bet · H301KU20d3 · 2016-01-01 00:00:00 — Skulle man inte bara gett en kommentar om vad som har sagts på mötet, vad svensk ståndpunkt har varit, vad man har framfört och vad man kommit fram till och sedan ta diskussionen när man kommer hem? Det är märkligt om man tror att man inte skickar en viss signal när man uttalar sig i en intervju efter ett möte av den här karaktären. Det är helt uppenbart att andra medlemsstater borde förstå att svensk ståndpunkt har förändrats jämfört med vad inrikesministern har sagt på mötet . : Herr ordförande! För det första vänder jag mig mot att vi helt skulle ha ändrat ståndpunkt eller framfört en diametralt motsatt ståndpunkt. Vi anser fortfarande att gränskontroll primärt är ett nationellt ansvar, såsom jag också gav uttryck för. Även om jag delar uppfattning att naturligtvis självt är gott nog att veta vad man ska granska och hur man ska granska kanske det är ambitiöst i överkant att granska eller ha synpunkter på tidsplanen för frågor eller statsrådets svar på frågor. Man kan ha olika uppfattningar om det. Jag hör till dem som försöker svara på både journalisters och frågor. (S): Jag tycker att det mesta har framkommit och klarats ut. Jag förstår det som att ministern här har gett uttryck för att han inte har framfört någon ändring i regeringens ståndpunkt i samband med uttalandet och inte heller under det informella ministermötet. I samband med intervjun i hade ministern på frågan om just Frontex svarat: Vi får ta den diskussionen med när det finns ett konkret förslag på bordet. Förstår jag det korrekt att för det fall ministern skulle vilja driva frågan om en ändrad ståndpunkt eller inställning till Frontex att det då skulle föregås av ett samråd med ? : Herr ordförande! Ja, och det gjordes det också. (SD): Jag vill inte strö salt i några sår eller så, när vi nu ändå kanske har konstaterat att KU har förtroendet att granska uttalanden i media sett till bland annat regeringsformens saklighetskrav. Jag skulle vilja lyfta fram ett annat och framträdande i media av inrikesministern. I en intervju med TT som bland annat publicerades på uttrycker inrikesministern glädje över att samtliga partier i justitieutskottet ställt sig bakom det som är position. Samma intervju avslutas med: Om ett land efter att ha gått igenom hela trappan motsätter sig insatser menar vi att de också ska kunna vara tvingande. Med anledning av detta har jag några frågor. Den första är: Hur kom inrikesministern fram till den inledande och förmedlade slutsatsen om att samtliga partier i justitieutskottet hade ställt sig bakom regeringens stånd- punkt? : Herr ordförande! Genom att jag gick till justitieutskottet och föredrog regeringens uppfattning och att ingen avvikande mening där meddelades. (SD): Det är lite märkligt att höra. Om man tittar i protokollet från det sammanträdet med justitieutskottet framkommer det att åtminstone ett av partierna uttryckligen sa att det inte ställer sig bakom den föredragna ståndpunkten samt att ytterligare några hade lite andra tillägg och synpunkter till detta. : Herr ordförande! Det beror helt enkelt på den kultur som har för att justera protokoll. Du kan ändra mening fram till dess att protokollet är justerat. Några partier valde att använda den möjligheten för att efter utskottets sammanträde justera sin ståndpunkt. Det var ingen ståndpunkt som framfördes på mötet. Det kan själv kontrollera med sina partikamrater. (SD): var det inte bara våra partikamrater som hade synpunkter och förändringsförslag. Hur som haver: Hur ska vi förstå innebörden av ordvalet ”numera” om inte så som att inrikesministern var medveten om att han hade företrätt en linje som kanske inte var helt fullständigt förankrad med ? : Kan du dra hela det här med numera i så fall, för jag hängde inte med igen. (SD): Det är: ställt sig bakom det som är position. Då ligger det ju i det att från och med är det position, vilket då indikerar att det kanske inte var position före . : har helt rätt. Det är precis som det citat som tidigare gav uttryck för, nämligen att inför det informella mötet skedde det inget samråd, utan det skedde ett samråd innan, vid det föregående beslutande mötet. Jag för fram det som i och för sig är ståndpunkt, att gränskontroll primärt är ett nationellt ansvar, på det informella mötet. Jag ger en intervju efter mötet där jag ger uttryck för att den här linjen kan komma att ändras. När det blir föremål för beslut i EU går jag till justitieutskottet och och samlar stöd för det som blir den nya uppfattningen. uppfattningen är ny såtillvida att det att man ska få skicka experter mot ett medlemslands vilja har vi tidigare inte framfört i EU eller sökt stöd för i justitieutskottet eller . Sedan får jag ett brett stöd av justitieutskottet och . Det är måhända så att och sedan ändrar upp- fattning och anmäler en avvikande mening, men det är ändå ett brett stöd i riksdag. Ordföranden: för formens skull vill jag säga att ordningen normalt är att vi bara ställer frågor på det material som finns insamlat och är utskickat till ministern. Det är inte en kritik mot ministern, utan det är mer ett konstaterande. TT-telegrammet ingår i och för sig inte i vårt granskningsunderlag, men jag valde att inte ingripa i den här replikväxlingen eftersom jag antog att ministern ändå hade koll på vad ministern hade sagt utan att KU hade behövt skicka över telegrammet till ministern i förväg. Jag tyckte inte att det gjorde någonting. Men normalt är gången att vi tillför handlingar som vi vill åberopa i en utfrågning till materialet i förväg, så att alla kan få del av det, så att säga. (SD): Jag får bara svara på det. Det här har ju varit känt i bland annat media. Protokollet har funnits att tillgå för alla. Och jag tyckte att kopplingen här ligger i att man nu pratar om numera, eftersom det visar att det före , som sagt, fanns en helt annan ståndpunkt. Ordföranden: , frågan i sak var i och för sig relevant. Jag ville bara just för formens skull säga att underlaget egentligen bör tillställas statsrådet i förväg. Men statsrådet kunde ju svara ändå, så det gick ju bra. (MP): Egentligen tycker jag att det mesta har sagts. Men jag har ändå en sådan här mer framåtblickande fråga. Tycker du att du kan se att det finns någonting formellt eller någon annan typ av fel som har begåtts i den här frågan? Finns det några lärdomar att dra av det här? : Det finns, herr ordförande, alltid lärdomar att dra. Det är klart att det hade underlättat, för tydlighetens skull, om jag hade fått den här intervjufrågan , kanske efter. Å andra sidan hade jag valet att välja att inte svara på den fråga jag fick. Jag tycker ändå att man som statsråd har en skyldighet att svara på de frågor man får från media. Man kan inte alltid själv bestämma dagordningen för medias frågor. Men när den här frågan sedan kom upp på bordet gjorde regeringen precis det som vi är skyldiga att göra. Vi samrådde med både justitieutskottet och . Hade justitieutskottet och haft en annan upp- fattning hade vi naturligtvis drivit den i EU, men fick vi ett starkt stöd för regeringens uppfattning. Då drev vi den uppfattningen också i EU. (C): Jag citerade tidigare från s. 7 i den faktapromemoria, , från som heter: Förslag till förordning om en europeisk gräns- och kustbevakning. Jag vill fråga, eftersom detta är ett förslag, om regeringen senare tog ett beslut om den här förordningen, så att den nu gäller på det sätt som framgick i förslaget, som var daterat . Känner inrikesministern igen det? : hänger jag faktiskt inte med igen. Vilken förordning pratar vi om? (C): Det är en faktapromemoria, 2015/16:FPM45 Förslag till förordning om en europeisk gräns- och kustbevakning. Jag citerade från s. 7 i den. Detta var alltså hänvisningen till medlems- staternas ansvar när det gäller territoriell integritet, att upprätthålla lag och ordning samt att skydda den nationella säkerheten. Det var ett förslag. Tog regeringen sedan beslut i enlighet med detta? Vet inrikesministern det? : Herr ordförande! Tack, , för frågan! Sakläget är så. Det är en preliminär ståndpunkt. Den har sedan preciserats, men frågan är inte slutgiltigt avgjord än i EU. Och jag tror att jag även i båda de här intervjuerna, som gav ett uttryck för det här, sa att det här är en fråga som knappast kommer att avgöras , så vi har god tid att ha dialogen med berörda utskott och . Så har också skett vid två eller tre tillfällen efter den här tidningsintervjun. Det slutgiltiga förslaget är ännu inte känt. Vi kan få behöva återkomma till och justitieutskottet beroende på hur utformningen blir. Men har man fått klartecken för att inleda förhandlingar med . Vi får se vad resultatet av dem blir. (V): Jag har en ganska kort fråga. Ministern har hänvisat till intervjun, alltså att svaret i den här intervjun blev annorlunda eftersom det var en annan sorts fråga, och har hänvisat till intervjufrågan vid ett antal tillfällen. Den här intervjufrågan finns inte med. Den finns inte återgiven i intervjun. Jag skulle bara vilja höra om ministern kunde upprepa vad det var för fråga, till oss. Eftersom ministern har hänvisat till den så vore det bra för oss också att veta hur den är. Jag antar att ministern kommer ihåg den, eftersom han har hänvisat till den. : Herr ordförande! ställer starka krav på ministerns minnesförmåga. Jag skulle vilja precisera med att säga: frågeställningen. För det är en ganska lång intervju som jag gör med både TT och och där frågeställningen böljar lite fram och tillbaka. Men det handlar om hur man tror att utvecklingen ska bli. Var tror vi att vi kommer att landa? Då ger jag uttryck för att jag är beredd att göra förändringar, vilket jag också sedan gjorde. Och när det skedde gick jag också till och justitieutskottet. (V): Så när ministern har fått en fråga om hur ministern tror att det ska förändras svarar ministern vad regeringen är beredd att göra för förändringar och inte vad man tror att EU ska ändras till. Jag fattar inte riktigt, faktiskt. : Alltså, frågan var inte: Vilken linje har ministern drivit på ministerrådsmötet? Den har jag gett uttryck för, för . Frågan rörde om jag skulle kunna tänka … Men det är inte en frågeställning, utan det är ett antal frågor. Jag får en fusklapp här av någon som har lyssnat noggrannare på intervjun i efter hand. Han säger att frågan är: Hur ser du på den långsiktiga utvecklingen? Det var väl det jag försökte ge uttryck för. Men det är flera frågeställningar som går in i varandra. Skånberg (KD): Ordförande! Inrikesministern hade vänligheten nog att berömma mitt sätt att citera. Låt mig få returnera med att låta inrikesministern jämföra två citat och göra sin avgränsning eller sitt avgörande utifrån det. Det ena citatet är från statsministern. Det är från samman- träde . Det är anförande 46. Och det lyder så här: Precis som jag återgav är det regeringens uppfattning att det här är nationell kompetens och så ska förbli. Att vi sedan samverkar och samarbetar för att förstärka gränsskyddet är bra. Det måste också innebära ett effektivare sätt för Frontex att arbeta, men man ska inte kliva över någon gräns. Det kommer jag att framhålla. Det är och regeringens linje. Det andra är det omtalade citatet som inrikesministern hade i : Jag är beredd att låta Frontex kunna gå in mot en medlemsstats vilja. Ser statsrådet att det finns en skillnad mellan de här båda citaten? : Ja, självklart. De har också getts vid två olika tidpunkter. De har också getts på, som vi sa, två olika frågor. Den ena är: Vilken linje kommer att driva på EU-ministerrådsmötet, i det här fallet , det vill säga statsministrarnas rådsmöte? Det andra svaret är svaret på frågan: Hur ser du på den långsiktiga utvecklingen? Där blev jag också sannspådd, för alla partier utom och gjorde den positionsförflyttning som regeringen också gjorde. Det har att göra med utvecklingen i Europeiska unionen, gränsen som faller i , flyktingkrisen i och en situation där vi tar emot 10 000 flyktingar . Det är det som ger upphov till den här positions- förflyttningen. Det hade varit extremt konstigt om inte också EU-politiken påverkades av den reala utvecklingen i . Skånberg (KD): Det här kokar nog ned till vad allting handlar om, att frågan var den långsiktiga utvecklingen, men svaret blev: Jag är beredd att låta Frontex kunna gå in mot en medlemsstats vilja. Inrikesministern avsåg att detta var framtiden men råkade uttala sig, till hälften i alla fall, i presens. Jag tänker att det är det som allting kokar ned till, hur man blir uppfattad. Nog är väl inrikesministern, som har varit i , så erfaren att inrikesministern vet att varje citat måste kunna stå för sig självt oberoende av fråga eller kontext. : Herr ordförande! Svaret på den frågan är nej. Det är inte så att varje citat kan stå oberoende av kontext och fråga. Återigen, jag ska inte ifrågasätta mandat, men det är ett orimligt krav att ställa på ett intervjusvar. Det skulle också leda till ett väldigt fyrkantigt och onyanserat sätt att svara på frågor, för det skulle betyda att man inte kunde förhålla sig till frågans natur utan till vad man i stället skulle vilja ha ut. Det riskerar att ge ett papegojbeteende, där man bara upprepar det man på förhand vill ha sagt i stället för att kunna föra utvecklade resonemang. Jag är beredd att stå upp ganska hårt för rätten att som statsråd föra utvecklade resonemang och svara på journalisters frågor. Jag tror att det bidrar till en utvecklad demokrati och ett bättre förtroende för politiker. Det första citatet som Skånberg läser upp, från statsministern, är från . Det andra citatet är väl från , ? Titta på den utveckling som sker i ! Titta på den omsvängning som sker i politiken ! Det här är en period i svensk modern historia där väldigt mycket omprövas och där väldigt många smärtsamma beslut tas. tog de beslut som krävdes för nationens skull, i och i EU. När de besluten skulle fattas i EU gick vi till och utskott och förankrade dem och fick också starkt stöd för dem, inklusive av Skånbergs eget parti, som har gjort motsvarande förskjutning. Det är nämligen så att på det mötet, , gav Skånbergs parti uttryck för exakt samma uppfattning som statsministern. Och när jag och regeringen går och förankrar det här i och justitieutskottet ger Skånbergs parti återigen uttryck för exakt samma uppfattning. Så den positionsförflyttning som regeringen de facto har gjort har även Krist- demokraterna, gjort. Det tycker jag är klokt. Skånberg (KD): Ordförande! Största skillnaden är att det ena uttalandet är förankrat i . Det andra är det inte. Båda kallas dock för ståndpunkter av inrikesministern. Och det är bara tidsaspekten som han anför som försvar. Det var så att statsministerns faktiskt var förankrat. Inrikesministerns var det inte. : Herr ordförande! gör sig Skånberg skyldig till en glidning på sanningen. Båda uppfattningarna är ståndpunkter som regeringen har gett uttryck för i och fått stöd för, dock vid olika tillfällen. Däremot är mitt svar i intervjun på frågan om den långsiktiga utvecklingen inte förankrat i eller justitieutskott, för vi har inte den ordningen att vi förankrar intervjufrågor i utskott och . Däremot är den därefter förankrad som ståndpunkt inför det möte då beslutet ska fattas, och då fick den också brett stöd av både och justitieutskott. Ordföranden: Jag tror att alla har fått möjlighet att ställa sina frågor, och då tar jag mig som ordförande friheten att ställa den sista frågan. Den handlar om det inrikesministern yttrade vid det informella rådsmötet . Inrikesministern tror jag beskrev i sitt inledningsanförande vad han hade gett uttryck för då. Vi har i bakhuvudet det som statsministern har sagt i , till exempel , ”Det kommer inte att vara så att Frontex kan ge sig in i länders hantering”, och andra sådana tydliga markeringar mot att Frontex skulle få ett mandat att agera utan ländernas samtycke. Jag uppfattar att detta var regeringens förankrade ståndpunkt fram till mötet i justitieutskottet, då man förankrade en annan ståndpunkt, som vi sedan har fått förklarad för oss här. Som jag uppfattade inrikesministern sa han att han hade sagt att man borde överväga alla möjligheter till hur förvaltningen av EU:s yttre gräns kan stärkas. Om man till sina kollegor vid inrikesministermötet säger att tycker att man ska överväga alla möjligheter, inkluderar det då inte även åtgärder som handlar om att tvinga på andra medlemsländer Frontex tjänster oavsett om de vill det eller inte? Jag skulle vilja säga att jag vid det mötet också framförde att gränskontroll primärt är ett nationellt ansvar. Det citat som ordföranden tar upp ska nog främst ses som ett uttryck för att vill vara en aktiv partner och spela i den diskussion som sedan följer, och det tror jag är ganska viktigt. Vi hade och har den stora frågan om omfördelning av flyktingar, den omfördelningsmekanism som EU har fattat beslut om men inte har levt upp till. Det var mycket viktigt för vid den här tidpunkten att uppfattas som en konstruktiv spelare som kunde vara med och påverka de andra länderna. Om man läser detta i samband med de andra uttalanden som gjordes vid mötet, det vill säga att gränskontroll primärt är ett nationellt ansvar, tror jag inte att mottagarna, det vill säga de andra medlemsländerna, tolkar det på det sätt som ordföranden tolkade det . Ordföranden: Jag tolkade inte – jag frågade vad inrikesministern menade med sitt uttalande. Bara så att vi förstår varandra tydligt: Om inrikesministern å ena sidan har med sig ett mandat från som innebär att position ska vara att Frontex inte ska få agera mot någon medlemsstats vilja på den medlemsstatens territorium och inrikesministern å andra sidan vid mötet säger att tycker att man ska överväga alla möjligheter, utan begränsningar, innebär det inte att inrikesministern faktiskt gick utanför sitt mandat genom att tala om ”alla möjligheter”? Det hade ju varit möjligt att tala om alla möjligheter utom det som har motsatt sig till exempel. : Herr ordförande! Nej, jag tror inte att man kan tolka det så. Vi var vid ett möte där många mjuka åtgärder som Frontex skulle kunna genomföra diskuterades. Jag tror att man får ta uttalandet som ett uttryck för det: exempelvis rekommendationer, bindande rekommendationer och kanske framför allt att använda sig av artikel 26 i , alltså möjligheten att delvis suspendera ett land från den fria rörligheten. När kallar mig till utfrågning angående citatet i intervjun efter mötet är det lätt att tolka alla uttalanden som görs på mötet i ljuset av det citatet, och då förstår jag att man kan komma till den slutsats som kommer till. Men det var inte meningen med uttalandet, och det ska inte heller läsas i den kontexten, utan det måste läsas i kontexten av vad som diskuterades på mötet och de andra saker som jag framförde vid mötet, exempelvis att gränskontroll är ett nationellt ansvar, vilket jag slog fast. Ordföranden: för tydlighetens skull: ”Alla” betyder alltså inte alltid ”alla”, utan ibland betyder ”alla” något annat än ”alla”? Är det så vi ska förstå det? : Herr ordförande! Man skulle kunna tänka sig att ”alla” begränsas av att gränskontroll är ett nationellt ansvar, som jag framförde på mötet – att det handlar om alla åtgärder inom ramen för det nationella ansvaret. Det skulle kanske vara en rimlig tolkning – om man inte ser det i ljuset av intervjufrågan, som gjordes efter det att jag framförde det som vi gav uttryck för. Ordföranden: , då tror jag att vi har fått svar på våra frågor. Vi ber att få tacka inrikesministern så mycket för medverkan . Jag förklarar sammanträdet avslutat. Bilaga B6 Generaldirektör , Granskningsärende 15 inköp av helikoptrar Ordföranden: är 11, och jag förklarar öppna sammanträde inlett. Vi ska ha en öppen utfrågning med generaldirektör med medföljande. Det handlar om granskningsärende nr 15, inköp av helikoptrar. Vi välkomnar generaldirektören och även och till . Tanken är att ni först får möjlighet att göra en inledning där ni beskriver er syn på ärendet. Därefter blir det frågor från ledamöterna, först från anmälande parti och därefter från partierna i storleksordning. Vi börjar med en frågerunda. Sedan får vi se om det finns ytterligare frågor därefter. Varmt välkomna hit! : Tack så mycket! Innan förvärvade den dåvarande operatören Norrlandsflyg var den svenska sjö- och flygräddningen utsatt för en mycket stor riskexponering på grund av avtalsförhållanden och de befintliga räddningshelikoptrarnas beskaffenhet. Risken var stor att flyg- trafiken till och från skulle stoppas, fartygsanlöp och transitflyg inom svenskt territorium skulle utebli, många liv inte skulle kunna räddas och undsättning av hjälpsökande som hamnat i en nödsituation inte skulle kunna ske. Att underlåta att handla under de förutsättningarna som rådde var inget alternativ. Att ta risken i det läget var helt otänkbart. har genomfört det tydligt uttalade uppdraget att vidta de åtgärder som krävdes för att undvika avbrott i verksamheten. har tillsammans med vår styrelse och vidtagit de åtgärder som krävdes för att leva upp till vårt ansvar och framför allt det som krävdes för att inte låta som nation hamna i ett krisläge med enorma konsekvenser för medborgare, industri och samhällsekonomi. anskaffning av nya räddningshelikoptrar är inget som genomfördes lättvindigt eller drivet av suspekta motiv. konsta- terades brister i dåvarande räddningshelikoptrars förmåga. Utvärderingar från räddningsinsatser har visat att räddningshelikoptrarna behövde ha bättre förmåga för att kunna undsätta människor i nöd. Utgångspunkten har varit samlade erfarenheter från Försvarsmakten, Norrlandsflyg, , och Transportstyrelsen. De nya helikoptrarna behövde helt enkelt ha bättre prestanda. 2012 bestod flottan av sju räddningshelikoptrar med varierande funktions- status och varierande avtalsmässiga leasingförutsättningar. skulle stå inför en situation där antalet funktionsdugliga helikoptrar uppgick till tre av sju. Den riskexponeringen gick inte att acceptera med hänsyn till författningsreglerade ansvar att bedriva sjö- och flygräddning. lämnade in treårsplanen för åren 2011– 2013. Redan i denna beskriver behovet av nya räddnings- helikoptrar. Det har ägt rum ett stort antal möten i frågan. Klartecken att anskaffa nya räddningshelikoptrar gavs i samband med ett telefonmöte med Närings- departementet . En tät dialog och ständiga avstämningar med och skedde kontinuerligt via telefonsamtal, möten och pm. Innan avtalet med undertecknades skedde en avstämning med mot bakgrund av innehållet i utredningen samverkan och avtalstecknandet som skulle ske i närtid. uppfattning har varit att skriftliga minnes- anteckningar skulle upprättas, vilket också har framhållits. erhöll regeringsbeslut på att valutasäkra anskaffning av nya helikoptrar . Ansvarsfördelningen mellan , och var att och skulle vidta de åtgärder som krävdes för att säkerställa att sjö- och flygräddningen skulle kunna upprätthållas utan avbrott. Närings- departementet svarade för den politiska förankringen och de politiska beslut som krävdes. stämde löpande av samtliga beslut med såväl som . undsattes sammanlagt 111 personer av räddningshelikoptrar. avslutades projektet för implementering av nya räddningshelikoptrar. Vi hade en investeringsbudget på . Vi kan nu summera till . Och vi klarade det kritiska tidskravet med . Då är ett affärsverk som inte får anslag för att genomföra investeringen såg vi till att vi fick en ökning av låneramen som ingick i budgetpropositionen. Det var en ren säkerhets- åtgärd som vi inte har behövt använda. Ordföranden: tack för den inledningen! Då går vi över på utfrågning. Det är Socialdemokraterna som är anmälande parti. (S): Tack så mycket för genomgången av ärendet! Det som ju ligger till grund i det här är naturligtvis att beslut togs och budgetbeslutet togs . Regeringen får ju inte gå in i ekonomiska åtaganden utan godkännande. Därför är det väldigt viktigt hur signalerna skedde mellan och regeringen.