bet · H301FiU22 · 2016-04-08 00:00:00 — Bank-, försäkrings- och kreditupplysningsfrågor Utskottet föreslår två tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden som rör säkra kortbetalningar och kreditupplysningar på näringsidkare. • Regeringen bör se över möjliga åtgärder för att öka säkerheten för kort med betalfunktion. • Regeringen bör överväga om kreditupplysningslagen för näringsidkare behöver ändras så att kreditupplysningar på näringsidkare inte omfattar skulder som inte blivit fastställda av en domstol eller . Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden om kontanthantering, regler för betaltjänster och bankkonton, inkassoverksamhet, , hushållens skuldsättning, bankdelning, sparbanker och lokal närvaro av banker, regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet, hållbart finansiellt system samt islamisk finansiering. Utskottet hänvisar till aktuella utredningar, gällande regelverk och pågående arbete som regeringen och berörda myndigheter bedriver i aktuella frågor. I betänkandet finns sju reservationer (M, SD, V, KD). Ett fyrtiotal motionsyrkanden från allmänna motionstiden /16. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Regler för betaltjänster och bankkonton Sparbanker och lokal närvaro av banker Regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet 1.Kontanthantering, punkt 1 (V) 2.Kontanthantering, punkt 1 (KD) 3.Regler för betaltjänster och bankkonton, punkt 3 (V) 4.SBAB, punkt 6 (V) 5.Hushållens skuldsättning, punkt 7 (SD) 6.Uppdelning av banker, punkt 8 (V) 7.Regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet, punkt 10 (M) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2015/16:314 av (S), 2015/16:377 av m.fl. (V) yrkandena 11 och 12, 2015/16:1528 av m.fl. (S), 2015/16:1623 av m.fl. (SD) och 2015/16:1934 av m.fl. (KD) yrkande 4. Reservation 1 (V) Reservation 2 (KD) ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör överväga att vidta fler åtgärder för att öka säkerheten för kort med betalfunktion och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2649 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 4. Regler för betaltjänster och bankkonton 2015/16:176 av (M), 2015/16:828 av Serkan Köse (S), 2015/16:1388 av (S), 2015/16:2064 av och (båda SD) och 2015/16:3049 av m.fl. (C) yrkande 2. Reservation 3 (V) 2015/16:1764 av och (båda M) och 2015/16:1816 av (SD). ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör överväga ändringar i kreditupplysningslagen så att kreditupplysningar på näringsidkare inte omfattar betalningsförsummelser som inte blivit fastställda av en domstol eller en annan myndighet och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2649 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 5 och 2015/16:2701 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2015/16:2991 av och (båda C). 2015/16:377 av m.fl. (V) yrkande 10, 2015/16:1322 av (M) och 2015/16:2114 av och (båda M). Reservation 4 (V) 2015/16:1326 av (M), 2015/16:1702 av (M), 2015/16:2045 av och (båda SD), 2015/16:2935 av (M), 2015/16:3080 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:3210 av m.fl. (C) yrkande 3. Reservation 5 (SD) 2015/16:370 av m.fl. (V) och 2015/16:2219 av m.fl. (MP). Reservation 6 (V) Sparbanker och lokal närvaro av banker 2015/16:261 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2015/16:1529 av och (båda S) och 2015/16:3130 av Per Åsling och (båda C). Regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet 2015/16:317 av (S), 2015/16:983 av Boriana (M), 2015/16:1380 av och (båda C) yrkande 4, 2015/16:2445 av m.fl. (M) yrkande 6, 2015/16:2455 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2015/16:2984 av Per Åsling (C). Reservation 7 (M) 2015/16:2125 av (MP) yrkandena 1–6 och 2015/16:2268 av och (båda MP). 2015/16:173 av (M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (KD), (S) och (V). I detta betänkande behandlar utskottet 47 motionsyrkanden om bank-, försäkrings- och kreditupplysningsfrågor från den allmänna motionstiden . Yrkandena handlar om kontanthantering, säkra kortbetalningar, regler för betaltjänster och bankkonton, inkassoverksamhet, kreditupplysningar, , hushållens skuldsättning, bankdelning, sparbanker och lokal närvaro av banker, regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet, hållbart finansiellt system samt islamisk finansiering. Flera av motionsyrkandena överensstämmer med motioner som utskottet behandlat tidigare, bl.a. i betänkandena /14:FiU22 och 2014/15:FiU22. En sammanställning över behandlade förslag finns i bilaga. Under behandlingen av ärendet har () bytt namn till Liberalerna (L). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kontanthantering. Utskottet hänvisar bl.a. till den pågående betaltjänstutredningen, den fortsatta beredningen av betänkande och myndigheters pågående arbete med grundläggande betaltjänster för glesbygdens behov. Jämför reservationerna 1 (V) och 2 (KD). Enligt motion 2015/16:314 av (S) bör bankerna åläggas att tillhandahålla kontanter. Många, framför allt äldre, har stora svårigheter att klara sin vardag eftersom många banker har slutat att tillhandahålla och hantera kontanter. I kommittémotion 2015/16:377 av m.fl. (V) vill motionärerna att bankerna åläggs att upprätthålla en viss kontanthantering (yrkande 11). Vidare anför motionärerna att regeringen bör tillsätta en utredning för att överväga om storbankerna kan åläggas krav på att upprätthålla bankomater på landsbygden (yrkande 12) – detta eftersom allt fler banker helt har upphört med kontanthantering eller infört restriktioner för uttag, vilket särskilt drabbar människor i glesbygden. (S) framför i motion 2015/16:1528 att möjligheterna till en fungerande kontanthantering i hela landet bör ses över. Anledningen är att det inte finns ett ansvar för kontanthanteringen. finns i princip ingen bank som hanterar kontanter, vilket främst drabbar äldre och företag med mycket kontanter i sin verksamhet, i synnerhet i glesbygden. I motion 2015/16:1623 av m.fl. (SD) förordas en långsiktigt hållbar och samhällsfinansierad kontanthantering genom att direktiven till bör kompletteras med ett uppdrag om att föreslå en revidering av riksbankslagen så att det inte längre blir möjligt att avtala bort kontanter som betalningsmedel. Vidare bör lagen kompletteras med föreskrifter eller annat regelverk som anger att statens kostnader för kontanthantering ska hanteras av och att kontanthantering ska vara en förutsättning för att banktillstånd ska utdelas. Detta ska även gälla för befintliga tillstånd. I kommittémotion 2015/16:1934 av m.fl. (KD) förordar motionärerna att offentlig och kommersiell service på landsbygden också ska innefatta tillgång till betalning eller uttag med kort och kontanthantering (yrkande 4). Det innebär att det på små orter ska finnas betalningslösningar som möjliggör både kontantbetalning via uttagsautomater och kortbetalning. I detta ingår också utökade betalningsmöjligheter via sms eller internet för att främja användningen av kollektivtrafik. har behandlat motionsyrkanden om kontanthantering, senast i betänkande 2014/15:FiU22. Som ett led i utskottets beredning av motionerna hölls en öppen utfrågning med bl.a. finansmarknadsminister om kontanthanteringen i samhället. Ministern hänvisade då bl.a. till den pågående beredningen av betänkande och remissvar. Vidare hänvisade ministern till en kommande utredning med uppdrag att lämna förslag på de lagändringar som krävs för att bl.a. genomföra betalkontodirektivet (betaltjänstutredning, dir. 2015:39). I betänkandet ansåg utskottet att det fanns anledning att återkomma i frågan med anledning av den pågående beredningen av slutbetänkande men också arbetet med betalkontodirektivets genomförande i svensk lagstiftning. Utskottet avslog mot den bakgrunden samtliga motionsyrkanden. Utskottet har också anfört att det i första hand är marknaden som ska tillgodose allmänhetens behov av tillgång till grundläggande betaltjänster (bet. 2013/14:FiU22). konstaterades att staten genom främst har ett ansvar för grundläggande betaltjänster när dessa inte kan tillgodoses i landets alla delar. (SOU 2014:61) överlämnade betänkandet Svensk kontanthantering (SOU 2014:61), som bereds i . I betänkandet föreslås att får det övergripande ansvaret för kontanthanteringen. I detta ansvar ingår att samla myndigheterna inom kontanthanteringsområdet till ett råd för informationsutbyte och att lämna en rapport till finansutskottet om utvecklingen inom området. Utredningen föreslår också en ny lagstiftning för att reglera uppräkningsverksamheten av sedlar och mynt. föreslås bli tillstånds- och tillsynsmyndighet. Det kan också nämnas att ett betalningsråd bestående av berörda aktörer och myndigheter etablerades i enlighet med utredningens förslag och under ledning av . Syftet är att genom samråd främja funktionen hos den svenska marknaden för betaltjänster och bl.a. bidra till säkra, effektiva och tillgängliga betaltjänster. Genom betalkontodirektivet (direktiv /92/EU) införs en ram för skydd av konsumenters rättigheter när det gäller tillgång till och användning av betalkonton. Regleringen avser tjänster som bl.a. möjliggör insättning av medel på betalkonton och uttag av kontanter. Direktivet ska vara genomfört i svensk lagstiftning , och betaltjänstutredning ska lämna lagförslag på hur direktivet ska genomföras (dir. 2015:39). Utredningen presenterade en andra delrapport [1] där man konstaterar att både användningen av kontanter och bankernas hantering av kontanter minskar i snabb takt. Avvecklingen av kontanthanteringen medför problem för vissa grupper och i vissa begränsade geografiska områden. Till följd av bl.a. teknisk utveckling och utbyggd it-infrastruktur bedöms dock behovet av kontanter minska även för dessa grupper och i dessa områden. Utredningen gör bedömningen att de lagstiftningsåtgärder som skulle kunna komma i fråga för att tillgodose det kvarvarande behovet av kontanter inte står i proportion till problemens omfattning. Delrapporten har remitterats och bereds i . Myndigheters arbete med grundläggande betaltjänster () har i uppdrag att tillsammans med i , och Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser stödja länsstyrelserna i arbetet med regionala stöd- och utvecklingsinsatser för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behovet inte tillgodoses av marknaden. I dessa tjänster ingår bl.a. möjlighet till uttag av kontanter och hantering av dagskassor. Enligt länsstyrelsernas bedömning kommer det att finnas människor som upplever problem med att utföra betaltjänster, inte minst äldre och personer med funktionsnedsättning, och i vissa geografiska områden kommer det att finnas behov av särskilda lösningar. Vidare har länsstyrelserna inlett ett samarbete med och , bl.a. för att ta upp frågor som rör kontanthantering. Länsstyrelserna har också fått ökade anslag med för informationsinsatser för att stödja och utveckla service på landsbygden, däribland arbetet med grundläggande betaltjänster. Regeringen har haft rundabordssamtal med berörda myndigheter (, , och i ), branschföreträdare och aktörer för att diskutera kontanthanteringen i . Betänkande 2015/16:TU6 Postfrågor och grundläggande betaltjänster behandlade motionsyrkanden om bl.a. grundläggande betaltjänster (bet. 2015/16:TU6). Utskottet pekade på de många utmaningar som finns i fråga om grundläggande betaltjänster som att göra kontantuttag, betala med kort eller hantera dagskassor i glesbygden. Samtliga yrkanden avstyrktes med hänvisning till det pågående arbete som landets länsstyrelser bedriver på lokal nivå liksom det arbete som bedrivs centralt av PTS, och Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, för att säkra tillgången till grundläggande betaltjänster. I likhet med tidigare behandling konstaterade trafikutskottet att det finns en stor enighet om vikten av tillgång till grundläggande betaltjänster. Det var också utskottets uppfattning att det i första hand är marknaden som ska tillgodose behovet. Staten träder endast in för att säkerställa servicen i de fall marknaden inte kan göra det. En sammanhållen politik för landsbygder (dir. 2015:73) Regeringen har också uppmärksammat frågan om grundläggande betaltjänster på landsbygden i kommittédirektivet (dir. 2015:73) En sammanhållen politik för landsbygder, som beslutades . En parlamentariskt sammansatt kommitté ska lämna förslag till inriktning och utformning av en sammanhållen politik för en långsiktigt hållbar utveckling i landsbygder. En uppgift är att redogöra för statens ansvar för att bidra till god tillgång till kommersiell och offentlig service, grundläggande betaltjänster, kontanthantering och post på landsbygden. [3] En delredovisning lämnades , och uppdraget ska slutredovisas . I likhet med vid tidigare behandling av kontanthanteringsfrågor anser utskottet att det är viktigt att alla invånare har tillgång till grundläggande betaltjänster. Det är också utskottets uppfattning att det i första hand är marknaden som ska tillgodose behovet av grundläggande tjänster och att staten endast träder in för att säkerställa servicen i de fall marknaden inte kan göra det. Förutsättningarna skiljer sig åt mellan olika delar av landet, och det är enligt utskottets uppfattning centralt att arbetet utgår från regionala och lokala förutsättningar för att man ska kunna hitta långsiktigt hållbara lösningar på en grundläggande men komplex fråga. Utskottet vill i detta sammanhang understryka vikten av myndigheternas arbete med att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster på vissa landsbygdsorter. Utskottet påminner också om att regeringen har uppmärksammat frågan om bl.a. grundläggande betaltjänster och kontanthantering genom att tillsätta utredningen sammanhållen politik för landsbygder som ska slutredovisa sitt betänkande . Sammanfattningsvis bedömer utskottet att det finns skäl att återkomma i frågan med anledning av det pågående arbetet med betalkontodirektivets genomförande i svensk lagstiftning och den fortsatta beredningen av slutbetänkande. Med hänsyn till vad som sagts ovan avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden om kontanthantering. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör överväga fler åtgärder för att öka säkerheten för kort med betalfunktion. I kommittémotion 2015/16:2649 av m.fl. (M, C, FP, KD) anförs att fler åtgärder bör övervägas för att höja säkerheten vid kortbetalningar (yrkande 4). Åtgärderna syftar främst till att säkerställa hög kvalitet på godkända id-handlingar, vilket kräver samverkan mellan flera myndigheter och berörda företag. Anledningen är att brottsligheten på internet är omfattande och att bank- och kontokortsbedrägerier är vanliga. För att förebygga att brott begås krävs det att branschen kontrollerar identiteten noga för att säkerställa att rätt person använder kontokortet. antogs betalkontodirektivet som syftar till att ge bättre insyn i betaltjänster som är kopplade till konsumenters betalkonton (direktiv (EU) nr 92/2014). Som en del i detta arbete lämnade också kommissionen ett förslag på reviderat betaltjänstdirektiv (KOM(2013) 547). tillsatte regeringen en utredning, betaltjänstutredning, för att lämna förslag på hur de båda direktiven ska genomföras i svensk rätt. Direktiven ska vara genomförda . Utredningen har lämnat två delrapporter[4] och kommer att slutredovisa den del i uppdraget som avser förslag för att genomföra det reviderade betaltjänstdirektivet (dir. 2015:128). Flera åtgärder har vidtagits för att öka säkerheten vid kortbetalning. Av betaltjänstutredningens andra delrapport[5] framgår att vissa banker har utvecklat egna tjänster för kortbetalningar över internet för att därigenom försvåra stöld av kortinformation och öka tryggheten för kortinnehavaren. Därutöver har kortföretagen själva utvecklat en global standard för säkra kortbetalningar. Det kan även tilläggas att det reviderade betaltjänstdirektivet bl.a. innebär att ändringarna i regelverket för betalningar ska bidra till och främja säkerhet och effektivitet på betalningsmarknaden. Utskottet anser att en hög säkerhet vid kortbetalningar är en angelägen fråga och noterar att vissa initiativ har tagits i denna riktning. konstaterar utskottet att det finns stora säkerhetsproblem vid kortbetalningar, vilket också leder till bank- eller kontokortsbedrägerier. Dessa typer av brott har ökat , vilket till stor del beror på att internetanvändningen ökar och att den tekniska utvecklingen innebär nya möjligheter men också säkerhetsrisker. Utskottet anser därför att åtgärder för att öka den tekniska säkerheten i samband med kortbetalningar bör prioriteras. För att säkerheten vid kortbetalningar ska förbättras krävs det enligt utskottet en rad olika åtgärder. En åtgärd är att branschen har rätt utrustning för att säkerställa att rätt person använder kontokortet. Utskottet anser också att det krävs noggranna kontroller av identitet och id-handlingar. Det finns ca 15 olika varianter av godkända id-handlingar. Personalen behöver därför ha utbildning på området. Dessutom bör åtgärder övervägas för att säkerställa hög kvalitet på godkända id-handlingar. Ett sådant arbete kräver samverkan mellan flera myndigheter och företag. De flesta butiker har kortläsare som kräver både chipp och pinkod, vilket i viss mån ökar säkerheten vid kortbetalningar. Utskottet anser att regeringen bör överväga att vidta fler åtgärder för att uppnå det som utskottet anför när det gäller att öka säkerheten för kort med betalfunktion. Detta bör ge regeringen till känna. Regler för betaltjänster och bankkonton Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regler för betaltjänster och bankkonton. Utskottet hänvisar framför allt till den pågående betaltjänstutredningen. Jämför reservation 3 (V). (M) anser i motion 2015/16:176 att tillgång till ett bankkonto bör vara en rättighet för privatpersoner och näringsidkare, förutsatt att lagar och regler följs. Att näringsidkare blir godkända av , och för att starta och bedriva verksamhet men sedan nekas att öppna bankkonto hos en bank leder i praktiken till ett näringsförbud och kan i sin tur innebära ett utanförskap som försvårar arbete och företagande. I motion 2015/16:828 av Serkan Köse (S) anförs möjligheten att ge alla rätt till en internetbank. Skuldsatta personer kan inte ta del av banktjänster som t.ex. internetbanken eftersom bankerna endast är skyldiga att erbjuda dem ett bankkonto. Motionären menar att detta innebär stora begränsningar när de ska betala sina räkningar. fakturabetalningar på ett bankkontor är förknippat med kostnader, och när kontanthanteringen dessutom minskar drabbas skuldsatta och pensionärer med låga inkomster ännu mer. Enligt motion 2015/16:1388 av (S) använder en stor del av samhället enbart kort, vilket utestänger många människor som är i behov av att kunna betala med kontanter. nekas många som vistas i betalkort. Motionären framhåller att det tidigare fanns en form av kontantkort som kunde användas i vissa affärer, men som togs bort på grund av olönsamhet. Motionären vill nu se över möjligheterna att låta de grupper som inte kan få ett vanligt betalkort i stället få kontantkort. I motion 2015/16:2064 av och (båda SD) efterfrågas flyttbara bankkontonummer. Många avstår från att byta bank eftersom det innebär ett nytt kontonummer och extra administration. Flyttbara bankkontonummer gör det lättare för kunder att använda sin konsumentmakt och kan bidra till att öka konkurrensen mellan banker. m.fl. (C) anför i kommittémotion 2015/16:3049 att flyttbara bankkontonummer, s.k. nummerportabilitet, underlättar för byte av bank som ett steg till en flexiblare marknad för banker och en stärkt konsumentmakt (yrkande 2). Autogiron och e-fakturor är knutna till bankkontonumret, vilket innebär krånglig administration vid ett bankbyte. Det finns också risk för betalningsanmärkningar om man glömmer att ändra kontouppgifter vid övergången. Utskottet har vid tidigare tillfällen behandlat motionsyrkanden om regler för betaltjänster och bankkonton, senast i betänkande 2014/15:FiU22. När det gäller tillgången till bankkonton och behovet av att underlätta bankbyten och främja bankkonkurrensen genom bl.a. flyttbara bankkontonummer konstaterade utskottet att det finns gemensamma rutiner via som möjliggör bankbyte och en säker övergång för kunden med hjälp av en checklista för att se till att stående betalningsorder inkluderas. Det är främst andra faktorer än avsaknaden av flyttbara bankkontonummer som begränsar benägenheten att byta bank. Utskottet bedömde också att betalkontodirektivet (direktiv (EU) nr 92 2014) skulle komma att ytterligare förbättra möjligheterna att öppna bankkonton med grundläggande funktioner och att byta bank. Utskottet avstyrkte därför motionerna om kortbetalningar och bankkonton. antogs betalkontodirektivet som syftar till att ge bättre insyn i betaltjänster som är kopplade till konsumenters betalkonton. De antagna reglerna ska bl.a. underlätta byte mellan betalkonton hos olika kreditinstitut. Enligt direktivet ska dessutom alla konsumenter som är lagligen bosatta inom EU ges tillgång till ett betalkonto med grundläggande funktioner. Dessa konton och tjänster ska erbjudas kostnadsfritt eller till en rimlig avgift. presenterade betaltjänstutredning en delrapport med förslag på lagändringar för att genomföra betalkontodirektivet i svensk rätt. Utredningen kommer att slutredovisa den del i uppdraget som avser förslag för att genomföra det reviderade betaltjänstdirektivet (dir. [7] Båda direktiven ska genomföras i nationell rätt . Konsumenters tillgång till internetbanken uppmärksammas i betaltjänstutredningens delrapport. Bedömningen är att betalkontodirektivet kommer att innebära att många som nekas betalkonton kommer att få en ökad tillgång till betaltjänster. Dessa personer kommer alltså att kunna sköta inköp och betalningar med kort eller via internetbanken och kommer inte att ha samma behov av kontanter. Regeringens uppfattning är att betalkontodirektivet innebär förbättrade möjligheter för konsumenter att öppna bankkonton och att byta bank. [8] Banker, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag som erbjuder konton som omfattas av insättningsgarantin har en lagstadgad skyldighet att ta emot insättningar från enskilda. Det betyder att alla ska ha möjlighet att öppna ett konto hos dessa institut. Denna skyldighet finns dock inte om det finns särskilda skäl att neka någon att öppna ett konto. Särskilda skäl kan det t.ex. vara tal om institutet begår ett brott genom att ta emot pengarna, exempelvis om det finns misstanke om penningtvätt. Instituten är också skyldiga att kontrollera en insättares identitet. har tillsyn över de finansiella instituten och granskar bl.a. hur dessa uppträder mot sina kunder. En konsument som nekats att öppna ett konto bör däremot i första hand vända sig till institutets klagomålsansvarige. har övervägt om rätten till ett betalkonto också ska omfatta näringsidkare och ideella föreningar. Utredningen menar emellertid att frågan inte går att avgränsa till endast svenska näringsidkare och föreningar. Att utsträcka rätten till betalkonto och betaltjänster till utländska företag och föreningar skulle medföra svårigheter vid tillämpningen av regelverket för förebyggande av penningtvätt och finansiering av terrorism. Det skulle även kunna få andra konsekvenser som är svåra att överblicka. Utredningen gör därför bedömningen att fördelarna med en utsträckt reglering inte överväger nackdelarna. Rätten till ett betalkonto föreslås således begränsas till konsumenter. har behandlat frågan om kontonummers portabilitet, dvs. möjligheten att flytta över bankkontonummer när man byter bank. Kommissionen har bl.a. bedömt att det är svårt att genomföra eftersom det inte finns något etablerat internationellt system för kontonummers struktur till skillnad från systemet för telefonnummer. Åtgärden anses för dyr efter de erfarenheter som finns från införande av portabilitetssystem i och .