bet · H301SoU6 · 2016-03-14 00:00:00 — Enligt socialtjänstlagen hör det till socialnämndens uppgifter att verka för att den som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. Lagstiftaren betonar att socialnämnden särskilt ska beakta att kvinnor som utsätts för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. När det gäller kommunernas arbete mot våld i nära relationer kan utskottet konstatera att regeringen beslutat om utvecklingsmedel om –2018 att fördelas av till kommuner, landsting och ideella föreningar som bedriver verksamhet på lokal nivå med syftet att kvalitetsutveckla arbetet mot våld i nära relationer, stödet till våldsutsatta kvinnor och barn och till barn som har bevittnat våld samt arbetet med våldsutövare. Utskottet noterar vidare det arbete som pågår med anledning av förslagen som lämnades i betänkandet Våld i nära relationer – en folkhälsofråga och beredningen av förslaget till en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Därtill kan nämnas uppdraget till att kartlägga förekomsten av rutinmässiga frågor i och hälso- och sjukvården om våldsutsatthet. Mot bakgrund av det omfattande pågående arbetet avstyrks motionerna 2015/16:586 (S), 2015/16:748 (V) yrkandena 4 och 5 samt 2015/16:959 (V) yrkandena 3, 10, 16 och 17. Utskottet noterar det pågående arbetet med att analysera och ge förslag till de författningsändringar som behövs för att göra verksamheten med dödsfallsutredningarna mer effektiv och ändamålsenlig. Enligt uppgift planeras en proposition . bör inte ta något initiativ med anledning av motion 2015/16:959 (V) yrkandena 6–8 varför dessa avstyrks. Utskottet ställer sig bakom arbetsmarknadsutskottets bedömning när det gäller regeringens satsning om för att stärka kvinno- och tjejjourernas arbete. Motionerna 2015/16:1152 (M) yrkande 1, 2015/16:1742 (M), 2015/16:1860 (S) yrkandena 1 och 2, 2015/16:2334 (M) yrkande 5 och 2015/16:2431 (C) yrkande 18 får därmed anses vara i vart fall delvis tillgodosedda och avstyrks. Utskottet noterar inledningsvis det uppdrag i har för att förebygga hedersrelaterat våld. Utskottet noterar därtill målområdena om skydd, stöd och behandling för dem som utsätts för bl.a. hedersrelaterat våld och förtryck i den ovan nämnda föreslagna nationella strategin mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna 2015/16:779 (FP) yrkandena 4–6 och 2015/16:3099 (SD) yrkandena 23 och 26. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om våldsbejakande extremism. Jämför reservation 19 (SD). I motion 2015/16:2397 av m.fl. (C) föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om att se över hur samhället skulle kunna ge stöd till personer som har anhöriga eller vänner som riskerar att utsättas för terrorgruppernas framfart i andra länder. I motion 2015/16:780 av (FP) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att återvändande terrorister inte utan att ta ansvar för sina brott ska beredas förtur till bostäder genom s.k. sociala kontrakt. Motionären refererar till innehållet i socialnämnds beslut om en strategi mot våldsbejakande extremism . I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att kommuner har samma ansvar som staten att motverka våldsbejakande extremism genom bl.a. anmälningsplikt. Motionären menar att det ska finnas ett samarbete mellan polis och socialtjänst. Bakgrund och pågående arbete Enligt regeringen krävs ett tidigt arbete med grundläggande värderingar för att motverka olika former av våldsbejakande extremism, inklusive terrorism (prop. 2015/16:1 utg.omr. 4 s. 21). Det är ett uppdrag som behöver omfatta hela samhället, alltifrån skolan till föreningsliv och olika organisationer. Regeringen tillsatte en nationell samordnare med uppdrag att förbättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå i arbetet för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. har det beslutats om tilläggsdirektiv till samordnaren för att stärka dennes arbete (dir. 2015:27). Uppdraget omfattar därigenom även att • förbättra stödet till anhöriga • utreda förutsättningarna för en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon • ta fram och initiera genomförandet av en sammanhållen strategi för arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism • uppmuntra till insatser för individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser • inrätta ett nätverk av experter. Uppdraget ska redovisas i sin helhet . Regeringens skrivelse 2014/15:144 Åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism behandlas av (2015/16:KU4, planerad justering och kammarbehandling ). I skrivelsen redovisas de åtgärder som regeringen har vidtagit för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Åtgärderna syftar till att öka kunskapen om våldsbejakande extremism och att utveckla förebyggande insatser och metoder. Myndigheter, kommuner och det civila samhällets organisationer inklusive trossamfund ska genom dessa åtgärder mer samordnat och effektivt kunna bidra till att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. En av åtgärderna (nr 12) innebär att regeringen har gett i uppdrag (13146/2015-1) att utarbeta ett stöd för arbete med barn och unga vuxna som riskerar att involveras eller som redan är involverade i våldsbejakande extremism. De ungas och de anhörigas egna erfarenheter och behov av stöd ska vara en utgångspunkt då stödet utformas. I uppdrag ingår att undersöka och göra en bedömning av samverkan med andra relevanta aktörer, som bl.a. skolan, lokala brottsförebyggande råd och . Uppdraget ska redovisas . besvarade kultur- och demokratiminister en skriftlig fråga 2015/16:355 om kommunens handlingsplaner mot våldsbejakande extremism. Ministern inledde med att hänvisa till de förebyggande insatser och metoder som regeringen redovisat i skrivelse 2014/15:144. Ministern anför vidare att kommunerna är självständiga och gör egna prioriteringar utifrån lokala problembilder och att regeringen genom att tillsätta den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism underlättat för kommunerna att utveckla sitt arbete. Samordnaren genomför kommunbesök och utbildningar som anpassas till kommunernas behov. På samordnarens webplats finns även information om hur det lokala förebyggande arbetet kan byggas upp. Kommuner som samverkar med minst en organisation kan också söka statsbidrag från Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor för verksamhet som förebygger antidemokratiskt beteende och radikalisering samt för verksamhet till individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser enligt förordningen (2011:1508) om statsbidrag för verksamhet som värnar demokratin. Samordnaren hade kontaktpersoner i 290 kommuner. Ett mindre antal kommuner hade utsett lokala samordnare och utvecklat lokala handlingsplaner. Det är utomordentligt viktigt med ett tidigt arbete med grundläggande värderingar för att motverka olika former av våldsbejakande extremism, och arbetet behöver omfatta hela samhället, alltifrån skolan till föreningsliv och olika organisationer. Utskottet välkomnar därför regeringens uppdrag till den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism med syftet att förbättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå. Utskottet noterar att samordnarens uppdrag även omfattar att förbättra stödet till anhöriga. Den nationella samordnaren kan underlätta för kommunerna i deras arbete med sina egna prioriteringar utifrån sina lokala problembilder. Utskottet noterar vidare uppdraget till att undersöka och göra en bedömning av samverkan med andra relevanta aktörer som exempelvis . bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna 2015/16:780 (FP) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:2397 (C) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om adoption. I motion 2015/16:787 av (FP) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda ifall samkönade par diskrimineras av svenska adoptionsförmedlare eller deras lokala partner vid adoptionsansökningar. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska ge adoptionsförmedlare i uppdrag att förmedla adoptioner från länder och genom förmedlare där samkönade par accepteras som adoptivföräldrar. Grundläggande bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . Den som ska få tillstånd att adoptera ska, med vissa undantag, ha fyllt . Makar får inte adoptera annat än gemensamt, och inga andra än makar får adoptera gemensamt. Med makar likställs personer som ingått registrerat partnerskap. bytte Myndigheten för internationella adoptionsfrågor () namn till Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFoF). ska myndigheten också bedriva ett kunskapsbaserat arbete i frågor som rör familjerätt, familjerådgivning och föräldrastöd. Internationella adoptioner förmedlas av organisationer som har MFoF:s auktorisation och dessa organisationer står alltså under tillsyn av MFoF. finns tre adoptionsorganisationer som samarbetar med myndigheter och organisationer i ca 30 länder (). MFoF följer den internationella utvecklingen och olika länders policy och lagstiftning i adoptionsfrågor. Som ett led i detta samarbetar MFoF och utbyter erfarenheter med myndigheter och organisationer i andra länder, t.ex. andra länders centralmyndigheter, för internationell privaträtt, () och . MFoF deltar även i konferenser där internationella adoptionsfrågor tas upp. har ingen svensk adoptionsorganisation kunnat förmedla en ansökan för ett samkönat par (). , en av de tre adoptionsförmedlarna, har dock meddelat att det numera finns en möjlighet för samkönade par att ansöka om adoption genom deras samarbetskontakt i . Utskottet behandlade ett motionsyrkande om samkönade pars möjlighet till adoption senast i betänkande 2013/14:SoU12 Socialtjänst. Utskottet behandlade ett motionsyrkande om samkönade pars möjlighet till adoption senast i betänkande 2013/14:SoU12 Socialtjänst. Utskottet uttalade (s. 65, 2 res. MP och V) bl.a. att ursprungsländerna, enligt Myndigheten för internationella adoptioner, i allmänhet har förtroende för svenska myndigheters beslut men att de i en del fall har en annan syn på vad som är barnets bästa, vilket kan gälla bl.a. att endast makar accepteras (). Detta styr i vilka länder det är möjligt för enskilda sökande att ansöka om adoption. Utskottet avstyrkte motionen och följde utskottet. Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, som utövar tillsyn över de tre organisationer som förmedlar internationella adoptioner, följer den internationella utvecklingen och olika länders policy och lagstiftning i adoptionsfrågor och utbyter erfarenheter med myndigheter och organisationer i andra länder samt deltar i konferenser där internationella adoptionsfrågor tas upp. bör inte ta något initiativ med anledning av motion 2015/16:787 (FP) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om nationella samordnaren för utsatta EU-medborgares uppdrag, insatser, barns skolgång i hemlandet, agerande i EU och samarbete med andra EU-länder. Jämför reservationerna 20 (L), 21 (M, C, L, KD), 22 (M, C, L, KD) och 23 (M, C, KD). I motion 2015/16:84 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att den nationella samordnarens uppdrag bör utökas till att också omfatta en handlingsplan för att lösa tillgång till boende, sjukvård, skola och förskola för utsatta EU-medborgare som vistas här tillfälligt och deras barn. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att den nationella samordnarens uppdrag måste utgå från ett barnrättsligt perspektiv. I motion 2015/16:2186 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att hjälpa kommunerna med nationella riktlinjer. Enligt motionärerna fungerar inte det regelverk som finns för denna grupp fattiga och utsatta personer. Många kommuner anser att de behöver stöttning i vad som är rimligt att göra. Frågan måste lyftas till nationella och internationella nivån. I motion 2015/16:1482 av m.fl. (FP) föreslås i yrkande 9 ett tillkännagivande om att akut hjälp ska ges här men att hjälpen inte ska bidra till att hålla människor kvar i tiggeri. I yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att insatser också måste omfatta EU-medborgarnas barn. I motion 2015/16:2256 av (KD) föreslås i yrkande 2 ett tillkännagivande om att tydliggöra för landets kommuner att ska ingripa mot alla former av organiserat barnarbete. I motion 2015/16:1482 av m.fl. (FP) föreslås i yrkande 11 ett tillkännagivande om att EU–medborgares barn bör få skolgång i hemlandet. agerande i EU och samarbete med andra EU-länder I motion 2015/16:2304 av m.fl. (M) föreslås i yrkande 5 ett tillkännagivande om att ska ta initiativ på EU-nivå för att sätta press på andra EU-länder att agera mot diskriminering och sociala orättvisor i EU-migranternas hemländer. I motion 2015/16:1482 av m.fl. (FP) föreslås i yrkande 5 ett tillkännagivande om att bör samarbeta direkt med länder som och . I yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att ska driva på att öka trycket på länder som och att använda avsatta EU-medel. I yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att måste driva på för att alla EU-länder ska ge sina medborgare nödvändiga intyg. I motion 2015/16:3245 av m.fl. (C) föreslås i yrkande 12 ett tillkännagivande om att se över hjälp till fattiga EU-medborgare i deras hemländer genom EU-finansierade samarbetsprojekt i syfte att bygga upp en fungerande socialtjänst på plats. I yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om sanktioner för medlemsstater i EU vid allvarliga underlåtelser av ansvaret för utsatta medborgare och i de fall då det råder strukturell diskriminering av minoritetsgrupper. I motion 2015/16:2567 av m.fl. (KD) föreslås i yrkande 33 ett tillkännagivande om fri rörlighet och fattiga EU-medborgare. Motionärerna anser att det är bra att ett samarbetsavtal har ingåtts mellan och och att motsvarande även bör införas mellan och . Enligt 2 kap. 1 § SoL har varje kommun det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver. Alla personer som vistas i en kommun kan ansöka om bistånd och har rätt till en individuell prövning. Rätten att ansöka om bistånd och skyldighet att pröva en ansökan gäller även för EU/EES-medborgare. Personer som inte bedöms bosatta i en kommun där de tillfälligt vistas har enligt 2 a kap. 2 § SoL endast rätt till bistånd för att avhjälpa en akut nödsituation som inte går att lösa på annat sätt. Vad som är nödvändig hjälp för att avhjälpa en akut nödsituation måste bedöma i varje enskilt fall. I vissa fall kan det innebära att personen får bistånd till mat, logi eller resa till hemkommunen. Kommunernas socialnämnder har ett särskilt ansvar för barn och unga, vilket kommer till uttryck i reglerna i SoL. Huvudprincipen är att ska behandla barn och unga som har uppehållsrätt i på samma sätt som svenska medborgare. Barn som inte har uppehållsrätt har som huvudregel endast rätt till sådana insatser från som syftar till att avhjälpa en nödsituation. Vilka insatser som ska ge kan inte anges generellt utan måste avgöras efter en bedömning i varje enskilt fall utifrån barnets bästa. Kommunens yttersta ansvar för stöd och hjälp enligt 2 kap. 1 § SoL gäller både för barn som har uppehållsrätt och för barn som saknar uppehållsrätt. måste därför i varje enskilt fall bedöma vilket stöd eller skydd enligt SoL ett barn behöver. Förutsättningarna för när socialnämnden ska inleda utredning regleras i 11 kap. 1 § SoL. En av grundprinciperna i FN:s konvention om barnets rättigheter, barn-konventionen, är artikel 3 som handlar om barnets bästa. ratificering av konventionen 1990 har lett till nya bestämmelser om barnets bästa i både SoL och LVU. Vid åtgärder som rör barn ska barnets bästa, enligt 1 kap. 2 § SoL, särskilt beaktas. Vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn ska enligt samma bestämmelse vad som är bäst för barnet vara avgörande. Vid beslut enligt LVU ska vad som är bäst för den unge vara avgörande (1 § LVU). gav ut vägledningen Rätten till socialt bistånd för medborgare inom EU/EES-området (2014-6-16). Bakgrund och pågående arbete Nationell samordnare för utsatta EU-medborgare För att samordna arbetet inom med utsatta EES-medborgare som vis-tas tillfälligt i utsåg regeringen till nationell samordnare. Uppdraget innebar att stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer som möter utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i , dvs. högst , och som inte har uppehållsrätt (dir. 2015:9). Syftet med uppdraget var att ge aktörerna stöd i deras arbete med att skapa långsiktigt hållbara förutsättningar för samverkan och förbättra situationen för socialt utsatta personer från EES-länderna. Samordnaren skulle i sitt uppdrag särskilt beakta barnets rättigheter enligt FN:s konvention om barnets rättigheter (). Samordnaren anordnade en konferens i syfte att främja samverkan mellan svenska idéburna organisationer som arbetar med utsatta grupper i och . Frågor som diskuterades under konferensen var bland andra: • Hur kan svenska organisationer samverka? • Hur används EU-fonderna för romsk social integration? • Hur skapas långsiktig förbättring för utsatta inom EU – utmaningar och möjligheter? Uppdraget redovisades i betänkandet Framtid sökes – slutredovisning från den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare (2016:6). Samordnaren konstaterar att behovet av samordning kvarstår och anser att det är angeläget att samarbetsformer mellan det offentliga och civila samhället utvecklas. Den fortsatta hanteringen av frågan bör enligt samordnaren läggas in i den ordinarie samhällsstrukturen. Samordnaren föreslår att länsstyrelserna bör ges i uppdrag att samordna arbetet med utsatta EU-medborgare. bör inom sin region skapa och underhålla en övergripande lägesbild, verka för ett gott samarbete mellan berörda aktörer samt ansvara för spridning av kunskap och goda exempel. Samordnaren föreslår vidare att i bör ges ett mer övergripande uppdrag att samla de regionala lägesbilderna till en nationell. I det uppdraget bör det enligt samordnaren ingå att • kontinuerligt sprida information till de andra länsstyrelserna, för vidare spridning i respektive region/län • inrätta en rådgivningsfunktion som stöd för kommuner i arbetet med utsatta EU-medborgare, framför allt när det gäller barn • främja och underlätta samverkan mellan olika aktörer, som exempelvis polis, kronofogde och landets kommuner • följa rättsläget angående uppehållsrätten, handläggning och bedömning av barn till utsatta EU-medborgare, nödbistånd samt regler och rutiner för bl.a. annat avhysningar, och sprida denna kunskap till bl.a. övriga länsstyrelser. Ett samarbetsavtal ingicks mellan och . Avtalet, som rör frågor om barn, jämställdhet och välfärd, syftar till att förbättra situationen för utsatta människor i båda länderna. Avtalet fokuserar på att värna rättigheter och stöd till utsatta, inte minst barn och unga. Det handlar om utbyte av kunskap, erfarenheter, goda exempel och framtida projekt för att förbättra livet för medborgarna. följs upp av en gemensam arbetsgrupp på departementsnivå. Regeringens åtgärdspaket för utsatta EU-medborgare som vistas tillfälligt i Regeringen presenterade ett åtgärdspaket för utsatta EU-medborgare som vistas tillfälligt i . Insatserna syftar till att bekämpa utsatthet och tiggeri, med det långsiktiga målet att ingen ska behöva tigga i . Åtgärdspaketet innehåller följande reformområden: • Ökad samverkan inom EU, särskilt med och , för förbättrade levnadsvillkor och tillgång till jobb, utbildning, bostad och hälso- och sjukvård. • Tydligare regler och åtgärder i för att motverka bl.a. våld mot utsatta EU-medborgare. • Nära samarbete med det civila samhällets organisationer. I paketet ingår bl.a. följande åtgärder: • Inom ramen för samarbetsavtalet med fortsätta arbetet med välfärdsutveckling, barns rättigheter och jämställdhet. • Aktivt arbeta med frågan gentemot och driva på EU:s arbete med romsk inkludering. • Stöd till via sammanhållningsfonden, socialfonden och regionala utvecklingsfonden. • Bättre samarbete och återkommande möten med det civila samhällets organisationer som arbetar med utsatta EU-medborgare. samråd med ideella organisationer och myndigheter genomförde ett samråd på tjänstemannanivå med ideella organisationer och myndigheter som arbetar med utsatta EU-medborgare både i och på plats i . Representanter från 22 organisationer och myndigheter deltog. Vid samrådet informerade departementet om innehållet i avtalet mellan och , återkopplade från arbetet med den rumänsk-svenska arbetsgruppen, kommande möten i och pågående förhandlingar med om ett avtal som liknar det samarbetsavtal som och har ingått. träffade barn-, äldre- och jämställdhetsminister sin bulgariske motsvarighet Ivailo Kalfin, vice premiärminister och ansvarig minister för arbetsmarknad och socialpolitik för att diskutera sociala frågor med fokus på utsatta EU-medborgare. För att förbättra livet för medborgarna i de båda länderna uttryckte ministrarna i ett gemensamt pressmeddelande en vilja att genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte stärka det bilaterala samarbetet på området socialpolitik. Det föreslagna samarbetet ska ha ett särskilt jämställdhetsfokus och vara riktat mot de mest utsatta, såsom barn från fattiga familjer, personer med funktionsnedsättning samt kvinnor och flickor som riskerar att bli utsatta för våld. Statsrådet och , vice premiärminister och ansvarig minister för socialpolitik, undertecknade ett samarbetsavtal mellan och . Avtalet, som rör frågor om jämställdhet, barn, äldre och funktionshinder, syftar till att förbättra situationen för utsatta EU-medborgare. En arbetsplan –2017 har också undertecknats. Av denna framgår konkreta projekt och initiativ under avtalet. En annan viktig del av avtalet är att främja samarbete mellan frivilligorganisationer. Fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt EU har beslutat att inrätta en europeisk fond för att ge stöd till de personer som har det sämst ställt (och rådets förordning (EU) nr 223/2014 av om fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt). Fonden ska främja den sociala sammanhållningen, förbättra social delaktighet och därmed i slutändan bidra till målet att utrota fattigdomen i unionen genom att bidra till att uppnå 2020-strategins mål att antalet personer som riskerar fattigdom och social utestängning ska minska med minst 20 miljoner, som fonden ska komplettera strukturfonderna. Fonden omfattar ca –2020. har, i likhet med övriga EU:s medlemsländer, utformat ett nationellt program för att förvalta fonden nationellt. Kommissionen godkände operativa program för fonden . Det övergripande målet för det svenska operativa programmet är att socialt utsatta personers förutsättningar för social delaktighet och egenmakt ska öka. anslag från fonden är . Fonden förutsätter en nationell medfinansiering . Fonden kommer i alltså att omfatta ca . Målgruppen för insatserna i är socialt och ekonomiskt utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i , dvs. , utan uppehållsrätt. Svenska är förvaltande myndighet för det svenska programmet. Närmare föreskrifter om fonden finns i förordningen (2014:1374) om förvaltning av fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt. En nationell lanseringskonferens genomfördes och en övervakningskommitté för fonden har utsetts av regeringen. I ett svar på skriftlig fråga 2015/16:34 anförde utbildningsminister bl.a. att det är viktigt att alla EU:s medlemsländer säkerställer att alla barn har både rätt och möjlighet till skola där de bor och att för de barn som har följt med till får kommunen bedöma om skolgång ska erbjudas.