bet · H301UbU15 · 2016-04-21 00:00:00 — Jag är övertygad om att den kommer att förändra vårt samhälle och ge möjlighet till utbildning på ett annat och rikare sätt. Jag tror också att MOOC, alltså massive open online courses, är en framtidsväg. Detta kan utveckla lärosätenas utbildningsutbud och stärka det livslånga lärandet. Några motionärer pekar på vikten av att lärosäten samarbetar med kommunala lärcentrum genom att förlägga utbildningar på sådana lärcentrum. Jag tror att detta är en viktig fråga. Det är bra att man kan utveckla samarbetet mellan lärosäten och kommunala lärcentrum. Det stärker också det livslånga lärandet. Efter Labours makttillträde 1997 sa följande: Min regerings tre prioriteringar är utbildning, utbildning och utbildning. Vår nuvarande regering har samma inställning. Den högre utbildningen och all utbildning är högt prioriterad. Det är så vi bygger starkt. Det är så vi skapar nya jobb, och det är så vi utvecklar välfärden. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på alla reservationer. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Högskolan Tack, , för många viktiga grundprinciper som vi väl i stort delar! nämnde också hur viktigt det är med kvaliteten och försäkrar oss om att regeringen står upp för den allra högsta kvaliteten. Men där skiljer sig nog min uppfattning lite från . Jag tycker att man i handling har visat att detta inte är fallet. Pengar är inte allt - absolut inte. Men när man rycker undan , planerade och i princip redan prognostiserade pengar, från högskolorna måste jag ändå reagera. Det här korrelerar inte med att man står upp för långsiktighet och att man står upp för kvalitet. När vi nu säger att vi vill ha en översyn av resursfördelningssystemet säger : Varför gjorde man inget tidigare? minns då inte att alliansregeringen faktiskt införde just kvalitetspengar, just för att premiera kvalitet. Det var ett sätt att tydligt markera att det var vad alliansregeringen eftersträvade i högre utbildning. Det är därför det är ytterligare olyckligt att man gör på detta sätt. I mitt anförande ställde jag en öppen fråga till som bland annat handlade om: Vad händer med studieavgifterna? Ministern för högre utbildning antyder ibland att man är beredd att se över om de här avgifterna ska bort. Det innebär att vi kommer att få än mindre pengar att fördela, om vi förutsätter att det är status quo. Då skulle det bli än mindre pengar att fördela till högre utbildning. Detta skulle jag gärna vilja ha ett svar på. Ja, det är viktigt att vara tydlig på den punkten, att kvaliteten är den primära frågan i högskoleutbildning. Det har jag alltid sagt. Och jag vet att företrädare för det parti som jag tillhör också alltid säger det, även om vi ibland blir ifrågasatta för det. Kvaliteten är oerhört viktig. Vi tror att det går att kombinera en hög kvalitet med att bygga ut högskolan. Det är viktigt. När det gäller de som har tagit upp och som vi har diskuterat tidigare är det helt riktigt att de togs bort som en tillfällig åtgärd. Det är nog ingen hemlighet för heller. I och med den situation vi hade i , när så många människor flydde för sina liv och kom till , måste vi alla hjälpas åt för att möta de stora behov och det lidande som finns. Även den högre utbildningen fick ta en del av kakan, precis som alla andra utgiftsområden fick göra. Det är förklaringen. Jag tycker faktiskt att det är rimligt med tanke på allt det lidande som man ser. Till det ska vi säga att vi tillskjuter under innevarande mandatperiod för att stärka kvaliteten inom humsamområdet, bland annat lärarutbildningen. Det finns alltså pengar till kvalitet. Sedan ska man säga att lärosätena har haft väldigt stor förståelse för detta: att alla måste hjälpa till i den här situationen. Det är en tillfällig åtgärd. Vi ska bevaka att kvalitetspengar inte försvinner för alltid. Jag tror att jag väljer att svara på frågan om studieavgifter senare, för nu ser jag att min talartid är slut. Tack, , för svaret! säger: Hög kvalitet kan vi kombinera med en utbyggnad av antalet platser. Visst är så fallet. Det går att göra så. Men är det så att ju fler personer som pengar ska fördelas på, desto färre kronor blir det per person. Det är ett bekymmer. Alliansregeringen tillförde faktiskt i extrapengar till högre utbildning för kvalitetsaspekter. Men likafullt säger lärosätena att det inte var det som gjorde att man kunde förbättra sina utbildningar. Det handlar också om ett synsätt och ett angreppssätt. Där har jag och samma uppfattning. Jag har en annan fråga. Det sägs nu att arbetslivserfarenhet ska ge grundläggande behörighet till högre utbildning. Jag vet att det är ett utredningsuppdrag, men jag skulle gärna vilja höra reflektera lite kring det och vilka signaler det ger till alla dem som på gymnasieskolor och på komvux strävar efter att på olika sätt skapa sig sin plattform för att kunna gå vidare med grundläggande utbildning. Är det verkligen så att jag bara för att jag har varit yrkesverksam uppfyller kraven för att kunna plugga vidare på högskolan? Jag har ytterligare en fråga. Den gäller utbildningsmålet. Under Socialdemokraternas tid i opposition sa man alltid: Vi måste höja så att fler har högre utbildning i . Man talade om någonting som beräknades kosta 4 miljarder . Vart har den ansatsen tagit vägen? När nu alliansregeringen tillsköt så mycket kvalitetsmedel som är bra kan man ställa sig frågan: Varför har det inte blivit bättre med lärarledd undervisning? Pengar är inte allt. Att vi , för att möta ett stort lidande som många människor upplever när de flyr för sina liv, hjälper till genom att minska den här summan med tror jag inte är det stora problemet. Vad händer när det gäller studieavgifter? Ja, en utredning ska titta på detta. När vi tog det beslutet i kammaren röstade vi socialdemokrater ja till förslaget om att införa studieavgifter. Det ligger fortfarande. Men vi tycker att det är viktigt att se på den frågan. Det är inte bara vi som gör det. har en motion som handlar om detta. har en motion. Den frågan berör flera partier. Är det här en bra reform långsiktigt? Det kan jag inte svara på . Vi måste titta på det. Därför tycker jag att det är bra att man låter någon utreda detta med studieavgifter. Låt oss få återkomma till den frågan! När det gäller frågan om arbetslivserfarenhet är det lite konstigt, tycker jag. Om man arbetar måste man väl lära sig någonting. Även det att man är i arbetslivet är en form av kompetensutveckling, ett ständigt lärande. Är det inte viktigt att ha den tanken när det gäller att läsa vidare? Är det bara så att man ska ha gått på exakt en utbildning för att kunna gå vidare? Vi får inte tänka i stuprör utan får tänka mer vitt och brett. Jag tycker att det är bra att vi tittar på den frågan. Jag tycker att det var negativt att 25:4-regeln togs bort. Vi säger inte att exakt den ska införas igen men att vi faktiskt värderar arbetslivserfarenhet som ett lärande. Ett ständigt lärande är också viktigt när vi talar om högre studier. Det är viktigt. Jag välkomnar att citerade . Det finns väl bara ett problem med det, och det är att det är som är statsminister i och partiledare för och inte . Tyvärr - jag skulle gärna ha sett att det var som ledde socialdemokratin också i . Hans fokus på utbildning, utbildning och utbildning är nämligen någonting som också skulle behöva. Jag ser inte att dagens regering levererar på det området. Det är väldigt låg reformtakt på . själv trodde att jag skulle vara nöjd om han sa att kvalitet är viktigt. Men tänk, jag är inte nöjd för att detta sägs. Jag är nöjd när det kommer handlingar, och jag ser väldigt få handlingar som leder åt det hållet. Sedan kommer åter tillbaka till att det är kvantitet som gäller. Han slår sig för bröstet med anledning av att 14 000 nya platser ska tillskapas. Min fråga till är: Om det skulle visa sig att man inte klarar av att matcha kvaliteten på de här platserna när och regeringen bygger ut kvantiteten, vilket val skulle då göra? Skulle han välja kvantitet, eller skulle han välja kvalitet? Jag menar att om man vill ha social rörlighet, vilket jag och är överens om, kan man inte bara ha fler platser. Man måste se till att de som går på de platserna får den kunskap som krävs för att komma vidare i samhället och växa som människor. Här tycker vi olika, jag och . Jag menar att står i en god tradition när det gäller Labours uppfattning om just att stärka utbildningen. Där ligger vi på samma linje, skulle jag vilja säga. När påstår att inte vi gör någonting stämmer det inte med verkligheten. Vi satsar väldigt mycket resurser, mycket pengar, på att stärka utbildningen i . Vi har fler platser, men egentligen handlar det om mer pengar, för det är ju belopp man betalar ut som vi sedan omfördelar till platser. Det blir alltså mer pengar in till högskolan för att kunna få fler att studera. Vi har betydligt fler platser på än vad ni hade. Vi har en oerhört stor satsning på vuxenutbildning och yrkesvux, exempelvis. Vi har också lanserat begreppet för att just lyfta upp den här frågan. Vi har alltså gjort åtgärder, och därför stämmer inte riktigt det säger om att vi inte har några åtgärder som följer kvaliteten. Det är väl bara det att ni inte vill se dessa åtgärder utan förnekar dem. Men om man läser i våra papper och budgetförslag ser man att det finns. När det gäller kvalitetssystemet och frågan om kvantitet och kvalitet är det precis som jag sa innan: Jag tror faktiskt att det går att kombinera fler platser med en hög kvalitet. Det är därför vi säger att vi nu låter dessa tillfalla humsamområdet för att förstärka kvaliteten plus att det blir fler platser. Det är väl ett bra exempel på att vi tror att det går att kombinera båda två. Jag tror att utbildning är centralt för . Men det är också centralt för den enskilda människan och hennes förmåga att växa som människa och ta för sig mer av sitt eget liv och bestämma mer över det. Det kräver inte bara en plats på en utbildning, utan det kräver också att det är väldigt god kvalitet på den utbildningen, att man möter lärare som är duktiga, att man själv har ambitioner att lära sig mer och att det faktiskt premieras att man satsar, strävar och anstränger sig. Jag skulle därför vilja upprepa min enkla fråga: Om det skulle visa sig, om tänker tanken, att man inte kan bygga ut högskolan hur snabbt som helst utan att det får negativa konsekvenser för kvaliteten, och de där negativa konsekvenserna för kvaliteten påverkar den enskilda individens och studentens möjligheter till social rörlighet och klassresa - om det skulle visa sig att man inte klarar att upprätthålla kvaliteten när man bygger ut kvantiteten kraftigt, vilket val gör då ? Jag funderar på varför just vissa borgerliga partier alltid ser en konflikt mellan kvantitet och kvalitet, alltså att en ökning av antalet platser skulle vara menligt för kvaliteten. Jag tror precis tvärtom! Det behöver inte vara någon konflikt. Det är klart att vi inte vill bygga ut högskolan till all orimlighet. Det har vi aldrig sagt. Det finns ett mått i EU-sammanhang som innebär att i gruppen 30-34-åringar ska minst, som vi tycker, ha genomgått en eftergymnasial utbildning . Vi börjar närma oss den punkten, och det tycker jag är ett bra mått. Vi ska kunna erbjuda platser till dem som vill studera och har behörighet att studera. Jag förstår inte varför det ska vara en konflikt mellan plats och kvalitet. Jag håller också med om att det är viktigt att elever får möta en bra lärare. Lärarutbildningen är en viktig fråga som är uppe i den här debatten, och jag sa bland annat att det är oerhört viktigt att vi stärker länken mellan forskning och utbildning. Därför tycker jag att den debattartikel som kom i går i var mycket intressant. Där säger man att vi behöver stärka just forskningen i relation till lärarutbildning och lärarprofession. Då blir det oerhört märkligt när säger på Twitter att det är fel väg att gå. Det är ju ett brott mot kvalitetstänkandet, menar jag. Vi behöver satsa mer på forskning i relation till lärarutbildningen. Jag tror att det är viktigt att sopa rent framför egen dörr innan man anklagar oss för att inte vilja hålla på med kvalitetsfrågor. Det är alltid intressant att höra anföranden och även replikskiften. Det väcker en del frågor, och jag ska försöka hålla mig till några av dem som kommer upp. För att börja där det förra replikskiftet slutade lyfte fram att det inte behöver finnas någon motsättning mellan kvalitet och kvantitet. Men i grund och botten handlar det om att vi har pengar att fördela, och antingen lägger man de pengarna på fler platser eller också lägger man pengarna på att de platser som finns ska bli ännu bättre och därmed attraktivare. Man kan se lärarutbildningen som ett exempel. När vi nu har en så hög andel som hoppar av utbildningen hade det varit bättre att satsa de resurserna på att se till att utbildningen och antagningen blir så pass bra att de studenter som antas faktiskt vill fullgöra sin utbildning. Det tror jag hade varit bättre ekonomiskt sett. Det finns flera andra frågor, och jag vill gärna höra kommentarer om dem. Det andra jag vill lyfta fram är just resursfördelningssystemet. Det Alliansen gjorde var att införa en kvalitetspeng. Det var väldigt bra. Det första den nya regeringen gjorde när den tillträdde var att ta bort den pengen. lyfter flera av oss fram att vi borde se över resursfördelningssystemet igen och titta på olika parametrar, och vi från tycker bland annat att man kan kika på om arbetslivsanknytning, regional samverkan med mera kan vara med. Min fråga till är: Finns det någon form av intresse från regeringen att ha en samsyn kring detta? Man kallar ju sig en samarbetsregering. Varför avvisar man då att se över resursfördelningssystemet? Återigen: Det har ändå gått en sedan det gjordes senast. Jag skulle också vilja höra utveckla resonemanget kopplat till stiftelser och varför det inte är ett alternativ för att stärka autonomin. Vi ser ju lyckade exempel på stiftelsehögskolor i . Varför inte låta fler få den möjligheten? Jag håller med om att pengar inte är allt. När man talar om kvalitetsfrågor handlar det inte bara om att man ska ösa på med mer pengar, för det är egentligen ett förhållningssätt som ska sitta i ryggmärgen. Man ska leva i ett ständigt kvalitets- och förändringsarbete. Därför vill jag inte måla upp den här konflikten mellan kvalitet och kvantitet som kommer tillbaka gång på gång. Det är viktigt att vi både har möjlighet att satsa på fler platser och kan fokusera på att stärka kvaliteten. Den här regeringen skjuter till väldigt mycket resurser till utbildningssektorn, och det handlar inte bara om platser, utan det handlar också om att stärka kvaliteten. När det gäller frågan om resursfördelningssystemet kan jag personligen säga så här att det system vi har har vi haft . Jag hör också till dem som tycker att det nog är dags att se över systemet, och det är en fråga jag själv som politiker driver gentemot departementet. Jag tror nämligen att det är en jätteviktig fråga. Det kom en utredning . Sedan förlorade vi regeringsmakten, och så kom det en till 2007. Men inte gjorde den borgerliga regeringen någon större förändring av resursfördelningssystemet - det var det här med kvalitetspengar, men jag vill inte säga att det var det stora omtaget. Det är många som tycker att det nu faktiskt är dags att se på detta på ett vidare och bredare sätt. Den diskussionen välkomnar jag, och jag vill gärna att vi gör det tillsammans eftersom det är en viktig fråga. är det forskningspropositionen som kommer, och låt oss sedan fokusera på nästa fråga. Jag vill vara med på barrikaderna och slåss just för att se över detta, för frågan är viktig. Absolut, jag tror att det skulle behöva göras ännu mer förändringar i resursfördelningssystemet än bara de kvalitetspengar Alliansen införde. Det gläder mig att höra att är med på den linjen. Jag skulle vilja att utvecklar resonemanget kring vilka reformer som behövs för en högre utbildning. I mitt anförande lyfte jag fram ett antal reformer och utmaningar när det gäller genomströmningen, hög examensålder och väldigt låg examenspremie, det vill säga att utbildning i sig inte lönar sig så bra i . I det stora hela hör jag framför allt att mycket är bra som det är och att det som eventuellt ska göras är att skapa fler utbildningsplatser. Det talas inte om reformer som gäller hur systemet ska förändras eller hur vi kan stärka kvaliteten. Jag skulle vilja låta använda sina två till att utveckla hur han ser på vilka reformer som behövs inom den högre utbildningen för att vi just ska öka konkurrenskraften internationellt. Jag hann inte med att svara på frågan om högskolestiftelser. Vi har ju tre stiftelser , kan man säga, och vi har sagt att vi inte tycker att vi ska lägga kraft och tid på att göra några större förändringar av strukturen vad gäller myndighetsformen för lärosäten. Vi säger att det inte behövs fler stiftelser. ska man säga att det förslag som kom i regeringsställning, , om man ska tala klartext var undermåligt. Det blev ju nedsablat av kritik och lades i en byrålåda, och det kanske ligger i en papperskorg . Det förslaget höll inte. Det är en ganska komplex fråga, och jag tycker att vi kan använda och bättre utveckla den struktur vi har . Autonomin är en sådan viktig fråga jag tror att vi ska fundera mer på, i den form vi har. Det var det jag sa, nämligen att det handlar mycket om tillit mellan akademi, regering och riksdag. Jag tror att vi skulle kunna jobba mer med hur vi kan stärka autonomin. Då handlar det om det akademiska redskapet. Det handlar om linjestyrning kontra kollegial styrning - hur ska vi se på det, och hur ska vi utveckla det? Jag tror att det är ett viktigt upplägg också för lärosätena själva att föra den fruktbara dialogen om hur man kan stärka detta. Vi behöver nämligen profilera och utveckla vår utbildning, satsa på kvalitet och ta bort sådant som inte håller kvalitet. Det där är någonting vi politiker kanske inte ska gå in och fingra på, utan det måste ytterst professionen sköta. Det är en viktig fråga. När det gäller resursfördelningssystemet tror jag också att det är någonting vi faktiskt måste se över. Vi måste våga ta i och fundera över det. Finns det andra sätt vi kan jobba på för att stimulera kvaliteten i högskolevärlden? : Digitaliseringen har bara börjat. Den måste vi fundera vidare på. Vad innebär den för utbildningssektorn i ? Det tror jag är några viktiga saker vi ska jobba vidare med. Regeringen driver en politik för modernisering genom satsningar på jobb, skola, klimat, utbildning, forskning med mera. Att allt fler får chansen till högre utbildning av god kvalitet är en nödvändig byggkloss i det rödgröna samhällsbygget. Utbildning är mer än en stig mot arbetslivets start; det är lika mycket en möjlighet för individer att utvecklas som just individer, vare sig man väljer att läsa teknik, humaniora, samhälle, konst eller någonting annat. Det är en möjlighet till individuell utveckling vi så väl behöver, men det är också nödvändigt för att leva upp till kraven på en modern arbetsmarknad. För är det självklart att alla ska ha samma möjligheter att studera på den högre utbildningen. Det ska inte krävas att man kommer från en familj där båda föräldrarna är högutbildade eller att man kommer från ett område där den högre utbildningen ses som det naturliga steget in i vuxenlivet. Högre utbildning hänger än till stora delar samman med föräldrarnas inkomst och ställning i samhället. Att verka för bättre representativitet och större mångfald på högskolor och universitet är därför en självklar del i vårt samhällsbygge. Sänkta trösklar och breddad rekrytering är vägen framåt, liksom fler högskoleplatser med högre kvalitet. För en framåtblickande modernisering som bygger starkare och konkurrenskraftigare behöver vi med andra ord fler som läser en högre utbildning - inte färre. Sedan den rödgröna regeringen tillträdde har vi växlat upp och påbörjat ett grönt samhällsbygge. Vi tar oss an de utmaningar som en jämlik och grön modernisering innebär, såväl i högskolepolitiken som på andra områden. ökar vi antalet högskoleplatser med 14 600. Vi har därutöver växlat upp kvalitetsarbetet i högskolestudierna. Ett nytt kvalitetssäkringssystem och en modern kvalitetsreform ska garantera att studenter inte bara blir fler utan också bättre rustade för sina fortsatta liv med allt vad det innebär. Vidare satsar vi på den högre utbildningen. Det gäller humaniora, samhällsvetenskap med mera. Det är pengar som kan användas till mycket för att höja kvaliteten. Det är högre kvalitet och fler högskoleplatser, inte nedskärningar, som efterfrågas av akademin, offentliga sektorn och näringslivet. Det är också det som efterfrågas av oss som tror att innovation, entreprenörskap och kreativitet är avgörande för ett jämlikt och hållbart samhällsbygge. En fråga jag tänkte beröra har berörts av många av mina kollegor här i kammaren, bland annat Liberalerna, och Socialdemokraterna. Den handlar om kvalitet. Det är oerhört viktigt med kvalitet, men låt oss också påminna Alliansen om att en av de viktigaste ingredienserna i kvalitetsarbetet är att ha ett kvalitetssäkringssystem som håller och är ändamålsenligt. i backspegeln var det system Alliansen hade vid makten ett havererat system som ledde rakt in i en återvändsgränd. Det var så dåligt att det ledde till att Enqa, den europeiska organisationen för kvalitetssäkring, kastade ut ur organisationen. När ni i Alliansen pratar kvalitet är det viktigt att komma ihåg att det inte är prat och snack som gäller, utan det är verkstad som gäller. har vi sjösatt ett kvalitetssäkringssystem som ska gälla för , och det finns ingen motsättning mellan fler platser och bättre kvalitet. Tvärtom kan de komplettera varandra. behöver fler platser, och behöver höja kvaliteten inom den högre utbildningen. Det är därför vi satsar de här medlen - . Det är viktiga pengar för att höja kvaliteten inom den högre utbildningen. Tack, , för dina kommentarer om högskolebetänkandet! De rörde först att alla ska ha rätt till utbildning. Jag trodde att vi hade kommit förbi situationen där vi alla måste stå upp som företrädare för politiska partier och berätta att vi tycker att alla i ska ha rätt till en högkvalitativ utbildning. Men för sakens och tydlighetens skull vill jag berätta att också vi moderater tycker att detta är viktigt. Det är därför vi moderater har kämpat och det var också därför alliansregeringen kämpade för att utveckla kvaliteten i : för att fler skulle få chansen, fler talanger skulle få brinna, fler skulle få synas med sin kompetens och på det viset också vinna behörighet till högre utbildning. Det är en kedja som håller ihop. Det hjälper inte att vi går in och gör förändringar bara i högskolan, utan det här måste ske i allt från lågstadiet, från förskolan, och hela vägen upp genom utbildningssystemet. Det är att jobba för breddad rekrytering. Men det tar tid innan vi ser alla effekter. Sedan sa , precis som tidigare, att det inte finns någon motsättning mellan kvalitet och kvantitet. Faktum är att det finns ett antal rapporter som ändå pekar på detta, bland annat från . frågade mig i vårt replikskifte varför man inte såg några effekter av alla pengar som alliansregeringen pumpade in. Jo, därför att det fanns stora hål i systemet eftersom man under tidigare röda regeringar hade byggt ut antalet platser på högskolan i en sådan omfattning men inte skjutit till kvalitativa medel. Därför märktes det inte. Det är ert problem. Mer än någonsin behöver det sägas här i och på andra håll att det är viktigt med antalet platser i högre utbildning med högre kvalitet. Vad ni vill göra är att skära ned antalet platser. Därför har jag en fråga till : Hur många platser vill ni skära ned för att ni ska anse att kvaliteten är säkerställd? Den frågan hoppas jag att ni svarar på. Hur många platser vill ni skära ned för att ni ska anse att det är kvalitetssäkrat? Vi rödgröna anser att det inte finns någon motsättning mellan fler platser och högre kvalitet.