bet · H301AU9 · 2016-06-15 00:00:00 — industrins lönenormering inte ska tolkas så att aktiva insatser för att minska de strukturella löneskillnaderna i kvinno- och mansdominerade yrken omöjliggörs (yrkande 2). (S) uppmärksammar i motion 2015/16:1018 betydelsen av de arbetsmarknadspolitiska programmen. Det är viktigt, menar motionären, att utveckla kvinnors möjligheter till ett jämställt deltagande i dessa program, t.ex. arbetsmarknadsutbildningarna. och (båda S) uppmärksammar i motion 2015/16:1037 ett antal enligt deras mening viktiga åtgärder som regeringen presenterat för att löneskillnaderna mellan män och kvinnor ska minska. Motionärerna menar dock att jämställdhetsarbetet bör ha tydligare mål, varför de föreslår att regeringen bör ange ett slutmål för när jämställda löner ska vara en verklighet. (C) uppmärksammar i motion 2015/16:2380 svårigheterna att påvisa strukturella löneskillnader. Arbetsgivarna bör enligt motionären åläggas att använda den s.k. JA-modellen som visat sig vara användbar för att tydliggöra och förändra löneskillnader. Utskottet anser att ekonomisk självständighet är en förutsättning för jämställdhet. För att uppnå detta ska kvinnor kunna delta i arbetslivet på samma villkor och med samma förutsättningar som män. Utskottet ser inga skäl till att det ska finnas skillnader i sysselsättningsgrad beroende på kön. Det är därför välkommet att regeringen för en politik som vilar på grunden att heltid ska vara utgångspunkten på arbetsmarknaden. I vårpropositionen slår regeringen fast att heltid ska vara , med deltid som en möjlighet. Utskottet välkomnar vidare att regeringen är tydlig med att den vill se en ordning där frågan i första hand löses av arbetsmarknadens parter genom förhandlingar och kollektivavtal. I sammanhanget noterar utskottet med gillande att enligt en undersökning från Kommuner och Landsting har allt fler kommuner och landsting fattat beslut om rätt till heltid eller önskad sysselsättningsgrad. Vidare när det gäller möjligheten till heltid handlar det enligt utskottet också om att göra välfärdsyrkena mer attraktiva. Många i de kvinnodominerade sektorerna uppger att de arbetar deltid för att de inte orkar med ett heltidsarbete. Insatser för att förbättra särskilt kvinnors arbetsmiljö, kvinnors hälsa och kvinnors villkor i arbetslivet har därför en avgörande betydelse. Utskottet kan instämma med när de betonar arbetets roll i ett jämställt samhälle. Utskottet håller dock inte med om att jobbskatteavdraget hör till de viktigaste reformerna när det kommer till att förändra arbetslivets villkor och fördelningen mellan avlönat och oavlönat arbete. För att åstadkomma detta behövs det andra åtgärder. Utskottet välkomnar att regeringen i sin arbetsmiljöstrategi för perioden –2020 särskilt betonar den psykosociala arbetsmiljön i kvinnodominerade sektorer som ett centralt delområde för att förhindra ytterligare sjukskrivningar. menar utskottet att nya föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö också bidrar med strategiskt viktiga åtgärder för att förbättra just kvinnors arbetsmiljö och minskad psykisk ohälsa. Utskottet beklagar att det fortfarande förekommer löne- och inkomst- skillnader mellan kvinnor och män och att skillnaderna i stort sett har varit Att minska de strukturella löneskillnaderna inom ramen för den svenska arbetsmarknadsmodellen är enligt utskottet en stor utmaning för parterna. Utskottet anser att lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner är betydelsefulla instrument i det aktiva jämställdhetsarbete som ska bedrivas på arbetsplatserna och att det är viktigt att de eventuella löneskillnader som upptäcks i kartläggningen och analysen kan åtgärdas möjligt. Genom att uppmärksamma strukturell löne- diskriminering kan riktade insatser sättas in för att minska sådana skillnader. Utskottet kan notera att regeringen som ett resultat av tillkännagivande har föreslagit att lönekartläggning för jämställda löner ska genomföras (prop. 2015/16:135). Liksom regeringen anser utskottet att lönekartläggning är en nödvändig åtgärd för att komma till rätta med löneskillnader mellan kvinnor och män. I nämnda proposition föreslår regeringen också att dagens krav på särskilda handlingsplaner ersätts med ett allmänt krav på skriftlig dokumentation, något som utskottet välkomnar. Regeringens utfästelse om att vara en feministisk regering har också lett till konkreta åtgärder när det gäller arbetet inom myndigheterna och den aktiva arbetsmarknadspolitiken som i förlängningen har betydelse för den regeringen att de arbetsmarknadspolitiska resurserna och programmen måste bidra bättre till jämställdhet och motverka en könsuppdelad arbetsmarknad. Utskottet noterar med gillande att Arbetsförmedlingen på regeringens uppdrag tagit fram en handlingsplan för jämställdhetsintegrering i sin verksamhet. I fråga om yrkande om uppdrag anser utskottet att myndigheten fyller en viktig funktion för att främja ett jämställdhetsperspektiv på lönefrågor. bl.a. haft i uppdrag att utifrån den officiella lönestatistiken undersöka om de centrala löneavtalens konstruktion har haft någon effekt för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Mot bakgrund av dessa analyser och redovisningar ska myndigheten initiera en diskussion i syfte att främja arbetsmarknadens parters arbete med att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. I sammanhanget noterar utskottet att myndigheten för en löpande diskussion med arbetsmarknadens parter om hur lönestatistiken Ett exempel på detta är att bjöd in parterna till en frågestund om statistikfrågor. När det gäller myndighetens uppdrag att verka för en fungerande lönebildning konstaterar utskottet att i detta ingår bl.a. att tillvarata och upprätthålla den samsyn som finns på arbetsmarknaden om den konkurrens- utsatta sektorns lönenormerande roll. Det är inte första gången utskottet betonar att detta är utgångpunkten för den svenska lönebildningsmodellen, som bidragit till en varaktig reallönetillväxt. Utskottet välkomnar därför att regeringens avsikt är att denna positiva utveckling ska fortsätta. Med det ovan anförda finner utskottet inte skäl att föreslå något initiativ från sida. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Våld i nära relationer Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden. Jämför reservationerna 7 (C), 8 (V) och 9 (KD) samt särskilt yttrande 2 (V). noterar i motion 2015/16:2431 av m.fl. att den nuvarande handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer till stor del är genomförd och har lett till förbättringar. Partiet vill nu gå vidare mot en nollvision för våld i nära relationer och sexualiserat våld och anser därför att en ny handlingsplan böra tas fram. En sådan plan bör innefatta både förebyggande och akuta delar, t.ex. obligatoriska hot- och riskbedömningar vid anmälan om hot och våld och förbättrat praktiskt och ekonomiskt stöd vid akuta våldssituationer (yrkande 12). anför vidare att insatser från samhällets sida när det gäller våld mot kvinnor kan och bör utvecklas för att ingen ska utsättas för övergrepp. Partiet kräver en bättre samordning och ett aktivt samarbete mellan länsstyrelser, , kommuner, landsting och kvinnojourer (yrkande 24). I motion 2015/16:959 av m.fl. ställer sig bakom ett förslag i betänkandet Våld i nära relationer – en folkhälsofråga (SOU 2014:49) om att det i varje kommun ska finnas en arbetsgrupp där myndigheter arbetar tillsammans kring insatser för barn och vuxna som är, eller riskerar att bli, utsatta för allvarligt våld (yrkande 1). delar vidare en av de slutsatser som framförs i slutbetänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55), nämligen att pojkar och män behöver involveras i det förebyggande arbetet mot våld i nära relationer (yrkande 2). menar i motion 2015/16:1994 av m.fl. att mäns våld mot kvinnor, i nära relationer och i övriga situationer, är det yttersta uttrycket för bristen på jämställdhet i ett samhälle. Förutom att skydda och bistå dem som utsätts måste samhället enligt också konfrontera de bakomliggande värderingar och attityder som bidrar till våldsutövandet (yrkande 18). Utskottet vill inledningsvis betona att målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra är en hörnsten i jämställdhetspolitiken. Av statistik från (Brå) framgår att i genomsnitt 17 kvinnor mördas i av sin nuvarande eller f.d. partner och att det anmäldes omkring 17 000 misshandelsbrott där gärningspersonen var i nära relation med offret. I uppdraget för världens första feministiska regering måste givetvis ingå att minska våldet i nära relationer. Utskottet kan därför med tillfredsställelse notera att arbetet med att förebygga och motverka våld och andra övergrepp mot kvinnor är högt prioriterat av regeringen. I detta ligger bl.a. att påverka de bakomliggande orsakerna, som skeva maktförhållanden och problematiska mansideal, men viktigt är också att de våldsutsatta får det skydd och stöd de behöver. När det gäller förslag om en ny handlingsplan för att förvekliga en nollvision för våld i nära relationer och sexualiserat våld kan utskottet konstatera att alliansregeringen inom ramen för sin jämställdhetssatsning 2007–2014 presenterade tre olika handlingsplaner med sikte på ett av delmålen för jämställdhetspolitiken, att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Utvärderingar bl.a. av Brå har visat på brister när det gäller långsiktigheten för vissa av insatserna varför utskottet vill påpeka, i linje med vad som uppmärksammas i , att det är viktigt att arbetet förbereds och ingår i den ordinarie verksamheten om inte resultaten ska bli kortlivade. Utskottet instämmer därmed i regeringens analys i budgetpropositionen att det mot bakgrund av erfarenhet från tidigare jämställdhetssatsningar är en central uppgift att säkerställa hållbarheten i de åtgärder som vidtas. Utskottet noterar vidare att i slutbetänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55) föreslås det att det övergripande målet för den nationella strategin ska vara det nuvarande fjärde jämställdhetspolitiska delmålet, dvs. att mäns våld mot kvinnor ska upphöra och att flickor och pojkar, kvinnor och män ska ha samma rätt till kroppslig integritet. Utredningen anför att de insatser som ska genomföras under den föreslagna strategiperioden –2025 ska leda till att mäns våld minskar och upphör, en målsättning som utskottet självklart delar. Till förslagen hör att regeringen ska upprätta ett åtgärdsprogram, en form av handlingsplan, för kommande satsningar inom området. Enligt utredningen bör ett sådant åtgärdsprogram innehålla nulägesanalyser, resultat från sammanställningar, utvärderingar och uppföljningar. Åtgärdsprogrammet ska också innehålla politiska prioriteringar och en beskrivning av inriktning och åtgärder. När det gäller vikten av bättre samordning och samarbete mellan statliga och kommunala aktörer och de ideella organisationerna, t.ex. kvinnojourerna, kan utskottet på ett generellt plan instämma i den bedömning som görs i motion. Utskottet vill betona att de nationella insatserna för att bekämpa mäns våld mot kvinnor rör olika politikområden och utförs av flera myndigheter och aktörer. I uppdragen ingår att samordna arbetet med andra myndigheter. Utskottet vill särskilt lyfta fram att länsstyrelserna har ett viktigt uppdrag när det gäller att samordna det lokala och regionala arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor. i lämnade en samlad redovisning av länsstyrelsernas arbete med att stödja samordningen i länen av insatser som syftar till att motverka mäns våld mot kvinnor, att barn bevittnar våld, hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. i bedömer att samordningen mellan myndigheter och organisationer till stöd för enskilda har förbättrats genom satsningen. Enligt en enkät som länsstyrelserna skickat ut i alla län uppger av respondenterna att samordningen av insatser från olika aktörer förbättrats . Utskottet ställer sig bakom regeringens avsikt att ge länsstyrelserna fortsatt uppdrag att stödja och utveckla samordningen i länen. Vidare när det gäller behovet av en förbättrad samordning, som också berörs av , noterar utskottet att detta är något som uppmärksammas i ett antal utredningar som bereds inom . Utskottet konstaterar att Nationella samordnaren mot våld i nära relationer i sitt betänkande drar slutsatsen att det behövs en bättre samordning, struktur och tydlighet på nationell nivå när det gäller arbetet och insatserna mot mäns våld mot kvinnor (SOU 2014:49). Samma slutsats dras i ovan nämnda slutbetänkande Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55). Samordningen beskrivs här som tillräcklig först när ”den utsatta upplever att myndigheterna tillsammans utgör den skyddsmur som krävs för att hon ska kunna återövra det som våldet har berövat henne”, ett generellt krav som utskottet kan instämma i. Utredningen föreslår ett ramverk med uppföljningsbara mål som syftar till att det våldsförebyggande och det stödjande arbetet samordnas, effektiviseras och kvalitetssäkras. Även menar att det särskilt när det gäller delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra behövs en permanent samordning av vissa insatser inom jämställdhetspolitiken (SOU 2015:86). Ovan nämnda utredningsförslag bereds inom . Som utskottet tidigare noterat kommer regeringen med utgångspunkt i dessa förslag att återkomma till med en redogörelse för hur styrningen av jämställdhetspolitiken ska stärkas för ökad förutsägbarhet och långsiktighet i politikens genomförande. Utskottet förväntar sig att denna skrivelse blir en programförklaring för en feministisk regering, en handlingsplan om man så vill för jämställdhetspolitiken i sin helhet. När det kommer till att konfrontera de bakomliggande värderingar och attityder som bidrar till våldsutövandet, i linje med vad som uttrycks i motion, är detta något som utskottet redan inledningsvis betonat vikten av. ekonomiska vårproposition bekräftar regeringen att arbetet med att förebygga och motverka våld och andra övergrepp mot kvinnor ges fortsatt högsta prioritet, vilket självklart är något som utskottet ställer sig bakom. En del i detta arbete är att påverka våldsutövarnas attityder och verka för att sådana ideal inte förs över till nya generationer. Detta för vidare till yrkande om att pojkar och män behöver involveras i det förebyggande arbetet mot våld i nära relationer, ett synsätt som partiet finner stöd för i ovan nämnda slutbetänkande Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55). Utskottet delar detta synsätt men vill inte föregripa beredningen av Det nödvändiga i att involvera män i jämställdhetsarbetet fastslogs tidigt på politisk nivå i och har återkommande Utskottet noterar att regeringen i budgetpropositionen gör bedömningen att mäns och pojkars delaktighet är en förutsättning för att arbetet på samtliga jämställdhetspolitiska delområden ska kunna utvecklas, och inte minst för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. noterade vid höstens budgetbehandling tecknade regeringen och Kommuner och Landsting en överenskommelse om att stärka jämställdhetsarbetets inriktning mot pojkar, män och maskulinitetsfrågor i kommuner, landsting och regioner. I sammanhanget vill utskottet också uppmärksamma att regeringen gett Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) i uppdrag att i samverkan med den nationella webbaserade ungdomsmottagningen UMO ta fram och sprida en digital plattform med information om hälsa och jämställdhet med fokus på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Insatsen är särskilt riktad till nyanlända och asylsökande barn och unga, däribland ensamkommande barn som i stor utsträckning är pojkar. våldsförebyggande arbete som regeringen på detta sätt avser att stärka handlar bl.a. om att förändra stereotypa könsnormer som kopplar samman maskulinitet Eftersom många av de ensamkommande barnen haft en i stora delar könssegregerad uppväxt är det enligt utskottets mening viktigt att informera om jämställdhetsfrågor i allmänhet, liksom att stärka det våldsförebyggande arbetet genom att rikta sig direkt till de unga pojkarna och männen. även haft i uppdrag att identifiera ett antal våldsförebyggande program riktade till unga som visat goda resultat internationellt och några av dessa program prövas nu i . Mot bakgrund av ovanstående sätter utskottet sin tilltro till regeringens åtgärder för att förebygga och förhindra våld i nära relationer. att beredningen av de betydelsefulla utredningsförslag som lämnats på området bör avvaktas och något initiativ från sida kan därför inte anses behövligt. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Hedersrelaterat våld och förtryck Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden. Jämför reservationerna 10 (SD), 11 (C), 12 (V) och 13 (L) samt särskilt yttrande 3 (KD). beslutade , på förslag från arbetsmarknadsutskottet, om ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med konkreta förslag till långsiktiga och hållbara strukturer för det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. menade att det måste vara en prioriterad uppgift att se till att sådana strukturer byggs upp i hela landet (bet. 2013/14:AU4, rskr. 2013/14:166). Med utgångspunkt i konfliktteoretiska föreställningar om betydelsen av skillnader mellan kulturer beskriver i partimotion 2015/16:2813 av m.fl. de mekanismer som gör att nationella minoriteter i bryter mot rådande normer och regler. De relationer mellan flickor och pojkar som här uppfattas som helt normala är enligt den invandrade minoritetens uppfattning om heder oacceptabla varpå följer hot och våld. vill bryta upp hederskulturens fäste i , bl.a. genom att inte tillåta könssegregerad simundervisning (yrkande 19). Enligt i motion 2015/16:2899 av m.fl. har bristande förståelse för hedersförtryckets struktur och grunder lett till brister i de åtgärder som vidtagits på området. Det behövs därför en intensifierad kamp mot hedersrelaterat våld och förtryck (yrkande 6), bl.a. genom resurser till särskilda hedersjourer dit utsatta kan vända sig för skydd och stöd. tar i motion av 2015/16:3245 av m.fl. starkt avstånd från hedersrelaterat våld och förtryck. Det är vår skyldighet, anser partiet, att bekämpa de traditioner som riskerar att leda till allvarliga kränkningar av enskilda människors fri- och rättigheter (yrkande 5). När det gäller s.k. tvångsäktenskap anser i motion 2015/16:959 m.fl. att det finns behov av att ta fram nationella riktlinjer för hur svenska myndigheter ska agera när unga gifts bort utanför landets gränser (yrkande 11). Partiet anser vidare att regeringen bör tillsätta en utredning där förslagen i slutbetänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck bedöms och kompletteras utifrån ett hbtq-q- perspektiv (yrkande 22). framhåller i sammanhanget att regeringen bör säkerställa att hbtq-perspektivet finns med och att hbtq- personers behov beaktas i framtagandet av nationella strategier, handlingsplaner och andra åtgärder som syftar till att motverka våld i nära relationer (yrkande 23). Liberalerna uppmärksammar i partimotion 2015/16:2786 av m.fl. att det hederstänkande som råder i vissa familjer också drabbar unga hbt- Förutom att insatserna till offer för hedersrelaterat våld och förtryck enligt partiet behöver utformas så att inte vissa grupper står utan hjälp föreslås det bl.a. att information om hbt-rättigheter ska ingå i den samhällsorientering som erbjuds alla nyanlända (yrkande 13). Problematiken med hedersrelaterat våld tas också upp i ett antal enskilda Enligt m.fl. (S) i motion 2015/16:1864 är det svårt att se några tydliga trender för män såväl som för kvinnor i fråga om utsatthet för hedersrelaterat våld. att en årlig statistisk kartläggning bör genomföras (yrkande 1). vidtas åtgärder för att informera och utveckla lokalsamhällets arbete med att motverka hedersvåld i nära relationer (yrkande 2). och (båda M) framför i motion 2015/16:2590 ett antal förslag som syftar till att förhindra reproduktion av hedersnormer, t.ex. ökad information i skolan om diskriminering och våld i hederns namn samt ökad fokusering på jämställdhet vid introduktionen av Motionärerna föreslår även att ska verka för att det i de större EU-länderna genomförs en kartläggning motsvarande mot sin vilja. Enligt (M) i motion 2015/16:679 sprider sig i flera av storstädernas förorter en förtryckande patriarkal struktur och kultur där kvinnors liv kraftigt begränsas. Alla som bor i måste enligt motionären respektera demokratiska värderingar om mäns och kvinnors lika rättigheter och det bör därför inrättas en nationell strategi för att bekämpa hedersförtryck I motion 2015/16:1353 av (M) hänvisas det till slut- betänkandet från Utredningen som ska föreslå en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor. Motionären menar att utredningens perspektiv i vissa delar är för snävt och anser att en framtida strategi också bör omfatta situationer när barn och kvinnor som förts bort mot sin vilja söker hjälp från utlandet. m.fl. (SD) hävdar i motion 2015/16:3099 att en för främmande kultur- och människosyn gjort insteg, delvis på grund av en integrationspolitik som i stället för att införliva nya invånare i det befintliga samhället har som målsättning att bevara kulturella identiteter även om detta leder till kompromisser med grundläggande demokratiska värderingar. jämställdhetspolitiken har ett felaktigt fokus och motionärerna vill därför omfördela från generella jämställdhetssatsningar till ett riktat arbete för att stoppa hedersförtrycket (yrkande 20). Motionärerna hänvisar till utredningen skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (SOU 2012:35) när man föreslår att det inrättas ett nationellt kompetensteam med spetskunskaper om hederskulturer och tvångs- och barnäktenskap (yrkande 16). Vidare föreslås det att det i alla kommuner genom en nationella statlig samordning tas fram specifika handlingsplaner mot hedersförtryck (yrkande 21). En nationell samordning behövs också av den typ av arbete som bedrivs av de ideella kvinnojourerna, och motionärerna föreslår att det inrättas särskilda hedersjourer med uppgift att ge stöd och skydd för de som försöker bryta sig loss från hederskulturer (yrkande 22). Enligt (FP) i motion 2015/16:779 innebar regeringsskiftet att frågor om hedersrelaterat våld placerades högt på dagordningen. På uppdrag av dåvarande integrations- och jämställdhetsministern genomförde en undersökning som visade att 70 000 unga kände sig begränsade när det handlade om vem de skulle gifta sig med. Enligt motionären behöver det nu genomföras en ny undersökning (yrkande 2) som också omfattar andra utsatta grupper som t.ex. hbtq-personer och funktionsnedsatta. Enligt motionären innebär förnekande av hedersrelaterat våld och förtryck en form av rasism (yrkande 1). Alla måste få leva med den frihet som de åtnjuter enligt svensk lag varför bekämpandet av alla former av frihetsbegränsningar måste prioriteras. Utskottet vill framhålla att hedersrelaterat våld och förtryck drabbar både kvinnor och män, flickor och pojkar. De drabbade lever i ofrihet och rädsla för att utsättas för hot, tvång eller våld av föräldrar, syskon eller andra anhöriga. Barn och unga utgör en särskild riskgrupp, men även homosexuella, bisexuella och transpersoner löper en större risk. Utskottet konstaterar att flertalet av de frågor om hedersrelaterat våld som berörs i yrkanden av , behandlas i slutbetänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55). När det gäller situationen för hbtq-personer, som uppmärksammas särskilt av , vill utskottet påpeka att utredningens uppdrag formulerats som ett inkluderande uppdrag, vilket bl.a. innebär att även hbtq-personers utsatthet för våld i nära relationer finns med i utredningens överväganden.