bet · H301JuU20 · 2016-04-06 00:00:00 — Av 1 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn följer att när en förundersökning har inletts eller återupptagits i fråga om ett brott som kan leda till fängelse och har begåtts mot någon som är , ska en särskild företrädare förordnas för barnet om en vårdnadshavare kan misstänkas för brottet eller det kan befaras att en vårdnadshavare på grund av sitt förhållande till den som kan misstänkas för brottet inte kommer att ta till vara barnets rätt. Utvecklingscentrum i inom upprättade , med vissa uppdateringar , handboken ärenden rörande övergrepp mot barn. I handboken anförs (s. 19) att den särskilda företrädaren, när en sådan är förordnad, är den enda som har rättslig befogenhet att besluta om förhör, formerna för transport till förhör och andra åtgärder i utredningen som rör barnet. Av detta följer att den särskilda företrädaren ansvarar för att barnet exempelvis kommer till förhör. Transporten kan rent praktiskt genomföras på olika sätt. Av hänsyn till barnets bästa bör alltid en person som är känd och trygg för barnet följa med i samband med transport. Inför transport till förhör eller andra utredningsåtgärder bör därför den särskilda företrädaren eller eventuellt utredaren ta kontakt med skolan, förskolan eller annan plats där barnet vistas för att ta reda på vem som är bäst lämpad för att följa barnet. har informerat om att det har gjorts en översyn av den ovannämnda handboken som kommer att publiceras . Vidare kommer det att göras en översyn av allt vägledande material som avser övergrepp mot barn och unga. Kriminalisering av vägran att rätta sig efter polisens eller annan behörig personals instruktion vid olycksplatser Av 10 § första stycket 3 polislagen (1984:387) följer att polismän har rätt att avvisa personer som inte följer anvisningar att hålla sig åt sidan vid t.ex. trafikolycksplatser. Polisen får i den utsträckning som andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt använda våld för att genomföra detta. Någon generell skyldighet att bistå nödställda personer finns inte. Frågan huruvida en sådan skyldighet bör införas har utretts av i betänkandet Allmän skyldighet att hjälpa nödställda (SOU 2011:16). Utredningen avrådde ifrån att införa en straffsanktionerad allmän skyldighet att bistå nödställda personer, dvs. vad som brukar benämnas en civilkuragelag. har informerat om att ett samarbete pågår mellan polisen, Säkerhetspolisen och () för hur man ska möta problemet med drönare som används för brottsliga ändamål. Vidare har informerats om att kommissionen på EU-nivå har lämnat ett förslag till reviderad förordning om gemensamma regler om civil luftfartssäkerhet (KOM (2015) 613 slutlig), i vilket det föreslås att även drönare med en vikt understigande ska vara föremål för reglering. I den nu gällande förordningen regleras endast drönare med en vikt överstigande . Från webbplats har utskottet fått information om att projektet med trygghetshundar innebar att hundar lånades ut till vissa personer som var förföljda. Projektet riktade sig bl.a. till våldsutsatta kvinnor eftersom den gruppen är den klart största med skyddsbehov som polisen identifierat. Trygghetshundar är hundar som är provade för tjänst som polishundar men som av olika skäl inte riktigt klarat alla krav som ställs på polishundar. har informerat om att polisen efter en utvärdering av försöket i som nämns i motion 2015/16:3093 har beslutat sig för att inte låna ut hundar till hotade personer i fortsättningen. När det gäller motionsyrkandena om att utrusta polisen med hjälpmedel som kan ersätta skjutvapen, t.ex. elpistoler, noterar utskottet att i en nyligen publicerad rapport har utrett införandet av elchockvapen och att det nu övervägs om sådana ska införas. Utskottet finner inte anledning att föregripa beredning av rapporten, och avstyrker därför motionerna 2015/16:136 (M) och 2015/16:2592 (M). Genom 20 a § polislagen har polisen möjlighet att genomsöka ett fordon i den utsträckning det behövs för att söka efter vapen eller andra farliga föremål som är ägnade att användas vid brott mot liv eller hälsa, om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att ett sådant föremål kan påträffas och förklaras förverkat enligt 36 kap. 3 § . Det behövs alltså inte ett beslut om husrannsakan. Eftersom bestämmelsen endast omfattar fordon ger den inte polisen möjlighet att genomsöka båtar. Enligt utskottet skapar detta förhållande en onödig lucka i lagen som ökar risken för att vapen ska förvaras i båtar. Genom att utvidga bestämmelsen till att även omfatta båtar ges de poliser som arbetar till sjöss samma möjligheter att bekämpa förekomsten av illegala vapen som poliser som arbetar på land. Regeringen bör därför göra en översyn av lagstiftningen så att 20 a § polislagen kan gälla för alla typer av farkoster oavsett om de rör sig på land eller inte. Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motionerna 2015/16:2572 av och (båda M) och 2015/16:2646 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 9 ge regeringen till känna. Utskottet anser att det är viktigt att polisen har effektiva avrapporteringssystem och väl fungerande tekniska arbetsverktyg. Utskottet konstaterar att ett omfattande arbete på området pågår inom polisen och att även Brå i en rapport lämnat förslag till hur avrapporteringen kan effektiviseras. Mot denna bakgrund saknas det anledning för att göra något tillkännagivande till regeringen. Motion 2015/16:2713 (KD) yrkandena 4 och 5 avstyrks. När det gäller frågan om trygghetsskapande arbete som efterfrågas i motion 2015/16:1352 (M) yrkande 2 är ett sådant arbete naturligtvis angeläget. Utskottet konstaterar också att ett sådant arbete pågår inom . Något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandet är enligt utskottet därför inte nödvändigt. Samverkan mot brott är mycket viktig. Utskottet konstaterar därför med tillfredsställelse att regeringen har initierat ett ambitiöst arbete på området där bl.a. och Brå har viktiga roller. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl för att göra något tillkännagivande till regeringen till förmån för vad som föreslås i motionerna 2015/16:2335 (M) yrkande 2, 2015/16:2646 (M, C, FP, KD) yrkande 2 och 2015/16:3072 (M) yrkande 4. Motionsyrkandena bör därför avslås. I syfte att renodla polisens arbetsuppgifter tillsatte den förra regeringen en utredning med uppgift att se över vilka verksamheter som kan utföras av någon annan i syfte att frigöra resurser för att förstärka den centrala polisverksamheten. Efter en delredovisning på djurområdet beslöt den nuvarande regeringen att lägga ned utredningen. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att polisens uppgifter bör renodlas i syfte att förstärka utrycknings- och utredningsverksamheten, t.ex. genom att pröva om vissa av polisens uppgifter kan läggas på andra myndigheter. Utskottet vill peka på det angelägna i att tillkännagivandet nu efterkoms av regeringen. Utskottet anser i linje härmed att utredningen om vilka uppgifter som kan överlämnas från polisen till andra myndigheter skyndsamt ska återupptas för att undersöka hur mer resurser kan frigöras för att förstärka den centrala polisverksamheten. Utskottet föreslår därför att ställer sig bakom det utskottet anför om att regeringen bör återuppta den nedlagda utredningen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2015/16:2646 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 7 och 2015/16:2713 av m.fl. (KD) yrkande 3. Utskottet anser att det är angeläget att polisens arbete i brottsutsatta områden utvecklas. Utskottet konstaterar därför med tillfredsställelse att ett arbete bedrivs såväl för att lokalisera vilka problemområden som finns som för att lämna förslag till inriktningen på det fortsatta arbetet för att lösa problemen. Som framgår avser regeringen också att lägga särskilda resurser på de brottsutsatta områdena. gjorde vidare ett tillkännagivande till regeringen om vikten av polisens närvaro i brottsutsatta områden. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av vad som anförs i motion 2015/16:3072 (M) yrkande 6. Motionsyrkandet bör avslås. Arbetet mot grov organiserad brottslighet är mycket viktigt. Utskottet ser därför positivt på att regeringen prioriterar detta område och att det bedrivs ett omfattande arbete innefattande bl.a. samverkan och lagstiftningsåtgärder. Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl för att göra något sådant tillkännagivande som begärs i motionerna 2015/16:1549 (M) och 2015/16:2403 (C) yrkandena 16 och 17. Motionerna avstyrks således. Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 2015/16:2713 (KD) yrkande 10 att administrativa åtgärder mot brott kan vara effektiva som komplement till straffrättsliga i arbetet mot kriminell verksamhet. Utskottet ser därför positivt på det arbete som bedrivs och som avses initieras för att reda ut om och i vilken mån administrativa åtgärder kan vara verkningsfulla i arbetet mot ekonomisk och organiserad brottslighet. Något tillkännagivande om detta till regeringen är dock inte nödvändigt. Motionsyrkandet bör därför avslås. Åtgärder mot gränsöverskridande brottslighet är mycket angelägna, och utskottet ser därför positivt på att regeringen i budgetpropositionen pekar på att samarbete över nationsgränserna behöver vara en naturlig del av vardagen för brottsutredare och andra inom rättsväsendet. Som utskottet uttalat tidigare motsätter sig utskottet dock inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet. Mot denna bakgrund, och eftersom möjlighet till gränsöverskridande samarbete står till buds genom ett flertal myndigheter och internationella organisationer, finns det enligt utskottet inte skäl för något tillkännagivande med anledning av vad som anförs i motionerna 2015/16:2261 (FP) yrkande 6, 2015/16:2651 (M, C, FP, KD) yrkande 2 och 2015/16:2713 (KD) yrkande 9. Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 2015/16:2306 (M) yrkande 2 att samarbete mellan polis och andra aktörer är viktigt i arbetet mot narkotikabrottslighet. Utskottet noterar att regeringen gett i uppdrag att tillsammans med övriga myndigheter utveckla den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet. Detta uppdrag borde enligt utskottet ha goda förutsättningar att förbättra det nationella arbetet mot narkotikabrottslighet. Något tillkännagivande med anledning av motionsyrkandet är därför inte nödvändigt, utan det avstyrks. Vidare konstaterar utskottet att det pågår ett omfattande internationellt samarbete när det gäller narkotikabrottslighet och att deltar i detta inom ramen för olika internationella organisationer. Utskottet anser därför inte heller att något initiativ från sida bör tas med anledning av motion 2015/16:2306 (M) yrkandena 5 och 11. Utskottet noterar att har redovisat till regeringen hur den avser att utveckla arbetet mot hatbrott och att det framgår av redovisningen att man avser att säkerställa att samtliga polisregioner ska ges samma förmåga. Utskottet ser positivt på detta och anser inte att något tillkännagivande bör göras med anledning av motion 2015/16:1917 (M). Motionen bör avslås. Som beskrivits ovan framgår det av 1 kap. 17 § miljötillsynsförordningen att ska verka för samarbete mellan , och de myndigheter som svarar för tillsyn enligt . Vidare har en särskild utredare i uppdrag att göra en bred översyn av företagsbotsregleringen och ska då bl.a. bedöma om det finns ett behov av att kunna dokumentera domar och beslut där företagsbot åläggs på ett annat sätt än , t.ex. genom registerföring. Mot denna bakgrund och eftersom utredningsuppdraget inte bör föregripas saknas det anledning till ett tillkännagivande om polisens skyldighet att samverka med andra myndigheter när det gäller miljöbrott och att möjligheten att inrätta ett register för företagsbot ska ses över. Motion 2015/16:2403 (C) yrkande 19 bör avslås. När det gäller påståenden om s.k. eftersupning i samband med rattfylleri föreslås i motion 2015/16:1946 (M) att polisen för att kunna vederlägga påståenden om eftersupning ska ta för vana att alltid ta två urinprov på den misstänkte. Som framgår har utfärdat ett informationsblad om hur en provtagning ska genomföras för att ge bästa möjliga underlag och hur analysresultat vid misstanke om eftersupning ska bedömas. Något initiativ från sida bör mot denna bakgrund inte tas med anledning av motionen, som således bör avslås. Det är viktigt att det finns tydliga regler för hämtning av barn till förhör. Mot bakgrund av de rättsliga regler som finns kompletterade med anvisningar i handböcker m.m. anser utskottet dock inte att det behövs något tillkännagivande till regeringen om vikten av tydliga rutiner. Motion 2015/16:2336 (M) yrkande 4 avstyrks därför. Utskottet anser att det är beklagligt att det finns personer som inte rättar sig efter polisens eller annan personals instruktion vid olycksplatser. Polisen får som redovisats ovan i vissa situationer använda våld för att för att se till att personer håller sig åt sidan. Utskottet är däremot inte berett att föreslå att en kriminalisering av detta beteende ska utredas, och utskottet avstyrker motion 2015/16:306 (M). Utskottet har förståelse för synpunkterna i motion 2015/16:806 (M) yrkande 7 om brottsbekämpning i luftrummet. Mot bakgrund av det samarbete som pågår mellan Säkerhetspolisen och bör dock inte något initiativ tas från sida. I motion 2015/16:3093 (SD) föreslås att det ska utredas om polisen ska tillhandahålla trygghetshundar till förföljda personer. Utskottet anser att hur arbetet med skydd av förföljda ska bedrivas i detalj är en fråga som lämpligast själv bör avgöra. Nätleverantörer som samarbetar med polisen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om försvårande av åtkomst till barnpornografi och om nätleverantörer som samarbetar med . I motion 2015/16:451 av (S) yrkande 1 begärs att åtkomsten till barnpornografiskt material ska försvåras på alla sätt t.ex. genom att installera filter. I yrkande 2 anförs att alla statliga myndigheter och verk i kampen mot barnpornografi bara ska upphandla nätleverantörer som samarbetar med . Inom inrättades ett it-brottscentrum . Avsikten med centrumet är att öka kompetensen på detta område hos polisen. I detta centrum finns den inrättade barnpornografigruppen. Det finns ett blockeringssamarbete mellan polisen och internetleverantörerna som omfattar av abonnenterna. Vidare har utskottet tagit reda på att den svenska Finansiella koalitionen mot barnpornografi (Finanskoalitionen) verkar för att försvåra och förhindra denna handel. Av Finanskoalitionens webbplats () framgår bl.a. följande. Finanskoalitionen utgår från det övergripande brottsförebyggande målet att stoppa övergrepp mot barn. Bland annat använder medlemmarna en metod som fokuserar på att hitta försäljningsstället för att stänga säljarens möjlighet att ta emot betalningar. En fördel med denna metod är att det blir ett brottsförebyggande arbete som inte kränker individens integritet. Polisen är ytterst ansvarig för bekämpning av barnpornografibrott. Finansbranschen är emellertid en nyckelaktör för att hitta lösningar för att stoppa transaktioner. I syfte att förhindra denna handel genom de finansiella systemen har ett unikt samarbete utarbetats mellan myndigheter, den privata och den ideella sektorn. Genom att Finanskoalitionens medlemmar försvårar möjligheten att använda de finansiella systemen för denna typ av brottslighet, bidrar det till ökade kostnader för försäljning. Detta driver i sin tur upp omkostnaderna och gör handeln mindre lönsam och mindre tillgänglig. Långsiktigt innebär detta också att drivkraften att producera nytt material minskar, vilket i sin tur borde minska antalet övergrepp på barn. Att samverka inom Finanskoalitionen är även ett sätt för branschen att visa ställningstagande mot denna typ av kriminell verksamhet samt skapa medvetenhet i frågan hos branschen som helhet. Utskottet har behandlat motionsyrkanden liknande de nu aktuella (se t.ex. bet. 2010/11:JuU7 s. 30). Utskottet anförde då att arbetet mot all sexuell exploatering av barn, bl.a. barnpornografi, är mycket viktigt och att det är angeläget att barns säkerhet på internet förbättras och att de skyddas mot skadligt innehåll och beteende, t.ex. gromning. Utskottet anförde vidare att det liksom tidigare såg positivt på det arbete som bedrivs inom . framhöll utskottet att publiceringar på internet omfattas av det starka skydd för yttrande- och informationsfriheten som svenska grundlagar ger (se yttr. 2008/09:KU7y s. 16). Utskottet vidhöll sin tidigare ståndpunkt vad gäller frågan om upphandling av nätleverantörer som samarbetar med och ansåg inte att något initiativ borde tas med anledning av motionen. följde utskottets förslag. Utskottet vidhåller att arbetet mot all form av sexuell exploatering av barn är viktigt och delar motionärens uppfattning att åtkomsten till barnpornografi ska försvåras på olika sätt. Utskottet konstaterar också att ett omfattande arbete bedrivs för att på olika sätt motverka spridningen av barnpornografi. Något tillkännagivande till regeringen med anledning av vad som anförs i motion 2015/16:451 (S) yrkande 1 är därför inte nödvändigt. Utskottet vidhåller sin tidigare ståndpunkt vad gäller frågan om upphandling av nätleverantörer som samarbetar med och anser inte att något initiativ bör tas med anledning av motion 2015/16:451 yrkande 2. Inre utlänningskontroller och gränskontrollfrågor m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om gränskontroller, inre utlänningskontroller, polisens verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut vid skolor, förskolor och vårdinrättningar samt om polisens rapportering till av EU-medborgare som saknar rätt att vistas i landet. Jämför reservationerna 12 (M, SD), 13 (SD) och 14 (V). I partimotion 2015/16:3241 av m.fl. (M) yrkande 7 anförs att bruket av biometriska kontroller vid Schengens yttre gränser bör öka. I yrkande 8 anförs att det även finns ett behov av en obligatorisk kontroll av fingeravtryck för resenärer till Schengen från tredjeländer, och även för dem som reser från Schengen till tredjeländer. I partimotion 2015/16:3126 av m.fl. (SD) yrkande 3 anförs att alla former av asylmissbruk måste bekämpas. Av den anledningen är det av stor vikt att både den yttre gränskontrollen och den inre utlänningskontrollen kan skärpas kraftigt. Polisen bör få de möjligheter som krävs för att utföra kontroller utan att behöva ta hänsyn till om vissa grupper anser sig vara diskriminerade, om det visar sig att en grupp följer ett visst mönster eller har ett beteendemönster som sticker ut. I motion 2015/16:83 av m.fl. (V) yrkande 7 begärs en ändring i polislagen med innebörden att polisen inte ska få eftersöka barn som ska avvisas eller utvisas när de är i eller på väg till skolan, förskolan eller en vårdinrättning. I motion 2015/16:2816 av (SD) yrkande 2 efterfrågas en uppföljning av polisens uppdrag att rapportera till om de EU-medborgare som saknar rätt att vistas i landet. förordnade chefen för en utredare att bistå departementet med att överväga åtgärder för att motverka missbruk av svenska pass (Ju2014/02291/P). I uppdraget ingick att analysera omfattningen av och orsakerna till missbruket, att göra en internationell jämförelse samt att föreslå effektiva åtgärder för att komma till rätta med problematiken. Utredaren överlämnade promemorian Missbruk av svenska pass – Omfattning och åtgärdsförslag (Ds 2015:12). I promemorian lämnas bl.a. med tanke på vad som är av intresse här följande förslag: • bör verka för att kontroll av biometrisk information i pass införs vid de yttre gränserna till hela Schengenområdet. • I avvaktan på gemensamma regler för Schengenområdet bör en obligatorisk kontroll av fingeravtryck införas vid inresa till från tredje land. bör det övervägas om sådan kontroll ska ske även vid utresa. har informerat om att promemorian i dessa delar är föremål för beredning inom och att driver linjen om biometriska kontroller inom EU. Med en inre utlänningskontroll avses en åtgärd som vidtas med stöd av 9 kap. 9 § utlänningslagen (2005:716). I den bestämmelsen föreskrivs att en utlänning som vistas i är skyldig att på begäran av en polis överlämna pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i . Av 7 kap. 2 § utlänningsförordningen (2006:97) framgår att eller Säkerhetspolisen ska underrätta om det uppkommit en fråga om avvisning eller utvisning som ska prövas av verket. Vidare framgår att ska underrättas om har fattat ett beslut om avvisning. Av 8 kap. 10 § utlänningslagen framgår vidare att en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare som har vistats i mer än och som inte har uppehållsrätt får utvisas om han eller hon uppehåller sig här men saknar de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. har informerat om att det dock är svårt att bevisa att den som anträffas har varit här i landet eftersom de inte registreras när de kommer till landet. Någon uppföljning av varför så få fall rapporterats till (7 kap. 2 § utlänningsförordningen) har inte skett. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om inre utlänningskontroller (RPSFS 2001:4, FAP 273-1). Av de allmänna råden framgår att med en inre utlänningskontroll avses alla handlingar som syftar till att kontrollera om en utlänning har rätt att uppehålla sig i landet. En inre utlänningskontroll behöver alltså inte enbart innebära en uppmaning att visa upp pass eller andra handlingar, utan det kan även handla om frågor till utlänningen och kontroller i dataregister. Att en utlänning är skyldig att på begäran av en polis visa upp pass eller andra handlingar innebär inte att han eller hon också är skyldig att bära pass eller andra handlingar med sig. En inre utlänningskontroll får enligt 9 kap. 9 § utlänningslagen endast utföras om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till en kontroll. I allmänna råd anges att rekvisitet ”grundad anledning att anta” bör uppfattas så att en inre utlänningskontroll får utföras endast efter en helhetsbedömning av de objektiva omständigheter som finns grundade på den enskilda polisens iakttagelser, spaningsuppgifter, underrättelseuppslag, tips eller annan tillförlitlig information. Utlänningens uppträdande och umgänge kan vara en omständighet som i vissa fall kan ge anledning att anta att han eller hon inte har rätt att uppehålla sig i landet. Inre utlänningskontroller får inte genomföras enbart på grund av att en person har ett utseende som uppfattas som utländskt eller på grund av hans eller hennes språk eller namn. Rekvisitet ”annars finns särskild anledning till kontroll” bör enligt allmänna råd kunna tillämpas när det finns anledning att kontrollera identiteten på en utlänning i samband med t.ex. ett frihetsberövande eller en brottsutredning. Vid en fordons- och förarkontroll kan en inre utlänningskontroll utföras i samband med att förarens identitet och rätt att framföra fordonet kontrolleras. Vid en sådan kontroll bör även en passagerare i ett fordon bli föremål för en inre utlänningskontroll om det finns objektiva omständigheter som ger grundad anledning till en kontroll. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om verkställighet av beslut om avvisning och utvisning (RPSFS 2014-8, FAP 638- 1). Av de allmänna råden framgår att en underårig inte bör eftersökas eller hämtas i eller i anslutning till en skola där han eller hon är elev. Vidare framgår att ett beslut om avvisning eller utvisning som gäller en utlänning som är inlagd på sjukhus inte bör verkställas förrän den läkare som är ansvarig för vården bedömt att det kan ske. Hämtning på sjukhus bör ske endast i undantagsfall och först efter kontakt med sjukhuset. Ett motionsyrkande av liknande innebörd som motion 2015/16:83 (V) behandlades av utskottet i betänkande 2013/14:JuU14 (s. 29 f.).