bet · H401KU14 · 2016-11-11 00:00:00 — En möjlighet kan vara att en privat revisor granskar ett antal enskilda revisionsuppdrag. En annan möjlighet är att genomföra s.k. peer-reviews av effektivitetsrevisionen. Utredningen ska överväga om tillsynen av revisionen bör förändras och i så fall på vilket sätt samt på vems uppdrag tillsynen genomförs. Den utredning som utskottet förordar i detta betänkande ska utreda effektivitetsrevisionens uppdrag, kvalitet och genomslag. En del av detta är att analysera hur beslut om effektivitetsrevisionens inriktning har genomförts av . Om utredningen bedömer att genomslaget av effektivitetsrevisionens arbete behöver bli bättre bör utredningen överväga åtgärder för att öka genomslaget. Utredningen ska överväga om det finns skäl att föreslå någon ändring av regleringen i syfte att förtydliga och/eller förändra avgränsningen av effektivitetsrevisionens uppdrag. Vidare ska utredningen se över kravet på redovisning av granskningar som passerat det förberedande stadiet, och om det finns skäl att förtydliga krav på när och hur ska redovisa granskningar för . ledning består av riksrevisorerna, i vilkas uppdrag det ingår att företräda myndigheten utåt. Härutöver finns bestämmelser i arbetsordning om i vilken form företräds externt. Utredningen ska analysera hur företräds externt. I granskningen är utgångspunkten att ärendena beslutas av respektive riksrevisor. Utredningen ska analysera frågor om delegering från riksrevisorerna och vem som beslutar revisionsrapporter, inom både den årliga revisionen och effektivitetsrevisionen. Det finns regler om jäv som gäller även för . Utredningen ska överväga om dessa regler är tillräckliga när det gäller verksamheten vid . Utredningen ska analysera på vilka nivåer – grundlag, riksdagsordningens huvudbestämmelser och tilläggsbestämmelser, vanlig lag eller interna föreskrifter – som verksamheten vid regleras. En jämförelse med regleringen av JO ska göras av utredningen, som när det bedöms lämpligt ska lägga fram förslag som innebär att regleringen av de båda kontrollorganen görs på en mer enhetlig nivå. Utredningen ska beakta forskning om när det är påkallat. Varje land har sina konstitutionella traditioner, men utredningen bör överväga om det finns skäl för den att ta del av relevanta lösningar i andra länder på de frågor som utredningen har att hantera. I utredningsarbetet bör utrymme ges för att hämta in experters synpunkter inom aktuella områden. Det finns professionsinterna riktlinjer som antagits av Intosai, de statliga revisionsmyndigheternas internationella samarbetsorganisation. Utredningen ska bedöma dessa riktlinjers relevans för de frågor som utredningen behandlar och riktlinjernas överensstämmelse med svensk lagstiftning. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 2) anförde regeringen att den avsåg att låta utreda regeringens utvärderingsresurser och deras organisering. Inriktningen på en översyn av omfattningen av regeringens utvärderingsinsatser och av hur dessa bör organiseras bereds inom . Den översyn som utskottet nu förordar ska följa arbetet i utredningen under regeringen och vid behov samråda med den. Översynen ska bedrivas så att eventuella grundlagsändringar kan träda i kraft efter riksdagsvalet . Översynen ska därför i ett delbetänkande senast redovisa sin bedömning av om sådana förändringar är nödvändiga och i förekommande fall lägga fram förslag. Övriga frågor ska slutredovisas av utredningen senast /18. Med utnyttjande av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen föreslår utskottet att ställer sig bakom vad utskottet nu anfört om en översyn av vissa frågor om och tillkännager detta för riksdagsstyrelsen. Öppen del av sammanträdet Ordföranden: Då förklarar jag öppna sammanträde för inlett och ber att få hälsa alla välkomna! Särskilt välkomna hälsar jag riksrevisorerna och deras medarbetare och . Vi har samlats här för att diskutera ett antal frågor som har aktualiserats med anledning av medierapportering . Jag vill inledningsvis säga något om vad roll i sammanhanget är. har i grunden två roller när det handlar om . Det ena är att det är KU som föreslår riksrevisorer och som väljer, liksom det är KU som tar initiativ till att entlediga en riksrevisor om det finns skäl för det och som beslutar. Det andra är att det är KU som bereder frågor som rör lagstiftningen om . Om regelverk ska ändras på något sätt är det alltså KU som bereder de frågorna. Båda dessa perspektiv har aktualiserats i debatten . Därför har vi i utskottet gjort bedömningen att det är viktigt att vi skyndsamt inleder ett arbete med att ta reda på vad som har hänt inom , både för att bedöma nuläget och för att bedöma eventuella behov av förändringar. En viktig utgångspunkt för det arbetet är att nu få höra vad riksrevisorerna har att säga om det som har rapporterats och det som har hänt inom myndigheten. Därför har vi tagit initiativ till dagens utfrågning. Upplägget är sådant att riksrevisorerna får möjlighet att inleda med att redovisa sin syn på de frågor som har förekommit i debatten. Det har vi sagt får ta , eller mer, för att vi ska kunna få en bred bild och en bred förståelse för detta. Därefter kommer utskottets ledamöter att ställa frågor. avrundar vi den öppna delen och återsamlas i utskottets sessionssal. kommer sedan en pressträff att ordnas i den här lokalen, där vi redovisar en del kommentarer kring det som har hänt och hur vi i utskottet ser på vägen framåt. Med dessa inledande ord vill jag lämna ordet till riksrevisorerna, som får möjlighet att göra sin inledning. Var så goda! Tack för inbjudan och för att vi har fått möjlighet att ge vår beskrivning vid detta öppna möte. Vi har lagt upp presentationen så att jag först kommer att ge en bakgrund och redogöra för en del frågor som behandlats i medierna. Jag kommer att avsluta med att säga något om åtgärder för att återvinna externt förtroende. När det gäller internt förtroende tänker jag redogöra för redan beslutade åtgärder men inte för andra planer eller funderingar eftersom de inte är beredda med vare sig chefer eller övriga medarbetare. När jag är klar tar vid och pratar i första hand om sin inblandning i det ärende som gällde i . Sedan kommer att ta upp olika frågor i sin presentation. Jag kan dock redan nu flagga för att vi inte kommer att kunna hålla oss , eftersom vi vill tala både på makronivå och i detalj. Inledningsvis skulle jag också vilja klarlägga att jag har svarat på frågor från medierna. I olika sammanhang har det nämligen påståtts att jag inte har gjort det. Jag har vid fyra tillfällen blivit intervjuad av och av TT. Dessutom har jag svarat på frågor via pressansvarig hos . Jag börjar med riksrevisorernas uppdrag och oberoende och några därmed sammanhängande frågor. och riksrevisorerna är enligt regeringsformen en del av kontrollmakt. Riksrevisorernas ställning och oberoende regleras i regeringsformen. Genom grundlagsregleringen har och riksrevisorerna en särställning. Av regeringsformen framgår att riksrevisorerna beslutar självständigt, med beaktande av de bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas. De beslutar självständigt, var och en för sig, hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av den. I en särskild revisionslag finns bestämmelser om bland annat granskningens innehåll. Det är på plats att här säga några ord om vårt oberoende. Att vara oberoende betyder just det som anges i regeringsformen. Som riksrevisor bestämmer man vad som ska granskas, hur det ska gå till och vilka slutsatser som ska dras av granskningen. Det innebär också att man som riksrevisor beslutar om en genomförd granskning ska resultera i en rapport. Det säger sig självt att vi inte sitter på våra respektive rum och tänker ut granskningar som sedan genomförs utan kontakter med någon annan. För granskningsverksamheten finns två avdelningar, en för årlig revision och en för effektivitetsrevision. Det är effektivitetsrevision som detta i första hand kommer att handla om. Avdelningen för effektivitetsrevision har ca 100 duktiga medarbetare. De utarbetar löpande granskningsförslag i enlighet med gällande granskningsplan. De svarar också för omvärldsbevakning och en löpande analys av var riskerna finns i den statliga verksamheten. Så svarar de för alla granskningsprojekt, och det gör de från det att granskningen inleds till dess att en rapport publiceras. För att vi ska kunna bedriva en verksamhet som resulterar i riktigt bra granskningar krävs att vi riksrevisorer och medarbetarna har en god omvärldskunskap. Vi kan inte allt, och vi vet inte allt. Vi måste ha externa kontakter där vi lyssnar på och pratar med andra för att få reda på hur samhället och olika funktioner fungerar, hur andra ser på olika samhällsfrågor och var olika risker för staten eller ekonomin i stort finns. Vi riksrevisorer har velat ha ett öppet förhållningssätt med många externa kontakter. Som exempel kan nämnas att vi regelbundet bjuder in myndighetschefer, företrädare för andra organisationer eller forskare, som får berätta om sin verksamhet och utmaningar eller risker i den. Vi frågar dem alltid om hur de ser på och vår verksamhet. Vi är övertygade om att detta gynnar granskningsverksamheten. Vi brukar säga att vem som helst är välkommen med granskningsförslag, men det är upp till oss att avgöra hur vi använder förslagen. Det viktiga är att lyssna och prata och att sedan fatta självständiga beslut. Den öppenhet som vi har eftersträvat kommer också till uttryck i den nya granskningsprocessen, där vi i större omfattning än har extern medverkan. Vi använder externa referenspersoner, till exempel forskare som ger synpunkter i sak- och metodfrågor. Dessutom anordnas ett externt seminarium för diskussion om utkast till granskningsrapport vid till exempel akademin. Frågor om jäv har tagits upp i sommarens tidningsartiklar. Det som har behandlats där har varit om vi genom att anställa medarbetare från har åstadkommit ett institutionellt jäv i myndigheten och att jävssituationer skulle uppstå i enskilda fall. Det finns, som bland annat framgår av tidningsrapporteringen, olika uppfattningar i denna fråga. Jag återkommer längre fram till de rekryteringar som vi har gjort, men jag vill gärna redan nu säga något om hur vi hanterar jävsfrågor. Riksrevisorernas uppfattning är att om jävsfrågor uppstår, och det gör de, får de hanteras inom ramen för den ordinarie verksamheten. Inför varje granskning görs en jävsprövning som ska säkerställa att projektledaren eller övriga projektdeltagare, inklusive cheferna, inte granskar en fråga som de själva varit med och påverkat i tidigare befattningar. Att en medarbetare tidigare varit opolitisk tjänsteman vid ett departement innebär inte att vederbörande automatiskt anses förhindrad att granska frågor som rör det departementets ansvarsområde eller myndigheter under departementet. När det gäller riksrevisorerna behandlas jävsfrågor när vi fördelar granskningsområden mellan oss. Då görs en övergripande bedömning av om jävssituationer kan tänkas uppstå. Vi bedömer också om man bör granska ett område där man varit verksam, om än inte i de frågor som kan komma att granskas. Låt mig också säga något om ledningen av . Av regeringsformen framgår att leds av de tre riksrevisorerna. Riksrevisorn med administrativt ansvar svarar för den administrativa ledningen av myndigheten. Vad detta närmare innebär framgår av myndighetens instruktion. Förenklat kan man säga att riksrevisorn med administrativt ansvar är myndighetschef men inte chef över de andra riksrevisorerna. För att verksamheten ska fungera krävs att de tre riksrevisorerna är överens i organisatoriska och strategiska frågor. Alla tre måste utifrån givna förutsättningar anse att de kan utföra sina respektive uppdrag. Det innebär i sin tur att det krävs ett stort engagemang från alla tre också i frågor som rör administrationen av myndigheten, även om det är jag som är ytterst ansvarig. För oss riksrevisorer har det varit viktigt med samsyn, för att på det sättet uppnå enhetlighet och kvalitet i myndighetens arbete. Med detta sagt om oberoende, hur vi hanterar jävsfrågor och ledningsfrågor, går jag nu över till att prata om varför vi startade ett förändringsarbete och hur det kom att omfatta mer än effektivitetsrevisionen. infördes en ny bestämmelse om effektivitetsrevisionens inriktning i revisionslagen. Där sägs att effektivitetsrevisionen huvudsakligen ska inriktas på granskning av hushållning, resursutnyttjande, måluppfyllelse och samhällsnytta. Bakgrunden till lagändringen är att ville ha bredare granskningar i väsentliga samhällsfrågor, det vill säga en annan fokusering . Utifrån en analys av väsentlighet och risk ville att större uppmärksamhet skulle ägnas åt granskning av områden som ur ett principiellt eller kvantitativt perspektiv har stor betydelse i statsbudgeten. borde enligt de mest väsentliga delarna av varje utskottsområde leda till granskningsinsatser. När , och jag diskuterade vad som krävdes av oss för att vi skulle kunna utföra våra uppdrag i enlighet med lagstiftningens krav kom vi fram till följande. Det jag kommer att säga nu är nog bekant för utskottets ledamöter, för vi har tidigare presenterat vårt förändringsarbete för , finansutskottet och parlamentariska råd. Effektivitetsrevisionen var bra på granskningar inriktade på måluppfyllelse. Däremot var antalet granskningar som avsåg hushållning, resursutnyttjande och samhällsnytta mycket begränsat. För att kunna genomföra granskningar inriktade just på hushållning, resursutnyttjande och samhällsnytta behövde vi bredda verksamheten och utveckla effektivitetsrevisionens arbetssätt. För att verksamheten skulle kunna breddas behövde kompetensen hos den befintliga personalen inom effektivitetsrevisionen kompletteras med ny kompetens i sak och metod, till exempel för att kunna göra olika analyser. Vi behövde göra nyrekryteringar för att långsiktigt få ny kompetens på . Hos medarbetarna inom effektivitetsrevisionen fanns ett uttalat önskemål om att få arbeta i mindre enheter, med chefer som hade tid och förutsättningar att engagera sig i de olika granskningarna. Vi behövde därför omorganisera och rekrytera nya chefer. Vi ville öka kvaliteten, kvantiteten och kostnadseffektiviteten i verksamheten genom flera åtgärder. Inom granskningsverksamheten fanns ett stort verksamhetsstöd som stöttade verksamheten med planering, process och metodfrågor. Vi ville förnya verksamhetsstödet och föra resurser därifrån till kärnverksamheten, det vill säga granskningen. Vi ville öka effektiviteten genom en ändrad arbetsprocess och ny kompetens. Effektivitetsrevisionen producerade ca 30 granskningsrapporter av varierande omfång. Vi ville öka antalet rapporter och öka läsbarheten och relevansen. Jag har redan beskrivit hur vi numera systematiskt använder extern kompetens i granskningarna. I övrigt kan framhållas att den nya processen kännetecknas av diskussioner vid seminarier i sak- och metodfrågor och att samlade kompetens används för att åstadkomma bra granskningar och bra rapporter. Vi riksrevisorer började gemensamt att arbeta med förändringen och presenterade våra idéer på den årliga myndighetsdagen . Att vi kunde göra det så snabbt berodde på att ägnat en stor del av och sommaren åt att sätta sig in i hur effektivitetsrevisionen arbetade och fungerade. Hennes akademiska bakgrund och tidigare yrkeserfarenhet hade avgörande betydelse för vårt gemensamma arbete och de lösningar vi valde. Det främsta skälet till att vi ville ha en ny organisation och ett nytt arbetssätt på plats var att vi var angelägna om att se till att lagstiftning blev genomförd. Vi ville alltså snabbt ge de nödvändiga förutsättningarna för den långsiktiga förändringen, det vill säga granskningar som fullt ut uppfyller de krav som ställts i revisionslagen. Vårt mål har varit att förändringarna ska vara genomförda 2019. Då ska vi också presentera en fylligare årlig rapport, där vi utifrån ledorden förtroende och hållbarhet och med utgångspunkt i våra granskningar och också vad andra kommit fram till beskriver tillståndet i staten. Förändringarna genomfördes snabbt – för snabbt, säger en del. Vi ville snabbt få på plats förutsättningarna för förändring. När jag säger ”för snabbt” tänker jag på personalen. Förankringsprocessen borde ha fått större utrymme. Som jag sa hade vi siktet inställt på 2019. Det gällde också nyrekryteringar, som vi först såg framför oss skulle ske i den takt som ekonomin tillät. Det gick dock snabbare än vi trott att frigöra resurser från stödverksamheten, som i stället kunde tillföras granskningsverksamheten, och vakanser uppstod som behövde fyllas. Det stora antalet nyrekryteringar har gjort att förändringarna har blivit större än vi tänkt från början. Under arbetets gång fick vi klart för oss att också andra förändringar behövdes. De administrativa kostnaderna, eller OH-kostnaderna, var för höga, och vi ville effektivisera myndighetens administration. Vi startade därför också en förändring av verksamhetsstödet, det vill säga det administrativa stödet till kärnverksamheterna. Vi ville till exempel råda bot på att samma planering och uppföljning utfördes på flera ställen i stället för att administrationen gav ett enhetligt stöd. En ny ekonomichef tillträdde och har inlett ett intensivt arbete för att ordna nya rutiner och arbetssätt. Vi bestämde oss redan inför den rekryteringen att bryta loss ekonomienheten från det övriga verksamhetsstödet. Ekonomichefen är direktrapporterande till mig och har ett totalansvar för ekonomistyrning från verksamhetsplanering till uppföljning. I förbättringsarbetet är ett genomgående inslag att sänka de administrativa kostnaderna, som är för höga. Vi har också påbörjat en genomgång av samtliga styrande dokument. Syftet är att de ska uppdateras och bli mer användarvänliga, det vill säga lätta att förstå och tillämpa, som vi försäkrar oss om att innehållet är föredömligt. Jag har även låtit interrevisionen granska viktiga områden, som ekonomistyrningen och arbetet med ett ledningssystem för informationssäkerhet. Det senare arbetar vi nu hårt med att få på plats. har jag beskrivit behovet av förändringar och hur vi har resonerat. Innan jag går in på frågan om rekryteringar tänkte jag säga några ord om befintlig personal och kompetensutvecklingsinsatser. Ingen medarbetare har blivit uppsagd från sin anställning på grund av omorganisationen eller av något annat skäl. Ingen medarbetare har fått sänkt lön, även om ansvar eller innehåll i anställningen har ändrats. Eftersom det var fråga om ett nytt innehåll i chefsbefattningarna och nyinrättade anställningar som ämnessakkunniga beslutade vi att dessa anställningar skulle sökas i konkurrens. Vi lät alltså inte befintliga anställningar automatiskt övergå i chefsanställningar eller anställningar som ämnessakkunnig. Ett för myndigheten nytt och omfattande utbildningsprogram för effektivitetsrevisionen sjösattes . Där erbjöds kompetensutveckling i sak- och metodfrågor. Kunskapsseminarier ordnas på olika granskningsområden, dit externa föreläsare bjuds in. ordnas ett seminarium, med till exempel en myndighetschef eller forskare, som riktar sig till all personal. Tanken är att vi tillsammans ska omvärldsorientera oss och få kunskap och inspiration till nytta för verksamheten. All rekrytering utgår från verksamhetens behov. Inom effektivitetsrevisionen behöver vi en mycket hög kompetens i både sak- och metodfrågor. Vi behöver medarbetare med goda kunskaper om hur och myndigheterna fungerar, och vi behöver medarbetare med specialistkunskaper inom de olika granskningsområdena och avseende de vetenskapliga metoder som behöver använda i sina granskningar. Det räcker inte med generalister som är duktiga på revision och revisionsmetodik. För oss var det centralt att komplettera den redan goda kompetens som fanns på med ett antal nationalekonomer med gedigna kunskaper i både sak och metod. För oss har det varit viktigt att kunna rekrytera duktiga personer från och andra myndigheter som har för vår verksamhet relevanta erfarenheter. Den jävsproblematik som därigenom kan uppstå får, som jag nämnt tidigare, hanteras inom ramen för granskningsverksamheten. Rekryteringar till har även tidigare gjorts från och är inget nytt för denna rekryteringsomgång. Både riksrevisorer och chefer och andra medarbetare har tidigare rekryterats därifrån. Jag ska också säga något om hur många medarbetare som rekryterats från . Då talar jag om medarbetare på chefsnivå och på nivån ämnessakkunnig. Till effektivitetsrevisionen har 26 rekryteringar gjorts till befattningar som avdelningschef, enhetschef eller ämnessakkunnig. Av dessa 26 rekryterades fem direkt från , och tolv hade under karriären arbetat där. Samtliga var på opolitiska tjänstemän. Den ordinarie anställningsprocessen startar med annonsering i olika dagstidningar och på webbplats. De grundläggande kraven på förtjänst och skicklighet, som gäller vid all rekrytering i staten, har följts i alla rekryteringsärenden. Stor möda har lagts på kravspecifikationerna i annonserna. Kravspecifikationerna är viktiga eftersom det är där man anger vilka krav som gäller för respektive anställning. Vid sidan av annonserna behövs en aktiv egen marknadsföring av lediga anställningar och av . I nu aktuella fall var detta särskilt viktigt eftersom vi skulle ändra på verksamheten och vända oss till en annan kandidatkrets . En aktiv egen marknadsföring innebär att man använder sitt nätverk och tar kontakt med tänkbara kandidater som uppfyller kravspecifikationen och som man bedömer vara lämpliga för anställningen. Ett givet förbehåll är att man inte kan lova någon anställning, eftersom den frågan avgörs inom ramen för den ordinarie processen, där kandidaterna ställs mot varandra i enlighet med kriterierna om förtjänst och skicklighet. Vi riksrevisorer har varit helt överens om att vi själva måste vara aktiva i rekryteringen. När ansökningstiden gått ut följde varje rekryteringsärende den ordinarie processen med genomgång av samtliga ansökningshandlingar, intervjuer och referenstagning. Ovanligt var att riksrevisorerna själva rekryterade andra än direktrapporterande chefer. Anledningen var vår önskan att så snabbt som möjligt få bästa tänkbara bemanning. Vi såg det som en viktig del i rekryteringsarbetet att vi träffade kandidaterna och pratade med dem om förändringsarbetet och om den verksamhet som vi vill bedriva. Medarbetare från HR-enheten var också med vid rekryteringen. jävade ut sig beträffande en rad sökande. Jag påpekade att jäv knappast föreligger bara på den grund att det är en tidigare medarbetare som har sökt anställning, men hon ansåg att det var bättre att avstå när sökandena till exempel hade haft chefsbefattningar under henne. Som chef blir man glad när bra kandidater söker anställning. Innan ansökningstiden gått ut följde noga ansökningsläget och berättade ofta att olika personer sökt. Jag gladde mig, eftersom hon bedömde att rekryteringsläget var gott för oss, men vi hade inte några djupare diskussioner eftersom det rörde sig om för mig helt okända personer. var mycket noga med att den ordinarie processen skulle följas och att alla sökande skulle prövas på lika villkor. Det var jag som fattade anställningsbesluten. Jag stämde av med och innan beslut fattades. Vid rekrytering av avdelningschef till den nya avdelningen för verksamhetsstöd fanns som sökande den person som var tillförordnad chef. I verksamhetsstödet ingår HR-enheten, och jag tyckte därför att det var lämpligt att vi anlitade en rekryteringsbyrå som biträdde mig i rekryteringen i stället för att HR-enheten skulle göra det. I övrigt följde ärendet den ordinarie processen. De rekryteringar som riksrevisorerna varit direkt involverade i och där jag har fattat anställningsbesluten gäller avdelningschefer för årlig revision, effektivitetsrevision och verksamhetsstöd samt ekonomichef. De är alla direktrapporterande. Sedan har det gällt enhetschefer till effektivitetsrevisionen samt ämnessakkunniga. Övriga anställningar har beslutats av närmaste chef.