bet · H301UU10 · 2016-05-30 00:00:00 — av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3360 av m.fl. (SD) yrkandena 16 och 50–59. Dagens jordbrukspolitik i är ett av de områden där i stort sett all kompetens är överförd till EU. anser att den gemensamma jordbrukspolitiken (Common Agricultural Policy, CAP) har karaktären av en icke ändamålsenlig övergripande lösning som är gjord främst för att passa jordbrukare i södra . Denna politik är det kanske mest ineffektiva och kostsamma inslaget i hela EU. Jordbruksstödet utgör ungefär en tredjedel av EU:s budget. Det är mening att regeringen ska verka för att avskaffa den gemensamma jordbrukspolitiken. vill helt skrota jordbruksstödet i dess nuvarande form, som ur ett svenskt perspektiv utgör en enorm transferering av medel från svenska skattebetalare till jordbrukare på den europeiska kontinenten. Ett avskaffande av den gemensamma jordbrukspolitiken skulle leda till en radikal sänkning av medlemsavgifterna till EU. För svenskt vidkommande skulle i stället det s.k. gårdsstödet betalas ut direkt från den svenska staten. Tills vidare är det dock viktigt att vi på bästa sätt tar vara på de stöd som lantbruket kan få av EU för att stärka det svenska jordbruket. Sedan EU-inträdet är den svenska jordbruksnäringen på tillbakagång. motsätter sig flera av de direktiv som EU stipulerar och som får negativa återverkningar på de svenska böndernas villkor. eftersträvar att ska omförhandla villkoren för medlemskapet i Europeiska unionen med det långsiktiga målet att återföra beslutsmakten till . vill i grunden omförhandla avtalen för det svenska EU-medlemskapet för att på olika sätt gynna jordbruksnäring. Den byråkrati som omger måste förenklas, och den tillsyn som utförs av svenska myndigheter ska vara rättssäker, transparent och fri från onödigt betungande byråkrati. Reglerna om tvärvillkoren betyder att lantbrukarna ska uppfylla ett antal verksamhetskrav inom t.ex. tvärvillkorsområdet djurskydd för att få fulla stöd. Överträdelser bestraffas med avdrag på stöden, och om lantbrukarna inte rättat till tidigare uppmärksammade fel blir avdragen procentuellt större, från . Tyvärr har många av de s.k. tvärvillkoren systematiskt tillämpats felaktigt i . har själva medgett att deras avdragssystem är fel. Det har resulterat i att tusentals lantbrukare kan ha fått avdrag för fel som de inte har begått. motsätter sig stora delar av EU:s externa fiskeripolitik. Vi ifrågasätter kostnadseffektiviteten i framför allt fiskeavtalen och ser helst att avtalen inte förlängs när det gäller utvecklingsländerna. Man använder fiskeripolitiken och pengar från den gemensamma budgeten, där vi är stora nettobetalare, för att upprätthålla en fiskeflotta, främst i och , som vid det här laget borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer. Vi anser även att EU:s fiskeavtal över huvud taget inte går att förena med en hållbar utvecklingspolitik. EU:s fiskeflotta är dåligt kontrollerad och undergräver utvecklingsländernas möjligheter att utveckla lokalt fiske, skapa möjligheter till arbetstillfällen och försörja sin egen befolkning. menar därför att regeringen ska verka för att avskaffa EU:s externa fiskeripolitik. anser vidare att konsumenternas förtroende för kvaliteten på livsmedlen förutsätter ett starkt djurskydd i och flexibla kontroller utifrån varje EU-medlemsstats specifika behov. Ett starkt djurskydd har även ett egenvärde eftersom det besparar djuren det lidande som uppstår vid långa transporter och plågsamma slaktmetoder. Det bästa sättet att uppnå ett starkt djurskydd inom EU är att verka för strikta gemensamma regler vid transporter samt att gemensamt motverka undantag för plågsamma slaktmetoder. Krav på ett starkt djurskydd i får inte leda till att det svenska jordbruket konkurreras ut av jordbruk i andra EU-länder. anser att de svenska böndernas konkurrenskraft bör stärkas, som ett starkt djurskydd bibehålls. Inom ramen för EU vill även verka för att varje medlemsstat får införa de sjukdoms- och smittokontroller som anses nödvändiga. vill därför minska kommissionens inflytande över hur, när och varför kontroller utförs i alla led i produktionskedjan samt vid import av livsmedel. pågår ett arbete inom EU med att ta fram en ny skogsstrategi. Vi i känner en oro för att en sådan strategi kan bli det första steget mot en framtida gemensam skogspolitik inom EU, vilket med stor sannolikhet skulle kunna få betydande negativa konsekvenser för och för den svenska skogsbruksmodellen. påverkas förutsättningarna för en nationell skogspolitik av flera av EU:s direktiv och förordningar. Om EU får ett allt större inflytande i dessa frågor kommer vi utan tvekan få mer av detaljstyrning, administration och byråkrati. Svenska förhållanden skiljer sig kraftigt från många EU-länders, och vi har redan fungerande modeller för att bruka och bevara vår egen skog. Därför anser vi att måste värna den nationella beslutanderätten. har en konservativ syn på biologisk mångfald; vi anser att hänsyn ska tas till missgynnade och hotade arter. Art- och habitatdirektivet innebär emellertid att skogsbruk i praktiken skulle begränsas starkt om direktivet följdes strikt. Genomförandet av direktivet i svensk lagstiftning går betydligt längre än vad direktivet säger. Dessutom finns det en stark kritik kring hur som helhet har arbetat med rapporteringen till EU i fråga om art- och habitatdirektivet. Detta har till stor del skötts av Artdatabanken vid SLU utan insyn från övriga aktörer. anser att man inte kan ha den gemensamma rapporteringen av art- och habitatdirektivet som utgångspunkt för en utvärdering av vare sig miljömålet Levande skogar i stort eller av huruvida vissa naturtyper i sig mer specifikt har gynnsam status eller inte. bör i stället utifrån egna definitioner av olika naturtyper sätta upp mål för bevarandet helt bortsett från befintliga definitioner av EU-habitaten. Frågan aktualiserades genom halvtidsöversynen av för biologisk mångfald. har framfört en oro för att fågel- respektive habitatdirektivet så som de är formulerade i alltför hög grad kan kringskära normalt kommersiellt skogsbruk. är positivt inställda till den jakt och viltvård som bedrivs i . Emellertid vänder vi oss mot att EU dikterar svensk viltförvaltning. hade redan före EU-inträdet en viltförvaltning som var ett föredöme för resten av världen, och vi ser inga mervärden i att EU numera dikterar förutsättningarna. I frågor som berör viltförvaltning anser vi att det nationella parlamentet alltid ska ha sista ordet och att regeringen därmed tydligt ska verka för att återtar beslutsmakten för de frågor som ryms inom art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet. Miljö- och energifrågor, punkt 12 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3360 av m.fl. (SD) yrkandena 48, 49 och 60–64 samt 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkandena 9.2 och 21. När det gäller klimatpolitiken vill se den i ett globalt perspektiv. Det krävs en insikt om att varken eller EU kan påverka koldioxidutsläppen i någon betydande utsträckning utan globala avtal. eftersträvar en miljö- och klimatpolitik baserad på humanism där alla världens människor har en okränkbar rätt att eftersträva en mer hälsosam morgondag. Vi avhåller oss emellertid från domedagsprofetior och lägger fokus på realistiska lösningar på verkliga problem. Om vi ska kunna klara vår industri och handel och därmed i förlängningen jobben och välfärden måste vi ta med i beräkningen vad vi faktiskt släpper ut i förhållande till andra när vi beslutar om utsläppsminskningar. I har vi minskat vår användning av fossilt bränsle bl.a. genom en utfasning av användning av olja för uppvärmning. Detta har tillsammans med en nästan koldioxidfri elproduktion resulterat i att vi i princip har den industrialiserade världens lägsta utsläpp per capita, detta trots vårt kalla klimat. står därmed för mellan av värdens totala utsläpp av växthusgaser, och därför anser vi inte att ska krävas på större utsläppsminskningar än andra länder. ser positivt på en väl fungerande inre energimarknad när det gäller koldioxid och att förorenaren betalar. Vår högsta prioritering är dock ett minskat koldioxidläckage i kombination med europeisk konkurrens samt att investeringar ska vara kostnadseffektiva, realistiska och transparenta. anser vidare att regeringens linje vid förhandlingar i EU och på global nivå måste vara att de som släpper ut mest också ska göra de största åtagandena när det gäller att minska sina utsläpp när det kommer till fördelningen av bördan inom EU och resten av världen. Svensk klimatpolitik har länge byggt på att ska gå före och besluta om betydligt större utsläppsminskningar av koldioxid än andra länder. Tanken bakom detta är att på detta sätt ska kunna påverka andra länder i samma riktning. Problemet med denna strategi är att det inte finns något som tyder på att den fungerar. Det finns ingen forskning på området som tyder på att denna föregångspolitik på något sätt bidrar till minskade utsläpp. Enligt teorin om koldioxidläckage kan det till och med vara så att denna politik bidrar till att öka utsläppen i andra länder. Enligt bidrar varje procentuell ökning av elpriset till en minskning av exporten , vilket understryker vikten av att upprätthålla god konkurrenskraft inom EU. Om det blir dyrare att tillverka varor i och är risken stor att företag i stället flyttar till andra länder med lägre energipriser. anser att regeringen bör driva linjen att EU:s medlemsstater vid beräkningen av nettoutsläpp av klimatgaser ska kunna tillgodogöra sig faktiska nettoutsläpp som inkluderar markanvändning. har en väl fungerande elmarknad som dessutom är relativt miljövänlig och koldioxidutsläppssnål. Att delar av nu överger en stabil elmarknad till förmån för vind, kol samt utomeuropeisk gas och olja ser vi som ett stort bekymmer. Vi ser att den europeiska utvecklingen på energimarknaden kan komma att påverka oss negativt. ser positivt på ett energisamarbete med våra närstående grannländer när det gäller produktion och distribution av el. Utmaningarna ligger i att säkerställa nationell och europeisk energitillgång samt långsiktig miljöutveckling och försörjningstrygghet. Stora och dyra investeringar i europeisk infrastruktur, förnybar energi och avvecklad kärnkraft för att säkerställa klimatmål ser vi som en ekonomisk orimlighet. Att lägga för stora kostnader på europeiska företag kommer att hämma den ekonomiska tillväxten och därmed minskade resurser till forskning och utveckling. Vi ser att det bör ligga en balans i ekonomin och miljösatsningarna för att skapa det långsiktigt hållbara samhället samt en långsiktig global konkurrens. prioriterar att säkerställa den nationella energiförsörjningen i första hand och sedan, genom bilaterala nationella avtal garantera tillförlitligheten för att inte bli ekonomiskt eller politiskt beroende av bl.a. utomeuropeisk olja eller gas. ser positivt på samarbete länder emellan när det gäller energi och klimatfrågor. Men vi ser dock ett flertal otydligheter och bristen på realistiska åtaganden när det gäller en gemensam europeisk energiunion. Vi vill särskilt lyfta upp betydelsen och vikten av globalt minskat koldioxidläckage och europeisk konkurrenskraft i framtida förhandlingar. Dessutom vill vi se en kostnadsanalys när det gäller investeringar i infrastruktur, förnybar energi och subventioner samt fördelning av europeiska fondmedel. anser att dessa frågeställningar är av största vikt då den Svenska energimodellen som till dagens datum har legat till grund för tillförlitlig och konkurrenskraftig energiproduktion med låga utsläpp av koldioxid ska styras mot den europeiska energivisionen. Vi ser detta som problematiskt eftersom den europeiska energisituationen resulterat i ökade kostnader, enorma investeringsbehov samt ofinansierade framtida satsningar och en oklarhet i fråga om vilka som ska bekosta detta i slutänden; dessutom ser vi en ökad användning av fossila bränslen och därtill ökade utsläpp av klimatgaser, samt undanträngningseffekter av koldioxidfri elproduktion. anser att försörjningstryggheten är av största vikt och att det i första hand ligger i nationernas intresse att säkra sin egen kraftproduktion och diversifiering. Vi ser också betydandet av att minska importen av energi från politiskt instabila stater. Försörjningstrygghet handlar också om att göra realistiska prioriteringar när det gäller de olika energislagen. Vi ser det som orealistiskt att avveckla kärnkraften och vilja avstå från fossila energislag och ersätta detta med förnybara intermittenta energislag. Konkurrenskraft, konsumentpolitik och transport, punkt 13 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3360 av m.fl. (SD) yrkandena 40–47. Enligt vår mening bör arbetet inom EU i högre grad inriktas på att minska överstatligheten och öka medlemsstaternas självbestämmande. I den mån det inte är möjligt att avstå EU-lagstiftning vill vi att den ska bygga på minimiharmonisering och att medlemsstaterna ges utrymme att själva bestämma nivån på de nationella reglerna. Svenska produkters höga kvalitet och säkerhet har länge satt standarden, och av det skälet tenderar många konsumenter att föredra produkter som lever upp till svenska säkerhetskrav. Enligt vår mening är det viktigt att inte sänker sina höga ambitioner på detta område. Så länge EU inte ställer högre säkerhetskrav än de svenska bör regeringen därför verka för att svenska standarder och säkerhetskrav ska gälla för svenska konsumentprodukter. bör endast tillämpas i den mån de innebär ett högre och bättre skydd för konsumenterna och då endast fungera som ett komplement till de svenska standarderna och kraven. För att konsumenten ska kunna fatta kloka och bra beslut är det viktigt att konsumenten får all relevant information om en produkt. Information om en produkts ursprungsland kan vara viktig för en konsument eftersom hon eller han av olika anledningar kan vilja – eller inte vilja – köpa produkter från ett visst land. För att konsumenten ska få möjlighet att välja eller välja bort en vara och därigenom kunna utöva sin konsumentmakt är det helt nödvändigt att få information om var produkten är producerad. Enligt vår mening kan svenska konsumenter på detta sätt alltid vara säkra på att få det högsta skyddet och de högsta säkerhetskraven på svenska produkter. En ursprungsmärkning kommer av samma skäl också att vara en konkurrensfördel för svenska företag gentemot företag från andra länder. Vad gäller transportfrågor anser vi att det vare sig är rätt eller rimligt att står över de lagar som stiftas av riksdag, det svenska folkets företrädare. Detta grundläggande förhållningssätt bör vara vägledande även i frågor som rör transporter. Konkurrenskraft, konsumentpolitik och transport, punkt 13 – motiveringen (V) av (V). Liksom vi framhållit är vi i emot det fjärde järnvägs-paketet. Vi menar att det är olyckligt att tvinga medlemsländerna att genomföra det marknadsexperiment på järnvägen som redan har prövat. Det har visat sig bli dyrare till följd av ökade administrativa kostnader, det har lett till sämre kontroll av hur företagen lever upp till arbetsmiljökrav och på så sätt bidragit till social dumpning och stora brister vad gäller arbetsmiljöerna och deras säkerhet. Det har också lett till dålig samordning mellan de aktörer som verkar på järnvägen. Detta ställer till stora problem för trafiken då järnvägen är beroende av att fungera som en enhet eftersom det är ett sammanhängande system. är därför särskilt olämplig att avreglera. Jag delar dock utskottets uppfattning att de aktuella motionsyrkandena bör avstyrkas. Utbildning, ungdom och kultur, punkt 14 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3360 av m.fl. (SD) yrkandena 65–69. Vår uppfattning är att Utbildning 2020-ramverket innehåller många bra förslag. anser vi att vilka åtgärder och vilka prioriteringar som ett enskilt land bäst behöver för att ha en framgångsrik utbildningspolitik är något som det enskilda landet bäst avgör självt. Vi är inte emot samarbeten mellan länder – tvärtom – men anser att det inte ska ske på ett överstatligt plan utan genom bilaterala avtal. När det gäller Erasmus+ kan vi konstatera att den totala budgeten för Erasmus+ programperiod (2014–2020) är hela . Vi anser att detta är en mycket stor kostnad. Vi har dessutom uppmärksammat att medel kan sökas inom programmet till olika aktiviteter runtom i världen – bl.a. genom . Pengar slussas på detta sätt från EU:s budget till länder som inte är med i EU och som inte är med och finansierar EU:s budget. Detta ställer vi oss skeptiska till. Dessutom innehåller Erasmus+ ett antal frågor som bäst löses på nationell nivå. Vi anser exempelvis att samverkan mellan olika lärosäten bäst sker direkt mellan lärosätena. Det är viktigt att mellanstatligt kunna utbyta erfarenheter på det ungdomspolitiska området och kan leda till att goda lösningar sprids mellan länderna. Vi vill betona att det är viktigt att avsikten med att använda den öppna samordningsmetoden efterföljs. anser att ungdomsarbete främst ska sker på lokal nivå och EU-samarbete kring ungdomsfrågor ska inte innebära någon harmonisering på området. anser att kulturpolitik bör vara en nationell angelägenhet, och ser därför positivt på att man inom kulturområdet tillämpar sig av den öppna samordningsmetoden i stället för överstatlig lagstiftning. Med det sagt vill vi förtydliga att vi inte är främmande för frivilligt mellanstatligt samarbete och erfarenhetsutbyte. Det är dock viktigt att man från EU:s sida inte försöker påtvinga harmonisering på området, utan att de egna nationernas kulturella särart respekteras. Därför är vi skeptiska till de, om än vaga, formuleringarna om att skapa större samhörighet mellan de europeiska medborgarna som finns inom programmet Ett för medborgarna. Samhörighet i är bra, men denna samhörighet får inte skapas på bekostnad av de suveräna nationernas interna samhörighet och EU:s kulturpolitiska satsningar ska inte syfta till att skapa en artificiell europeisk identitet. EU:s institutioner, punkt 15 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3360 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 9, 10 och 70. Det har gått blev medlem i Europeiska unionen. EU har utvecklats till något helt annat än det EU som folket röstade ja till. Enligt vår uppfattning bör regeringen därför verka för en omförhandling av medlemskapet i EU för att göra det möjligt för att lämna den överstatliga delen. När ett sådant alternativ är framförhandlat bör svenska folket ges möjlighet att i en ny folkomröstning ta ställning till medverkan i en överstatlig union. Regeringen bör också verka för ökad öppenhet och transparens i lagstiftningsarbetet i EU och för att användningen av de s.k. trilogerna inskränks. Enligt vår mening bör det råda full insyn i lagstiftningsprocessens alla delar. Trilogerna var avsedda att användas som en sista utväg om parterna inte kunde enas. avgörs nästan alla lagstiftningsfrågor genom triloger. Det interinstitutionella avtalet ger enligt vår mening fortsatt utrymme för hemliga överläggningar, vilket är oacceptabelt. När det gäller kommittéförfarandet och delegerade akter oroar det oss att Lissabonfördraget ger en långtgående normgivningsmakt till kommissionen, en makt som vi anser hör hemma hos medlemsstaterna. Mycket av det som kommissionen numera kan besluta om och som göms bakom ”tekniska anpassningar till Lissabonfördraget” är i själva verket betydande överflyttningar av makt till . Enligt vår mening måste regeringen därför verka för att minimera användningen av delegerade akter. EU:s institutioner, punkt 15 – motiveringen (V) av (V). är ett EU-kritiskt parti. Vårt motstånd grundas i en kritik mot EU:s överstatlighet. Utvecklingen av unionen går åt fel håll och EU blir alltmer överstatligt, snarare än en samarbetsorganisation. EU:s sätt att hantera finanskrisen och de människor som sökt skydd i unionen undan krig och förtryck visar på EU:s stora brister. ser vi med oro på den anti-demokratiska utveckling som sker i flera medlemsstater utan att EU ingriper. är mycket kritisk till EU:s avtal med och återöppnandet av förhandlingarna om turkiskt medlemskap, som regimen i begår övergrepp mot landets kurder och bryter mot yttrande- och tryckfriheten. Den nuvarande djupa krisen inom EU väcker frågor om unionens framtid. Den stundade folkomröstningen i likaså. Mot bakgrund av detta kan vi se att det kan finnas anledning att omförhandla det svenska medlemskapet i EU, men på andra grunder än de som anförs i motion 2015/16:3360 yrkande 1. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2015/16:115 Verksamheten i Europeiska unionen . 2015/16:3360 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för en omförhandling så att svenska folket kan ges möjlighet att ta ställning till om ska lämna det överstatliga EU och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om folkomröstningar och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att icke-euroländer ska undantas från 2020-målen och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att inte ska delta i den europeiska planeringsterminen och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska presentera ett förslag till ett nationellt reformprogram för genom en särskild skrivelse och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om kommissionens utvidgningsstrategi och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om svenskt ensidigt visumtvång gentemot och tillkännager detta för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om anslutningsförhandlingar med och tillkännager detta för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att användningen av triloger inskränks och för ökad öppenhet och transparens och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att minimera förekomsten av delegerade akter och att samråd ska ske med innan varje överföring av normgivningsmakt och innan utnyttjandet av normgivningsmakt, och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om den europeiska utrikestjänsten och tillkännager detta för regeringen. 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och tillkännager detta för regeringen. 13.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om EU som aktör i FN och tillkännager detta för regeringen. 14.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om sanktioner gentemot och tillkännager detta för regeringen. 15.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att även andra intressen än rent ekonomiska bör kunna beaktas inom handelspolitiken och tillkännager detta för regeringen.