kommer också att behandla det goda arbetet inom den sociala barn- och ungdomsvården. Den här bilden visar att vi har träffat barn, unga, vårdnadshavare och andra som har kunskaper om den sociala barn- och ungdomsvården. De allra flesta barn och unga som vi har träffat har varit oerhört nöjda med mottagandet. De lyfter fram skolan. De har också märkt i mötet med oss i att vi är mycket manualiserade. De tycker att det är svårt att ta sig an skolarbetet när de inte vet om de ska få stanna i . En förvaltningschef uttryckte att mottagandet av barn har gjort den sociala barn- och ungdomsvården känd i . Det har varit en tuff höst. Jag skulle kunna räkna upp allt som man inte klarar av, men jag har också sett otroligt kreativa lösningar. Man tänker över verksamhetsgränser, man samarbetar med medarbetare som man aldrig har samarbetat med tidigare. Vissa kommuner har tagit ett helhetsgrepp, och det är en framgångsfaktor. Det är också en framgångsfaktor att samla mottagandet av ensamkommande barn i en organisation. kommer färre asylsökande. Det sker nu en andhämtning, och det går att kvalitetssäkra det som inte har skötts till tidigare. Det innebär att den sociala barn- och ungdomsvården kan säkra hanteringen. Det här innebär en stor möjlighet för oss att börja om på nytt och tänka till. Vad är det som har varit bra tidigare i den ordinarie sociala barn- och ungdomsvården? Vad är inte bra? Vad kan göras annorlunda? Idén är att släppa in både barn och vuxna som medskapande. Ordföranden: Jag kommer att släppa in frågor från utskottets ledamöter. (M): Tack för en intressant föredragning! Det går inte att komma ifrån att hösten har satt stor press på kommunerna, inte minst . Det får naturligtvis konsekvenser för kommunerna, medarbetarna och framför allt barnen. Jag hävdar att varje extra vecka som ett ensamkommande barn måste vänta på en skolplats, boplats eller besked om vad som ska hända ger djupa sår. Jag skulle därför vilja höra vad anser ska göras för att korta tiden som ett barn behöver vänta för att börja sitt nya liv. Vilka åtgärder behövs från ? Vilka är de bästa exemplen på åtgärder som du har sett i kommunerna? Jag skulle vilja ha en kommentar om de barn som försvinner. Har du någon reflexion om vad som kan göras? (MP): Min fråga gäller familjehem. Hur ser det ut generellt? Finns det stora problem på vissa ställen att hitta familjehem? , regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården: Jag börjar med den sista frågan. Det har redan tidigare varit svårt att hitta familjehem. Där har haft en utmaning. Jag säger ”vi” eftersom jag själv kommer från . Den här hösten har inneburit att många har anmält intresse för familjehem, gode män och kontaktpersoner. Bekymret i många kommuner är att de inte har hunnit ta hand om det stora intresset och utreda familjehem. Det har varit och är ett stort bekymmer. Placeringsformen familjehem är inte tillämplig för alla. Det måste vara individuella bedömningar även där. Där är det bra att det finns både HVB och stödboende. Familjehemmen är fortfarande en utmaning. Även har fått ett uppdrag, som jag tror att den representanten kommer att berätta om. Ni kommer säkert att berätta om barn som försvinner – det är . Sedan var det fråga. Vad var frågan? (M): Det gällde barn som försvinner. Sedan var det frågan om åtgärder så att barn snabbare kan starta sitt liv. , regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården: Väntan är otroligt arbetsam och jobbig för barnen. Det är väntan av många slag. Det handlar om att vänta för att få en hälsoundersökning. I vissa kommuner får barnen inte börja i skolan förrän de har gjort hälsoundersökningen. Det är en sorts väntan. Jag har sett goda exempel i kommunerna där boendepersonalen har gett stöd i skolarbetet så att barnen ända ska finnas med i något sammanhang. Sedan var det frågan om att korta väntetiderna. Rent generellt måste myndigheter bli betydligt bättre på att samarbeta. Vi måste se över processerna, var de går i varandra och vad som kan tas bort. Det bör finnas en möjlighet nu när mängden har minskat. Det märks vid kommunbesöken. är det ungefär två barn mot tidigare en stor mängd barn. När det gäller barn som försvinner har regeringen gett ett uppdrag. Per Ramhorn (SD): Jag skulle gärna vilja få din syn på en sak. Regeringen ska ju införa en ny form av boende som heter stödboende. har man ju hört att det har varit en hel del oroligheter på HVB-hemmen. Jag undrar hur du ser på detta när det gäller tryggheten. Hur kan man garantera trygghet både på och utanför boendena när det gäller de nya hemmen? , regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården: Det gäller att man har ett systematiskt kvalitetsarbete på boendet men också att man inför varje inflytt i ett boende gör en riskbedömning. Det ska man alltid göra, oavsett. Riskbedömningen handlar om att se vad personen behöver för hjälp, och i riskbedömningen ingår också att se vad för personal och vad för personalstöd som behövs. Det är grunder som ska fungera men som i hetsen och stressen kanske inte har fungerat fullt ut. Att trygga upp inte bara för den enskilde utan också för medarbetarna är dock ett ansvar man har utifrån det systematiska arbetsmiljöarbetet. (S): Tack för en bra dragning, ! Jag vet att du brinner för de här frågorna, och det känns verkligen tryggt. Vi har gjort en hel del för att stärka den sociala barn- och ungdomsvården, som ju har varit eftersatt . Men vad anser du att vi kan göra för att ytterligare stärka den sociala barn- och ungdomsvården? (M): Du gavs ju uppdraget redan våren eller , med anledning av de utmaningar man såg då. Detta var innan de stora folkvandringarna kom till i . Det vore därför väldigt intressant att se både det kortsiktiga och akuta man kan hantera här och och, framför allt, de långsiktiga utmaningarna. På vilket sätt kommer du att fördela arbetet så att det blir tydligt vad man kan göra här och kontra det man måste göra på lång sikt? Det är nämligen också utmanande, även om det inte är den akuta hanteringen. , regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården: Absolut! Vi kan väl säga så här: Som jag inledde med har vi sökt ett samarbete med kommuner, och i det uppdraget stod det 50 kommuner. Redan när vi frågade var det två kommuner som sa: Det här är jättebra – vi behöver verkligen detta – men vi klarar inte ens av vårt grunduppdrag, så vi klarar inte av en dags besök. Så var alltså läget då. har vi med en dåres envishet försökt säga att ensamkommande barn ingår i den sociala barn- och ungdomsvården. Vi har inte skilt det åt. har vi dock fått skilja på diskussionerna; vi har fått diskutera den sociala barn- och ungdomsvården, och sedan har vi fått diskutera förutsättningarna för ensamkommande barn med kommunerna. Det är en stor förändring i samtalet med kommunerna. Vi har också en blogg, , där vi skriver om varje kommunbesök. Där har vi även gett extra information om hur man klarar av att ta emot ensamkommande barn i den kommun vi besöker, liksom vilka utmaningar som finns. När det gäller hur vi kan förstärka den sociala barn- och ungdomsvården finns det en rad åtgärder som redan har vidtagits och som kommer att förstärka. Men den mätning vi utför och som vi kommer att ha mätt 1 300 utredande socialsekreterare med visar också att en hel del av arbetet går åt till administration. Det är administration som någon annan skulle kunna göra och som man inte behöver socionomutbildning för. Det vore ju väldigt lämpligt att lyfta bort de arbetsuppgifterna eftersom vi i samma mätningar ser att man inte har det utrymme för att träffa barn och unga och göra dem delaktiga som väldigt många socionomer önskar. Det är också viktigt att man har en rimlig arbetsbörda. Arbetsbelastningen lyfter många fram som ett jättestort orosmoment. Detsamma gäller ledarskapet, alltså att det finns en närvarande och nära ledare. Det har man inte heller utrymme för i alla kommuner. Det pågår också en omsättning i ledarskapet inom , på alla nivåer, som inte är bra för verksamheten. Sedan är det karriärmöjligheter. Man behöver inte bli chef, men man skulle kunna göra någon annan sorts karriär inom den sociala barn- och ungdomsvården. Det är också viktigt att lyfta upp. Ordföranden: så mycket för både föredragningen och dina svar, !