bet · H401JuU1 · 2016-12-07 00:00:00 — I motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 18 begärs att man ska ge polisen i uppdrag att upprätthålla nödvändig kompetens och nödvändiga resurser för att kunna värna den restriktiva narkotikapolitiken. Spåra och förverka brottsvinster I motion 2016/17:356 av och (båda M) begärs att man ska se över möjligheten att genomföra särskilda utbildningsinsatser inom polisen, med bl.a. yrkesgruppsintegrerande arbetsformer som förebild, för att öka antalet personer som har kompetens att genomföra de utredningar som krävs för att pengar som har genererats genom brott ska kunna spåras och säkras. I motion 2016/17:1578 av (M) yrkas att man bör öka specialiseringen inom domstolarna och därmed samla kompetensen i dessa frågor för att nå en ökad rättssäkerhet vid hanteringen av mål om sexualbrott. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 14 begärs att nämndemännens kunskaper om sexualbrott ska förbättras. Motionärerna anför att man bör se över den utbildning som nämndemännen får. I motion 2016/17:730 av (V) yrkande 6 begärs en översyn av inom vilka enheter inom som det finns ett särskilt akut behov av att hbtq-certifiera, och motionärerna anför att det bör vidtas andra lämpliga åtgärder för att stärka kompetensen kring hbtq-frågor. Åtgärder för att skydda vittnen I motion 2016/17:289 av och (båda M) begärs att man ska göra en utredning av befintliga vittnesskyddsåtgärder och deras effektivitet. Trots olika stöd- och skyddsåtgärder från bl.a. polisen förekommer det att vittnen blir utsatta för otillbörlig påverkan. Vidare yrkas att man ska göra en bred inventering av åtgärder för att förbättra skyddet för vittnen. Inom rättsväsendets myndigheter har det vidtagits ett flertal åtgärder för att bl.a. höja kompetensen inom olika områden och för att förbättra bemötandet av brottsoffer och andra som kommer i kontakt med myndigheterna. Arbetet mot brottslighet på internet har i ett tillkännagivande 2016 anfört att polisens tillgänglighet och närvaro på internet behöver öka (bet. 2015/16:JuU1, rskr. 2015/16:106). Vidare uppmanade i ett tillkännagivande 2014 regeringen att vidta ytterligare åtgärder för att stärka rättsväsendets kompetens i arbetet mot brottslighet på internet (bet. 2014/15:JuU1, rskr. 2014/15:77). Brå fick i sitt regleringsbrev i uppdrag att kartlägga utvecklingen när det gäller förekomsten av it-relaterade inslag i de anmälda brotten. Uppdraget redovisades i rapporten i brottsligheten och rättsväsendets förmåga att hantera dem (Rapport 2016:17). I rapporten konstateras att det syns en tydlig ökning av it-inslag i de anmälda brotten . För att på ett effektivt sätt kunna utveckla hanteringen av it-relaterad brottslighet krävs kunskap, såväl om brottslighetens omfattning och karaktär som om rättsväsendets kapacitet på området. Vidare bedömer Brå att kompetensen om it-relaterade brott inom den brottsutredande verksamheten är bristande. Brå bedömer att det sammantaget finns ett stort behov av utbildning inom och . Av rapporten framgår att expertfunktioner inrättats vid de brottsutredande myndigheterna (s. 11). Vid inrättades 2015 ett nätverk av kontaktåklagare för it-området, dit enskilda åklagare kan vända sig för att få vägledning när de hanterar brott med it-inslag. Vid , vid Nationella operativa avdelningen (), inrättades ett nationellt it-brottscentrum (SC3), som biträder regionerna med expertkompetens när kunskap eller utrustning saknas, t.ex. med bild- och filmarbeten, husrannsakan i komplex it-miljö samt med kvalificerad internetinhämtning. Vid SC3 finns även en deskfunktion som hanterar olika typer av frågor från olika delar av myndigheten relaterat till utredningar med it-inslag. SC3 är dessutom internationell kontaktpunkt för it-relaterade brott och är s.k. single point of contact (SPOC) mot bl.a. Facebook, Google och , vilket innebär att de sköter kontakten med dessa aktörer i samtliga ärenden där information behöver hämtas från dem. Inom finns även Nationellt forensiskt centrum (NFC) som bistår regionerna med kompetens i ärenden med tekniskt svåra eller komplexa frågor. Vid NFC finns mer avancerad utrustning som kan användas för att säkra digitala bevis i komplexa ärenden samt en servicetelefon dit utredare och förundersökningsledare kan ringa för att få vägledning (Rapport 2016:17 s. 11 f.). Brå konstaterar i rapporten (s. 12) att det skett en tydlig ökning av förekomsten av it-inslag i de anmälda brotten och att det finns stora behov av utbildning inom och . Vidare behöver it-undersökarnas spetskompetens säkerställas. I rapporten konstaterar också (s. 13) att den snabba tekniska utvecklingen på it-området gör att det inte är möjligt för enskilda åklagare, polisiära förundersökningsledare och it-undersökare att hålla sig helt uppdaterade på området. Utöver behovet av omfattande utbildningsinsatser anser Brå därför att det är viktigt att det inom de brottsutredande myndigheterna finns en möjlighet att söka praktisk hjälp och rådgivning när de egna kunskaperna saknas. Brå anser att det bör skapas en större tydlighet kring vad de olika expertfunktionerna i och nationella struktur kan bistå med i ärenden med it-inslag. Även den regionala förmågan att hantera it-relaterad brottslighet behöver stärkas; en viktig del i detta arbete bedöms vara inrättande av regionala it-brottscentrum. Brå bedömer även att myndigheterna på ett bättre sätt behöver ta till vara den kompetens som finns på it-området. Både åklagare och polisiära förundersökningsledare efterfrågar strukturerad vägledning på it-området, t.ex. sammanställningar över svaren på vanligt förekommande frågor, som hur man säkrar digitala bevis och tar kontakt med externa aktörer utomlands. Kunskapen bör därefter kommuniceras via lämpliga kanaler. En viktig sådan samverkansplattform är intranät Intrapolis. Enligt Brås intervjupersoner har dock Intrapolis stora brister. Brå bedömer att arbetet med att utveckla Intrapolis är viktigt för att möjliggöra kunskapsspridning på ett effektivt sätt. tog Utvecklingscentrum fram en webbaserad guide för att ge vägledning på it-området. En utmaning för myndigheten är att sprida information om det utredningsstöd som finns att tillgå samt att säkerställa en fortsatt förvaltning så att utredningsstödet hålls uppdaterat (s. 13 f.). I rapporten brottslighet – polis och åklagare kan bli effektivare (RiR 2015:21) har granskat om och har beredskap för att ändamålsenligt och effektivt handlägga och utreda it-relaterade brott. Sammantaget visar granskningen att bristen på vedertagna metodstöd, utvecklade arbetssätt, tillräcklig kompetens och specialisering inom området gör att polis och åklagare inte har beredskap och förmåga att utreda och handlägga it-relaterade brott på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. De identifierade bristerna riskerar också att leda till att it-relaterade brott inte hanteras likvärdigt och enhetligt, och att det i högre grad blir personberoende hur ett ärende utreds. visar granskningen att det finns möjligheter till förbättrad personuppklaring med ett förändrat arbetssätt. rekommenderar att identifierar nationella utvecklingsbehov och utvecklar den strategiska kompetensförsörjningen för att kunna säkerställa verksamhetens behov. Vidare bör planera, uppmuntra och skapa utrymme för kompetenshöjande åtgärder inom it-området och säkerställa att grundutbildningen till polis motsvarar verksamhetens behov med hänsyn till den tekniska utvecklingen och dess påverkan på brottsligheten. rekommenderar vidare att utveckla och förankra nationella arbetssätt och metodstöd för utredning av it-relaterade brott, se över strukturen för brottssamordning och samverkan mellan polisregionerna samt utnyttja de forum som finns för internationell samordning och samverkan. rekommenderar att identifiera nationella utvecklingsbehov och att utveckla den strategiska kompetensförsörjningen för att kunna säkerställa verksamhetens behov. Vidare bör planera, uppmuntra och skapa utrymme för kompetenshöjande åtgärder inom it-området och utveckla och förankra metodstödet inom it-området och möjligheterna till erfarenhetsutbyte mellan åklagarområdena. Regeringen har redovisat sin bedömning av ovannämnda rapport i skrivelse 2015/16:164. Regeringen anför att den anser att iakttagelser är relevanta och delar uppfattningen att det finns åtgärder för myndigheterna att vidta för att polis och åklagare ska ha beredskap och förmåga att utreda och handlägga it-relaterade brott på ett mer effektivt och ändamålsenligt sätt. Regeringen anför att den har för avsikt att noggrant följa och arbete på området och att man har inlett en dialog med myndigheterna om de rekommendationer som har lämnat till myndigheterna. Enligt skrivelsen överväger regeringen att vid behov begära en närmare redovisning av hur rekommendationer tas om hand. Utskottet har i betänkande 2015/16:JuU27 uttryckt att det i likhet med regeringen anser att de rekommendationer som riktar till och är lämpliga. Utskottet ser därför positivt på att regeringen har inlett en dialog med dessa myndigheter om rekommendationerna. Inrikesministern har i ett svar på en skriftlig fråga förklarat följande (fr. 2015/16:1398): har frågat mig vilka konkreta initiativ som jag och regeringen har vidtagit avseende it-relaterad brottslighet. It-relaterad brottslighet är ett växande fenomen och regeringen arbetar aktivt med att följa utvecklingen och ge de brottsbekämpande myndigheterna de verktyg de behöver. tillsatte regeringen en utredning som ska se över reglerna om beslag och husrannsakan i syfte att skapa moderna regler för effektiva och rättssäkra brottsutredningar. tillsattes även en utredning som ska undersöka om hemlig dataavläsning bör införas som ett nytt straffprocessuellt tvångsmedel i svensk rätt. Regeringen har även beslutat om en handlingsplan för att skydda barn mot människohandel, sexuell exploatering och utnyttjande. I handlingsplanen aviseras ett uppdrag till i syfte att förstärka förmågan att bekämpa internetrelaterade sexualbrott mot barn. Regeringen driver också ett antal frågor för att utveckla det nödvändiga internationella samarbetet på polisområdet. En sådan fråga rör samarbetet med privata it-aktörer i länder utanför EU. Regeringen följer också noggrant och arbete på området. Det gäller inte minst arbetet med att säkerställa att it-brottscentrum som inrättades fortsätter att utvecklas enligt plan, bl.a. i fråga om organisation, arbetsmetodik, resurser och kompetensförsörjning. När it-brottscentrum är fullt utbyggt kommer det att spela en central roll i polisens och rättsväsendet it-brottsbekämpning. Av webbplats framgår bl.a. följande. Den it-relaterade brottsligheten har ökat kraftigt. har polisens förmåga att bekämpa den typen av brottslighet varit eftersatt. Med den nya organisationen har möjligheterna att höja polisens förmåga förbättrats avsevärt, även om det tar tid och mycket återstår. En mycket central beståndsdel är bygget av ett nationellt it-brottscentrum där polisen har kommit halvvägs i resurssättningen. Grundkompetensen hos all brottsbekämpande personal höjs. I grundutbildningen och relevanta vidareutbildningar ska det också finnas ett block som belyser den it-relaterade brottsligheten i aktuellt ämne. ingår t.ex. ”bevissäkring i digital miljö” i ämnet kriminalteknik för polisstudenter. Polisutbildningen har också föreläsningar om bl.a. näthat och gromning som lär polisstudenterna att identifiera den typen av it-relaterad brottslighet. Resursbehovet på utredningssidan är stort i hela landet, och det behövs både fler poliser och fler civilanställda för att möta utmaningarna som polisen står inför. Rekryteringar av fler civila utredare, specialister och annan teknisk spetskompetens pågår. har i ett tillkännagivande uppmanat regeringen att ta initiativ till att en brottsofferportal inrättas för dem som drabbats av bedrägerier och identitetskapningar (bet. 2015/16:JuU:22, rskr. 2015/16:190). uppmanade även i ett tillkännagivande regeringen att återkomma till med förslag om att skärpa straffen för bedrägeribrott med systematiska inslag och se över bedrägeribrottets utformning för att säkerställa en god anpassning till it-relaterade brott (bet. 2014/15:JuU14, rskr. 2014/15:138). uppmanade vid samma tillfälle i tillkännagivanden även regeringen dels att återkomma till med ett förslag som kriminaliserar identitetsstölder, dels att återkomma till med förslag om att införa en ny straffbestämmelse som tar sikte på systematiska fakturabedrägerier. Brå fick 2014 i uppdrag av regeringen att genomföra en studie av bedrägerier och arbetet mot sådan brottslighet. Brå konstaterar i rapporten i , Kartläggning och åtgärdsförslag (Rapport 2016:9), som lämnades , att det skett en ökning i bedrägeribrottsligheten. I rapporten konstateras att brottsligheten kan indelas i fem huvudkategorier: kortbedrägerier, kreditbedrägerier, annonsbedrägerier, fakturabedrägerier samt övriga telefon- och internetbedrägerier. Brås studie visar att internet som brottsforum eller som en form av möjliggörare förekommer inom alla typer av bedrägerier. I rapporten konstateras att polisen ägnat ökade resurser åt utredning av bedrägeribrottsligheten men att det finns en stor obalans mellan brottsvolymen och de tillgängliga utredningsresurserna. Brå anger i sin bedömning att det visserligen skett förbättringar i rättsväsendets arbete med bedrägerier , men att det finns en utvecklingspotential hos rättsväsendet. I bedömningen konstaterar bl.a. att det behövs bättre kompetensförsörjning, kunskapsutbyten, samordning och metodutveckling. Rapporten bereds inom . Frågan om skärpt lagstiftning i arbetet mot bedrägerier och systematiska fakturabedrägerier har behandlats av i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). Regeringen har lämnat propositionen Straffrättsligt skydd mot olovlig identitetsanvändning (prop. 2015/16:150). I propositionen föreslog regeringen att ett nytt brott skulle införas i , olovlig identitetsanvändning. Straffbestämmelsen syftar till att motverka missbruk av identitetsuppgifter och ge skydd mot den integritetskränkning det innebär att få dessa utnyttjade. Regeringen föreslog även att brottet olaga förföljelse ska omfatta gärningar som utgör olovlig identitetsanvändning. antog regeringens lagförslag, som trädde i kraft (bet. 2015/16:JuU29, rskr. 2015/16:240). Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (dir. 2014:74). uppmanade i ett tillkännagivande regeringen att genomföra översynen av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet i enlighet med vad som anges i ovannämnda direktiv (bet. 2014/15:JuU14, rskr. 2014/15:138). Utredningen om ett modernt och starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten lämnade betänkandet Integritet och straffskydd (SOU 2016:7). Utredningens uppdrag var att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar. Utredaren gör bedömningen att den lagstiftning som vi har inte ger tillräckligt skydd åt de unga, framför allt flickor, som utsätts för hot, hat och sexuella trakasserier. Detsamma gäller för journalister och andra som deltar i det offentliga samtalet. Utredaren menar att mer ansvar måste läggas på utgivarna. I betänkandet föreslår utredaren bl.a. att ett särskilt brott, olaga integritetsintrång, som kriminaliserar spridning av integritetskänsliga bilder och uppgifter, införs. Enligt uppgift från bereds betänkandet inom . Brå fick 2013 i uppdrag av regeringen att genomföra en kartläggning av polisanmälda hot och kränkningar riktade mot enskilda personer via internet. Brå redovisade sitt uppdrag i rapporten och kränkningar mot enskilda via internet (Rapport 2015:6). I rapporten beskrivs ett antal av de polisanmälda brotten. Brå redovisar också i vilken utsträckning de aktuella brotten har lett till åtal och lagföring samt analyserar de skäl som finns till att ärenden läggs ned. I rapporten beskrivs vidare vilka problem som uppstår i rättsväsendets arbete med att utreda och lagföra de aktuella brotten. Brå lämnar också förslag på hur dessa problem kan lösas. Brå bedömer att det finns ett antal framgångsfaktor. Brå anser att samarbete med externa aktörer, t.ex. Facebook, är viktigt för att kunna identifiera vem som ligger bakom det aktuella brottet. Vidare måste it-kompetensen höjas i hela rättskedjan. Det finns också ett stort behov av snabba it-forensiska undersökningar. Brå nämner också ett antal övriga utvecklingsområden: behovet av statistik, bättre bemötande av brottsutsatta, fler utredningar av kvalificerade ärekränkningsbrott och en ökad användning av personuppgiftslagen. Den svenska personuppgiftslagen bygger på ett EU-direktiv , det s.k. dataskyddsdirektivet. presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till nya regler om dataskydd och personuppgiftsbehandling. Syftet var att modernisera reglerna i dataskyddsdirektivet och få till stånd en mer enhetlig tillämpning inom EU. antogs den s.k. allmänna dataskyddsförordningen[2]. kommer dataskyddsförordningen att ersätta den svenska personuppgiftslagen. Regeringen har beslutat att tillsätta en utredning som ska föreslå hur den centrala svenska lagstiftningen på området bäst kan anpassas till den nya förordningen (dir. 2016:15). Uppdraget ska redovisas . Enligt uppgift från arbetar polisen i både med förvaltningsrättsliga ärenden, som t.ex. omhändertagande av djur, och med ärenden om misstänkta fall av brott mot djurskyddslagen, djurplågeri och brott mot tillsynslagen. I övriga delar av landet utreds brottmål inom lokala polisområden, handräckning sköts av polisregionen medan de förvaltningsrättsliga ärendena handläggs av de regionala rättsenheterna. Betänkandet Med fokus på kärnuppgifterna – En angelägen anpassning av uppgifter på djurområdet (SOU 2015:3) bereds inom . uppmanade i ett tillkännagivande regeringen att återkomma till med en redogörelse för vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra brottsutredningen, uppföljningen och återkopplingen till brottsoffer (bet. 2015/16:JuU1, rskr. 2015/16:106). Som ett led i arbetet med att genomföra EU:s brottsofferdirektiv beslutade regeringen om vissa ändringar i förundersökningskungörelsen (1947:948). Ändringarna innebär bl.a. stärkt informationsskyldighet till målsäganden generellt under förundersökningen, t.ex. med information om den fortsatta handläggningen av ärendet (skr. 2015/16:75 s. 36). Brå har efter uppdrag från regeringen redovisat en studie av målsägandes medverkan i rättsprocessen, Målsägandens medverkan i rättsprocessen (Rapport 2016:8). I rapporten konstateras att ett viktigt sätt att visa målsäganden att man tagit hans eller hennes anmälan och berättelse på allvar är dels att man gör sig kontaktbar, dels att man återkopplar till målsäganden efter anmälan, inledningsvis genom att informera om huruvida utredningen påbörjats eller inte, och därefter om vad som i så fall kommer att hända härnäst (s. 41). Brå gör i sin rapport bedömningen att beslut om att lägga ned en förundersökning behöver bli tydligare. När målsäganden får ett nedläggningsbeslut om sitt ärende som han eller hon inte förstår kan det minska motivationen att medverka i framtida rättsprocesser. En bättre förståelse för varför ärenden läggs ned kan därför inte bara öka effektiviteten i rättsprocesser utan även bidra till att målsäganden bibehåller eller får ökat förtroende för rättsväsendet. Brå menar att språket i nedläggningsbesluten bör förenklas och konkretiseras för att målsäganden bättre ska förstå skälen för att ett ärende läggs ner. För personer med funktionsnedsättningar eller personer med bristande kunskaper i svenska språket kan det krävas ytterligare förtydliganden av innehållet i besluten, exempelvis genom att de formuleras på s.k. lätt svenska. Nedläggningsbeslutet kan även kompletteras med ett standardiserat informationsblad på olika språk som förklarar vad brevet med nedläggningsbeslutet innehåller och var målsäganden kan söka mer information. Brås ovannämnda rapport bereds inom . I betänkande Ett starkare skydd för den sexuella integriteten (SOU 2016:60) anges när det gäller bemötande av parter och vittnen i mål om sexualbrott (s. 36) att arbetet med bemötandefrågor inom domstolar har varit framgångsrikt och lett till många förbättringar för den som ska uppträda vid en rättegång. Trots det har det vid utredningens granskning framkommit uppgifter om brister på olika håll. Arbetet med bemötandefrågor är en ständigt pågående process, och det är angeläget att arbetet fortsätter. Utredningen anser att även fortsättningsvis bör ha i uppdrag att stödja och följa upp de enskilda domstolarnas bemötandearbete. Genom uppföljning bör det också klarläggas om det finns enskilda domstolar som har större behov av stöd i arbetet än andra. Av polisens webbplats framgår bl.a. följande. Det finns särskilt utbildade poliser som utreder brott mot barn och håller förhör med barn. När det finns misstankar om att barn utsatts för brott ska flera myndigheter samverka, särskilt polis, åklagare och socialtjänst men också hälso- och sjukvård, detta för att myndigheternas olika utredningar ska kunna genomföras säkert, effektivt och med hög kvalitet. Samverkan sker främst i början av utredningarna, dels genom planering av de olika åtgärderna, dels under förhöret för att inte barnet ska behöva berätta vad det varit med om för flera personer och . En form av samverkan är s.k. barnahus. Barnahus kan beskrivas som att samverkan sker under ett gemensamt tak. finns barnahus på ett flertal orter i . Om det finns ett barnahus på orten håller polisen förhören där om det är möjligt. I annat fall hålls förhören i förhörsrum hos polisen som är särskilt anpassade för barn. lämnade betänkandet blir svensk lag (SOU 2016:19). som stat är i folkrättslig mening redan bunden av konventionen. Både domstolar och andra myndigheter är skyldiga att, så långt det är möjligt, tolka svenska interna rättsregler i enlighet med fördraget. I betänkandet lämnas förslag på en lag om inkorporering av FN:s konvention om barns rättigheter (). Utredarens bedömning är att en inkorporering innebär att konventionens rättigheter får en stärkt ställning inte endast formellt utan även reellt och att barns rättigheter därmed skulle kunna tas till vara i större utsträckning än vad som är fallet . Betänkandet bereds inom . Våld i samkönade relationer I betänkandet Våld i nära relationer (SOU 2014:49) nämns bl.a. följande (s. 126). Regeringen presenterade en översiktlig strategi[3] med långsiktiga insatser för att främja hbtq-personers lika rättigheter och möjligheter. Strategin har sex fokusområden, och våld i nära relationer ingår i två. Med tanke på strategins breda förankring och pågående arbete överlåter den nationella samordnaren åt de myndigheter som enligt strategin är ansvariga för de berörda fokusområdena att identifiera de ytterligare åtgärder som behövs för att förbättra situationen för hbtq-personer som utsätts för våld i nära relationer. Regeringens ambition med strategin är att minska hbtq-personers utsatthet för våld, diskriminering och andra kränkningar. Regeringen presenterade nya satsningar inom strategin. Bland annat nämns att som svar på ett uppdrag från regeringen har initierat en ambitionshöjning i fråga om hatbrott. En målsättning är att uppklaringen och lagföringen ska öka och att medarbetarna får en större kunskap om hatbrottsproblematiken. Som framgår ovan beslutade regeringen () om en nationell plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott ska enligt sitt regleringsbrev redovisa vilka åtgärder som har vidtagits som ett resultat av uppdraget att utveckla arbetet för att bekämpa hatbrott. I kravet på återrapportering ingår att föra ett resonemang om vilka effekter åtgärderna bedöms ha lett till eller bedöms komma att leda till.