bet · H301KU20 · 2016-01-27 00:00:00 — Regeringen kan vid behov återkomma till med förslag till justeringar vad gäller biståndsanslaget till följd av ökade kostnader för flyktingmottagande. I den senaste översynen gav OECD-Dac positiva omdömen för att både hantera flyktingkrisen och bedriva ett ansvarsfullt bistånd. har ett högt anseende internationellt vad gäller att skapa förutsägbarhet för länders planeringar av biståndsflöden, framhöll OECD-Dac. På frågan om regeringens beslut att ytterligare ca skulle betalas ut till biståndet 2015 anförs i svaret att ändringen i regleringsbrevet innebar en höjning av anslagskrediten för anslaget l:l Biståndsverksamhet, anslagsposten 31 Multilaterala och internationella organisationer och fonder inom utgiftsområde 7. Ändringen gjordes med stöd av bestämmelsen i 3 kap. 8 § budgetlagen om att ett anslag tillfälligt får överskridas genom nyttjande av en kredit motsvarande högst av det anvisade anslaget.2 Kreditutnyttjandet innebar att stöd om ca som planerats för utbetalning i stället kunde utbetalas , och innebar därmed att ytterligare medel blev tillgängliga detta år jämfört med vad som tidigare disponerats. Det handlade dels om en första inbetalning av det svenska bidraget till EDF (), dels om förskottering av kärnstöd om totalt ca till fyra FN- organisationer av särskild betydelse för att bidra till t.ex. Syrienkrisen. Användningen av anslagskrediten kommer i enlighet med 3 kap. 8 § budgetlagen att minska de tillgängliga medlen . Nivån på det planerade stödet till berörda organisationer påverkas inte, endast tidpunkten för utbetalning. I promemorian från anförs att inkom i enlighet med sitt regleringsbrev till med en prognos över antalet asylsökande och en prognos . När det gäller utskottets fråga om beredningen av budgetpropositionen anförs att beredningen är en omfattande process som följer en noggrann tidsplanering. De prognoser som myndigheterna inkommer med omvandlas till slutliga prognoser baserade på den makrobild som ligger till grund för budgetpropositionen. 2 I promemorian från anges att någon information om regeringens beslut inte lämnades till utrikesutskottet. På regeringsbeslutet anges dock utrikesutskottet bland dem som får en kopia av beslutet. har mottagit denna kopia av regleringsbrevet. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL baseras på dessa prognoser och ett arbete genomförs under beredningen för att säkerställa att budgetpropositionen är konsistent i alla sina delar både siffermässigt och textmässigt. Något utrymme för ytterligare prognos- omgångar föreligger inte. När det gäller flyktingmottagandet kan konstateras att antalet asylsökande ökade , men att nivån först kraftigt började överstiga den förväntade utvecklingen. Vidare rådde stor osäkerhet om hur den framtida utvecklingen skulle se ut. noggrant utvecklingen och hade löpande kontakter med berörda myndigheter. Baserat på prognos lämnade regeringen i propositionen Extra ändringsbudget (prop. 2015/16:47) förslag till ökning av anslaget 1:2 Ersättningar och bostadskostnader inom utgiftsområde Utskottet vill inledningsvis konstatera att den del av anmälan som avser regeringens tidigareläggning av utbetalning av medel på biståndsanslaget utgör ett exempel på ett förfarande som uppmärksammats i granskning (RiR 2016:6) av Årsredovisning för staten 2015 och även av . Regeringens skrivelse med anledning av kommer troligen att hanteras av finansutskott under den senare delen av 2016. Utskottet har inte för avsikt att föregripa den behandlingen och kommenterar därför inte frågan i detta ställningstagande. Utskottet vill dock vidare framhålla vikten av en ordnad budgetprocess. Det är av stor vikt att budgetpropositionen är fullständig och heltäckande. Det innebär att budgetpropositionen bör omfatta statens samtliga utgifter och inkomster och att samtliga förslag lämnas samlat . Därigenom kan oppositionspartierna på rationella grunder prioritera mellan olika utgiftsområden och mellan inkomster och utgifter. Utvecklingen av antalet asylsökande innebar att vissa förutsättningar för budgetförslaget förändrades. Regeringen informerade utrikesutskottet om att avräkningarna inom biståndsramen skulle kunna komma att avvika från vad som föreslagits i budgetpropositionen. Därmed förändrades förutsättningarna för budgetbeslut. noterar att utrikesutskottet har redovisat att till ökade avräkningarna så gott som till följd av ökade kostnader för asylsökande. Också har regeringen på ändringsbudget föreslagit ändringar när det gäller biståndet och kostnader för asylsökande. Beslut med anledning av de ändrade avräkningarna fattas således av . Sammantaget konstaterar utskottet att några formella fel inte har begåtts i sammanhanget. Regeringen borde dock enligt ha varit tydligare i sin information till och utrikesutskottet om de 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL budgetmässiga konsekvenserna av sina beslut. Det gäller särskilt olika slags effekter på biståndet. 1.7 Försvarsministerns hantering av frågor kring ett radarsystem I en anmälan (dnr 1018-2015/16), bilaga A1.7.1, till begärs att granskar om försvarsminister har fullgjort sina skyldigheter i fråga om beredningen av svaret på en interpellation. Vidare bör enligt anmälaren utskottet granska om försvars- ministern brustit i styrningen av Försvarsdepartementet så att pressfriheten åsidosatts. Anmälaren anför att försvarsministern i ett svar på en interpellation (ip. 2015/16:100) om avvecklingen av ett radarsystem anförde att radarsystemet leasats av och för användning i . Vidare anförde försvarsministern att när leasingen upphörde behöll man sitt material och satte det på ett system som heter UndE 23 och att fick tillbaka fordonen med i stort sett en mast på. Han anförde även att fyra system är urmonterade och ligger på lastpall och att inget underhåll skett . Anmälaren anför vidare att när besökte för att titta närmare på två av de mobila radarsystemen tyckte tidningen sig finna en annan verklighet. Radarsystemen synes enligt inte urmonterade, och på lastpallar låg bara äldre antenner. Ett fordon som ser beskrivs som fyllt med radarelektronik och i gott skick. Tidningen uppger även att två mobila radarfordon finns i och att dessa ska ha levererats till . Det framstår enligt anmälaren som att det finns stora skillnader mellan vad försvarsministern anfört i kammaren och de iakttagelser som har gjort. Vidare anför anmälaren att försvarsministern är ansvarig för att beredningen av svaren på skriftliga frågor och interpellationer genomförs omsorgsfullt och för att de svar som lämnas till ledamöter blir korrekta. Anmälaren anför också att i sin artikel skriver att en överste, som är militärsakkunnig på Försvarsdepartementet, följt tidningens besök på . Om det är så, vilket inte framgår av artikeln, att den regeringsanställde på eget initiativ närvarat vid tidningens förhandsbokade besök hos riskerar det enligt anmälaren att påverka såväl Dagens Nyheters frågor som den information lämnar. Utskottet bör därför också enligt anmälaren undersöka om försvars- ministern brustit i styrningen av sitt departement på ett sådant sätt att pressfriheten åsidosatts. 2015/16:KU20 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL Till grund för granskningen har legat bl.a. en svarspromemoria från Försvarsdepartementet, bilaga A1.7.2. Utskottet har även från begärt in två handlingar upprättade inom Försvarsmakten: en promemoria och ett underlag för information till försvarsutskottet, bilaga A1.7.3. Utskottet höll en offentlig utfrågning med försvars- minister , bilaga B10. I två artiklar publicerade på Dagens Nyheters webbplats () och med rubrikerna Försvaret vill skrota radarsystem för respektive Oppositionen vill stoppa skrotning av radarsystem framgår bl.a. det som refereras i anmälan. besvarade försvarsminister en interpellation (ip. 2015/16:100) om avveckling av ett toppmodernt radarsystem. I svaret (prot. 2015/16:26) anförde försvarsministern följande (anförande 129): har frågat mig hur jag tänker hindra avvecklingen av ett system som Försvarsmakten med mycket stor sannolikhet kommer att behöva igen . har även frågat mig om jag tänker ta initiativ till att detta radarsystem överförs till förbandsreserven. Det enskilt viktigaste är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Det är av vikt att Försvarsmakten fokuserar på att bygga upp de krigsförband som ingår i krigsorganisationen . Detta är en prioritering som vi enats om i en bred politisk överenskommelse – en överenskommelse som även har ställt sig bakom. Det är och regeringen som beslutar om Försvarsmaktens övergripande utformning. Med detta som grund bestämmer Försvars- makten den närmare utformningen av krigsförbanden för att kunna uppfylla statsmakternas krav på operativ militär förmåga. Försvarsmakten prioriterar inte vidmakthållande av artillerieldledningsradar 740 (ArtE 740) då inget av dagens krigsförband har materielen i sin organisation. Artillerieldledningsradar 740 utvecklades initialt till kustartilleri- brigadernas sjömålsbekämpande enheter. Kustartilleriet lades ned och ersattes med amfibiekåren. Amfibiekårens brigadstruktur avvecklades i försvarsbeslutet . Artillerieldledningsradar 740 har därefter endast nyttjats vid förbandsförsök i FMV:s regi. Den förmåga som artillerieldledningsradar 740 medger hanteras av andra system i Försvarsmakten med högre prestanda varför behovet av systemet inte längre kvarstår. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL Radarmaterielen kommer att förrådshållas, och vid behov kommer systemet att användas som reservdelar och utbytesenheter till Visby- korvetternas radar PS201. Fordonen kommer att fylla ett behov i telekrigsbataljonen då erforderliga systemfordon saknas i förbandet. En anskaffning av nya fordon till telekrigsbataljonen hade kostat och skulle som följd tränga ut andra materielbehov. Vid ett bibehållande av materielen tillkommer dessutom kostnader för förrådshållning, vilka beräknas uppgå till 5–. När det gäller behovet av sensorer efter försvarsbeslutsperioden kommer en utredning att tillsättas för att se över Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov. I den efterföljande debatten uppgav försvarsministern följande (anförande 131): Vi har ett system inom Försvarsmakten där vi försöker hushålla så mycket som möjligt med resurserna och återanvända materiel som är utrangerad. Tanken med just denna del är att radarmaterielen ska förrådshållas och användas i reservdelar och utbytesenheter till Visbykorvetternas radar PS 201. Fordonen ska användas i Telekrigsbataljonen. Om man inte gör så får man köpa nya fordon som kostar . Det skulle naturligtvis tränga ut annat ur försvarsbudgeten, och vi skulle få plocka det ur det som vi nu har kommit överens om i försvarsinriktningsbeslutet. I så fall måste vi ta en diskussion om vad som ska bort. Min uppfattning är att vi inte har råd att underhålla och utbilda på materiel som inte ingår i krigsorganisationen om det omfattar denna typ av belopp. Jag vill också se lite historiskt på det här. Det här systemet leasades ju av och för att användas i , och när man gjorde det modifierade man systemet till en mycket hög kostnad – ca . Man förde alltså in annan materiel i systemet än den vi hade från början. När leasingen upphörde behöll man sin materiel och satte den på ett system som heter UndE 23. Vi fick tillbaka fordonen med en mast på, i stort sett. UndE 23 är ett system som används inom våra luftvärnsförband, och vi kan nog mycket tydligt konstatera att det är billigare att köpa ett nytt och modernare radarsystem. Det är Försvars- maktens bedömning. Man genomförde en sensorstudie, och där pekar man inte ut det här systemet för framtida bruk, utan man förespråkar rörliga sensorer och pekar på ett behov av modernare sensorteknologi. I förhållande till kostnader och nivå på teknologin är nog därför bedömningen att det bästa är att det här systemet inte används utan successivt rangeras ut och att vi investerar i ett nytt och effektivare system i den händelse att vi ska göra den typen av investeringar. Han anförde vidare följande (anförande 135): Jag konstaterar att systemet inte finns i krigsförbanden. Om vi inte gör avvecklingen nu påverkar det direkt kostnadsbilden i Försvarsmakten med stora belopp. Det är fordon som inte går till telekrigsbataljonen som planerat, och vi får inte heller reservdelarna och utbytesenheterna till Visbykorvetterna. Det var avsevärda summor som och var tvungna att sätta in för att modifiera systemet så att det skulle bli modernt. Jag har en uppgift om att har lagts in. Det vi fick tillbaka var fordon. Materielen användes i annat sammanhang på UndE 23 – ett 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL system som de använder och som vi också har inom luftvärnet. De behöll alltså sina sensor- och ledningssystem. Det här är fakta, som jag tycker att jag ändå ska delge. Vad är bästa användningen av pengarna? Jag tycker att det är bättre att satsa på att köpa något modernare och billigare så att vi får ut mer för pengarna än att gå in med stora belopp i det här sammanhanget. Glöm inte att ett system är intakt och fyra är urmonterade på lastpall. Inget underhåll har skett . Det är utgångspunkten. Det kan vara så att de uppgifter som har tagit del av inte i alla delar har bottnat i precis exakt hur det ser ut och historien bakom nuläget. Ofta när man får denna typ av uppgifter får man inte veta hela bredden. Det kan vi återkomma till i annat sammanhang. Grundlagarna tillförsäkrar alla en rätt att i bl.a. tryckta skrifter och filmer yttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst (1 kap. 1 § andra stycket tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 § första stycket yttrandefrihets- grundlagen). Enligt 1 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen får inte förekomma någon tryckningen föregående granskning av skrift eller något förbud mot tryckning därav. Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor (yttrandefrihet) samt frihet att inhämta och ta emot upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden (informationsfrihet). Enligt 13 kap. 5 § regeringsformen får en riksdagsledamot framställa interpellationer och frågor till ett statsråd i angelägenheter som rör statsrådets tjänsteutövning. behandlade utskottet tre anmälningar som bl.a. hade det sambandet att de alla innehöll påståenden om att statsråd skulle ha lämnat vilseledande eller oriktiga uppgifter i sina spörsmålssvar (bet. 2004/05:KU20). I två av anmälningarna handlade det om interpellationssvar, medan den tredje anmälan avsåg svar på en skriftlig fråga. I det första ärendet (s. 45 f.) uttalade utskottet, utan att kommentera om vilseledande uppgifter ansågs ha förekommit i statsrådets svar, att det är respektive statsråd som själv bestämmer hur en interpellation ska besvaras. De två andra ärendena (s. 50 f.) ledde inte till något uttalande från utskottet. genomförde utskottet bl.a. en översiktlig granskning av fråge- instituten (bet. 2009/10:KU10). Utskottet konstaterade inledningsvis att fråge- instituten är ett led i grundläggande kontrollmakt och att genom 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL regleringen av dem förankras den enskilda riksdagsledamotens rätt att fråga ett statsråd om sådant som rör hans eller hennes tjänsteutövning (s. 162 f.). Vidare påpekade utskottet att instituten fyller en viktig funktion inom det parlamentariska systemet genom de möjligheter som de ger till information, debatt och kontroll av regeringen. Vikten av att dessa institut fungerar tillfredsställande är enligt utskottet mot denna bakgrund uppenbar. En granskning gällde en uppgift som justitieministern lämnat vid en frågestund (bet. 2011/12:KU20). Utskottet hänvisade i sitt ställningstagande (s. 42) till att frågeinstituten, som utskottet tidigare hade konstaterat, är ett led i grundläggande kontrollmakt, och genom regleringen av dem förankras den enskilda riksdagsledamotens rätt att fråga ett statsråd om sådant som rör hans eller hennes tjänsteutövning. Instituten fyller alltså inom det parlamentariska systemet en viktig funktion genom de möjligheter som de ger till information, debatt och kontroll av regeringen. Vikten av att dessa institut fungerar tillfredsställande var – som utskottet tidigare hade påpekat – mot denna bakgrund uppenbar. Därefter noterade utskottet att konkreta frågor om bidrag till rör förhållandena i ett politiskt parti. Den sittande talmannen har att vaka över att de frågor som ställs vid en muntlig frågestund håller sig inom ramen för vad som är ett statsråds tjänsteutövning. När justitieministern i det nu aktuella fallet fick frågor om bidrag till sitt parti var det givetvis viktigt att det svar hon lämnade var korrekt. I den svarspromemoria som hade upprättats inom påpekades också att det i efterhand kan konstateras att ministerns uttryckssätt vid den aktuella frågestunden var olyckligt. I en granskning (bet. 2011/12:KU20 s. 161 f.) om den dåvarande försvarsministerns styrning av Försvarsmakten gjordes i anmälan gällande att den dåvarande statssekreteraren hade kontaktat den dåvarande generaldirektören vid Försvarsmakten och beordrade honom att stoppa ett anförande som skulle hållas vid en fältövning av en person som varit verksam vid . I sitt ställningstagande anförde utskottet bl.a. att av vad som framgick av granskningen hade kontakten mellan dåvarande statssekreteraren och dåvarande generaldirektören varit inriktad på frågor och information, och inte styrning. Generaldirektören hade efter kontakten fattat ett självständigt beslut om upplägget av fältövningen. Utskottet har genom en skrivelse till begärt svar på vissa frågor. Som svar fick utskottet en promemoria från Försvars- departementet (bilaga A1.7.2). I svarspromemorian anförs att under utarbetandet av svaret på interpellationen (ip. 2015/16:100 Avveckling av toppmodernt radarsystem) inhämtades uppgifter från Försvarsmakten, bl. a. om radarsystemens skick. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL Vidare anförs i promemorian att uppgifterna i , som anmälaren hänvisar till, till synes tar sikte på iakttagelser och bedömningar av enskilda komponenter i radarsystemen, t.ex. själva fordonen. ministerns uttalanden avser systemen som helhet och ska förstås i det sammanhang i vilket de gjordes. Försvarsministerns uttalanden syftade på de fyra system som hyrdes ut till och , vilket försvarsministern också klargjorde i debatten. vitala komponenter bort från fordonen och förrådsställdes. genomförde en omfattande modifiering av systemen och tillförde Den materiel som tillförts monterades bort och behölls av och innan systemen återlämnades till . att göra systemen funktionsdugliga skulle komponenter behöva tillföras och modifieringar behöva göras. Att det återlämnade ”i stort sett” utgjordes av fordon med mast samt att fyra av systemen är ”urmonterade och ligger på lastpall” utgör sammanfattande beskrivningar av det faktum att vitala komponenter i systemen saknas alternativt har monterats ur och förrådsställts. Något underhåll på själva systemet som helhet har heller inte gjorts , även om möjligen vissa komponenter, t.ex. själva fordonen, har besiktigats. I promemorian anförs också att vid Dagens Nyheters besök hos Försvarets materielverk (FMV) på skulle radarsystemet ArtE 740 förevisas. Tjänstemannen ställde frågan om hon också fick delta under förevisningen, vilket besvarades jakande av FMV. Hon stämde även av besöket med sin Syftet med tjänstemannens deltagande var att inhämta information om det aktuella radarsystemet. Tjänstemannen deltog under själva förevisningen och ställde under denna ett mindre antal sakfrågor till FMV:s personal på plats. Tjänstemannen har inte vidtagit någon åtgärd för att påverka hur förevisningen genomfördes, vilka frågor som ställdes eller vilka svar som höll utskottet en offentlig utfrågning med försvarsminister (bilaga B10). Vid utfrågningen anförde att anmälan till konstitutions- utskottet handlar om vissa enskilda uppgifter om artillerieldledningsradar 740 (ArtE 740), som han har lämnat under en interpellationsdebatt och om att en tjänsteman i Försvarsdepartementet närvarade vid en förevisning av systemet. Den bakomliggande frågan handlar dock om Försvarsmaktens beslut att avveckla radarsystemet ArtE 740. Vidare anförde att ArtE 740 togs fram till kustartilleriets Systemet hann dock aldrig överlämnas till Försvarsmakten eftersom såväl kustartilleriet som amfibiebrigaderna lades ned innan systemet var klart för integrering i de sjömålsbekämpande Beslutet att avveckla ArtE 740 har fattats av Försvarsmakten. 740 ingår inte i dagens krigsorganisation. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL inget användningsområde för systemet som helhet och har gjort bedömningen att det inte är kostnadseffektivt att bibehålla systemet om ett användnings- område skulle uppkomma . Försvarsmakten avser i stället att låta delkomponenterna i ArtE 740 användas av krigsförband som har behov av dem. Radarmaterielen ska användas som reservdelar i Visbykorvetternas radarsystem, och de splitterskyddade fordonen ska omfördelas till telekrigsbataljonen. Det är det mest kostnadseffektiva enligt Försvarsmakten. Vidare anförde att han i svaret på interpellationen redogjorde för avvecklingsbeslutet och Försvarsmaktens bedömningar i dessa avseenden. Anmälaren hänvisar till två uttalanden – för det första uttalandet om att man behöll sin materiel när leasingen upphörde och satte den på ett system som heter UndE 23 och att man fick tillbaka fordonen med en mast på, i stort sett. anförde att vad som åsyftades med uttalandet var de fyra system som hyrdes ut till och . Inför uthyrningen togs vitala komponenter bort på fordonen. Det rörde sig bl.a. om de svenska lednings- och sambandssystemen och om radarantennerna. och genomförde en omfattande modifiering av systemen och tillförde materiel, bl.a. nya radarantenner. Materiel som hade tillförts monterades dock bort och behölls av och innan systemen återlämnades till . Bland annat togs radarantennerna bort. De svenska lednings- och sambandssystemen var bortmonterade redan tidigare. När Försvarsmakten fick tillbaka systemen saknades alltså komponenter som är nödvändiga för ett fungerande radarsystem. Det var därför relevant och korrekt att säga att det som man fick tillbaka i stort sett utgjordes av fordon med mast. anförde vidare att det andra uttalandet som anmälaren hänvisar till är följande: ”Fyra system är urmonterade och ligger på lastpall. Inget underhåll har skett .” uppgav att även detta uttalande är korrekt. Vad som åsyftas är att flera vitala komponenter i systemen är urmonterade och förrådsställda. Något underhåll på själva systemen som helhet har heller inte gjorts . understryker att vad han syftade på var systemet som helhet, inte på de olika delarna som ingår i systemet. Själva fordonen användas av telekrigsbataljonen. Då är det naturligtvis så att fordonen fungerar. Vad han har talat om under debatten är dock helheten och inte enskilda komponenters funktionalitet. anförde också att den information som han lämnade under interpellationsdebatten hade inhämtats av Försvarsdepartementet från Försvarsmakten, som är expertmyndighet i detta fall. anförde att den information han lämnade om materiel som var förrådsställd på lastpall var tagen från en promemoria daterad från Försvarsmakten. I den står det ordagrant att det finns en ArtE 740 intakt, och fyra stycken står förrådsställda på lastpall. Fordonen förvaras separat. Inget underhåll har skett . anförde också att Försvarsmakten informerade försvarsutskottet . I ett underlagsmaterial för den 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL utskottsinformationen står det att fyra system är i modifierat skick (tre 3D- radar, riktning, avstånd, höjd) men utan att den gamla utrustningen finns kvar