· H301UU10 · 2016-06-08 14:43:48 — Låt mig börja med att yrka bifall till reservationerna 4 och 9 i betänkandet om verksamheten i Europeiska unionen . var något som skulle kunna kallas krisernas år inom Europeiska unionen. Det var präglat av flyktingkris, finanskris, splittring, nationalism och protektionism som växte sig starkare, som deklarerade att man skulle hålla en folkomröstning med brexit och bremain som alternativ, terrorism, ett aggressivt , klimatkris, låg tillväxt, hög ungdomsarbetslöshet - för att bara nämna några av dessa kriser. De har följt med oss in , 2016, som är något av ett ödesår för samarbetet inom unionen. Jag ska särskilt nämna några av dessa kriser av större vikt. Jag ska börja med finanskrisen. Den var en av fjolårets större utmaningar, och då särskilt den grekiska krisen. Den påverkar inte bara utan även , de svenska skattebetalarna och den svenska exporten, som den allmänna oron och instabiliteten riskerar att leda till lägre ekonomisk tillväxt. Därför var och är det av stor vikt att hittade en lösning för och att också genomför den reformagenda som har lagts fram. I samband med den akuta Greklandskrisen tog vi moderater tydlig ställning för att beslut som rör alla medlemsstater, det vill säga EU 28, ska föregås av en process som innefattar alla medlemsstater. Vi var negativa till att svenska skattebetalare skulle stå risk för den grekiska finanskrisen. I och med att vi fick en garanti för att endast skulle stå för risken kunde vi godkänna det EFSM-lån som var aktuellt . Det är viktigt att svenska skattebetalare inte står risk för kriser inom eurozonen. Den andra punkten som var uppe på dagordningen var klimatförhandlingarna. nådde världen ett stort globalt klimatavtal som måste ses som en framgång för EU. Utmaningen nu är att gå från ord till handling. har gått före, och det är viktigt att fortsätter att leda utvecklingen. Regeringen måste därför säkerställa att fortsätter att vara en stark röst i det internationella klimatarbetet. Den tredje punkten som var uppe var frihandelsförhandlingar. Den viktigaste av dessa frihandelsförhandlingar var den mellan och om det transatlantiska frihandels- och investeringsavtalet TTIP. Avtalet är tänkt att bli mer omfattande och djupgående än något av de frihandelsavtal som EU har tecknat. Det kommer att skapa världens största regionala frihandelsområde. Att på detta sätt sammanlänka världens två största ekonomier är bra för ekonomiskt hållbar tillväxt, för sysselsättning, för styrkan och vitaliteten i den så centrala transatlantiska länken, för säkerheten och för frihandeln. För är avtalet mycket viktigt. utveckling och välstånd har varit nära sammanlänkade med frihandelns landvinningar. Det gäller än . är också en av våra viktigaste handelspartner. Det är viktigt att vi når ett så ambitiöst resultat som möjligt med ett gott investeringsskydd för såväl svenska som europeiska och amerikanska investerare. Detta borde vara en av de främsta prioriteringarna för framöver. Den fjärde punkt jag vill nämna är det östliga partnerskapet. Det har gått olagliga annektering av och dess militära aggression i östra . Den ryska aggressionen måste upphöra. och Sevastopol måste återlämnas till . Det är viktigt att den allvarliga situationen inte normaliseras eller accepteras. Därför är det viktigt att fortsätter att hålla i taktpinnen i unionen, så att EU fortsätter att stödja och andra länders suveränitet, territoriella integritet och rätt att göra sina egna vägval i fråga om utrikes-, säkerhets- och handelspolitik. EU måste slå vakt om folkrätten och värna den europeiska säkerhetsordningen. Vad gäller är det viktigt att EU fortsätter att agera samstämmigt och att regeringen fortsätter att vara en stark och tydlig röst till stöd för självständighet och oberoende. Det östliga partnerskapet har aldrig varit viktigare än . behöver prioritera det framöver. De två största frågorna har jag inte nämnt . Det är den brittiska folkomröstningen och migrationsfrågan. Den brittiska folkomröstningen upptog en stor del av dagordningen . Dagordningen präglades framför allt av de reformkrav som ville ställa på EU inför den kommande folkomröstningen. I början av det här året tecknades en överenskommelse mellan . Vi var tydliga med att det var viktigt att vara pragmatiska inför britternas krav. Många av kraven skulle rätt genomförda kunna leda till ett bättre EU. För oss moderater är det viktigt att förblir medlem i Europeiska unionen. Britterna tillhör våra närmaste partner i arbetet med och kampen för frihandel, minskad byråkrati, regelförenklingar, tillväxt, konkurrensutsättning, en reformagenda och en integrerad inre marknad. Den gemensamma marknaden är en av de främsta förtjänsterna med EU:s samarbete. Det är en marknad som mår bäst utan handelshinder och onödig byråkrati. är en av viktigaste partner i utvecklandet av just den gemensamma marknaden. Våra båda länder står utanför eurosamarbetet och vill motverka splittring av EU när eurosamarbetet fördjupas. Vi delar även synen på att EU:s budget ska hållas stram och fokusera på det som leder till tillväxt och konkurrenskraft. Om det blir en brexit kommer inte bara att tappa en viktig allierad vid förhandlingar om frihandel och den inre marknaden. Utan riskerar EU också att gå i en mer socialistisk och federalistisk riktning. Ett EU utan som medlem skulle bli fattigare. Ett EU utan är ett fattigare . Det är upp till britterna att fälla avgörandet om endast , närmare bestämt . Då går britterna till valurnorna i denna för unionens framtida utvecklings största fråga. Den sista frågan är kanske också den allvarligaste. Den allvarligaste krisen är ändå att människor på flykt från krig och terror har mötts av ett som inte har klarat av att hantera flyktingsituationen. Vi minns alla de hjärtskärande bilderna på den döde treårige pojken i armarna på den turkiske polismannen. hade tillsammans med sin familj flytt IS angrepp på Kobane och förlorades på , tillsammans med tusentals andra män och kvinnor, pojkar och flickor vars liv har gått förlorade. lades ett fokus i debatten på att rädda liv och bekämpa människosmuggling. Vi välkomnar det. Men det är tyvärr uppenbart att EU ännu inte har gjort tillräckligt för att möta denna flyktingsituation. Det är ett underbetyg för EU:s medlemsstater att man inte levererar utifrån fattade beslut. Det har hållits väldigt många möten, och vi har sett väldigt lite resultat. Jag har räknat till att det hölls över 20 olika EU-toppmöten . Och det fattades en rad bra beslut. Bland annat fattade man beslut om att man skulle omfördela 160 000 asylsökande som satt fast i bland annat och . De skulle omfördelas inom unionen. hade knappt 500 personer omfördelats. Med den takten kommer EU att ha omfördelat 2 000 personer inom . Vissa hävdar att omfördelningen går alldeles för långsamt. Det är en underdrift. Det går inte ens långsamt. Det går inte alls. För att fler länder ska ta ansvar, för att vi ska få en solidarisk ansvarsfördelning inom unionen, måste vi börja implementera de beslut som har fattats. När resultaten lyser med sin frånvaro är det viktigt att fokusera på hur vi ska uppnå resultat. Därför har vi moderater drivit frågan om att det måste löna sig att göra rätt och straffa sig att göra fel. Budgeten ska användas som piska och morot. Vi beklagar att regeringen än inte har valt att driva den frågan. står vi och EU-samarbetet inför stora utmaningar med stora flyktingströmmar, fruktansvärda terrorattacker och konflikter i unionens södra och östra grannskap. I av osäkerhet och konflikter måste och EU utgöra en stark röst för mänskliga rättigheter, demokrati, fred, rättsstatens principer och jämställdhet. har vid ett flertal tillfällen uppmanat regeringen att hantera EU-politiken mer ansvarsfullt. Det kommer vi att fortsätta med, särskilt då EU nu står inför sitt viktigaste år . Med högaktuella frågor som flyktingkris, finanskris, splittring, folkomröstning, terrorism, låg tillväxt och hög ungdomsarbetslöshet behövs en tydlig svensk röst i Europapolitiken. Jag vill avslutningsvis påminna om att jag yrkar bifall till reservationerna 4 och 9. Då ska vi åter behandla EU:s så kallade årsbok. Det blir tyvärr, genom dess tillbakablick, egentligen primärt en debatt om det som har varit och inte om det som är och det som ska bli. Men det kommer givetvis inte att hindra mig från att beröra båda delarna. EU:s historia påverkar också EU:s och medlemsländernas framtid, . För vår egen del kan vi konstatera att EU har getts en beslutspåverkan på av de kommunala besluten, av besluten i regioner och landsting och av lagstiftande verksamhet. Det innebär att folkvalda företrädare endast delvis representerar sina väljare och att EU bestämmer resten. Men det innebär också att vi, om vi blir missnöjda med EU:s beslut och påverkan, i stort sett inte kan göra någonting åt det. Den lagstiftande verksamheten i EU är nämligen inte frivillig. Dessutom är det endast den icke folkvalda som har befogenhet att ta fram lagförslag. För den som blir missnöjd med det EU företar sig finns det således ingen möjlighet att, som i allmänna val, välja bort de företrädare man inte tycker företräder ens egna intressen. Därför hör det här till en av EU:s fundamentalt allra största nackdelar för alla oss som tror på demokratisk förankring. För alla partier som tycker annorlunda, som inte tycker att demokrati och nationellt självbestämmande är viktigt, blir försvaret för den uppfattningen ofta därefter. Svaret blir i regel som följer: Vi är ekonomiskt beroende av EU, vi måste samarbeta, EU bidrar till utveckling och vi måste vara med och påverka. Om man frågar mig blir svaret: Det är EU som är beroende av ekonomiskt. För var fjärde miljard vi betalar för det svenska EU-medlemskapet får vi 1 miljard tillbaka. betalar alltså 40 miljarder och får endast tillbaka . Det hävdas alltså att de netto som betalar inte är någon kostnad egentligen. Men om man tittar på de länder i som står utanför, såsom , och , kan man se att de, trots EU:s påstådda förträfflighet, har haft lägre arbetslöshet. De har dessutom haft högre sysselsättning, bättre offentliga finanser, mindre korruption och högre välfärdskvalitetsindex än samtliga ingående EU-medlemsländer. Precis så var det för innan vi gick med i Europeiska unionen. Frågan man då ställer sig är: Om dessa länder klarar av att upprätthålla allt detta utan att ge upp demokratin och självständigheten, varför ska då inte också kunna göra det? Svaret från EU-federalisten brukar bli att det inte är möjligt att ingå i den tullfria handelsunionen utan medlemskap i unionen, trots att de länder som står utanför de facto gör just det. Men svaret brukar även bli att som en liten nation är beroende av att samarbeta med andra länder, trots att ingen har hävdat motsatsen, trots att samarbetade även före det svenska medlemskapet i Europeiska unionen men också trots att länder som ännu står utanför ett fullvärdigt EU-medlemskap kan samarbeta med andra länder och med EU. Frågan borde därför gälla om man kan kalla ett överstatligt, makthungrigt och federaltörstigt EU för ett samarbete. Att samarbeta måste väl rimligen betyda att man i någon mening kommer överens och inte kör över varandra. EU fungerar, som många vet, i den här bemärkelsen precis tvärtemot. På alla områden där man har lagstiftande makt flyttar man ständigt fram sina positioner. På de områden där man ännu måste föra en dialog med medlemsländerna forcerar man därför fram beslut genom att låta statsföreträdare förhandla på ministerrådstoppmöten från morgon till natt, utan rimliga möjligheter till vila eller eftertänksamhet. Det är heller knappast en tillfällighet att sammanträden, där hållning i EU-politiska frågor från sida avgörs, är stängda för offentlig insyn. Medan man i kammare öppet diskuterar alla inrikespolitiska beslut som fattas, präglas beslut av ett sekretessbelagt beslutsunderlag, skyddat under sekretesslagen. Jag - som har blivit vald till för att representera väljarna, med uppfattningen att makten ska utgå från folket - förhindras således att utförligt beskriva problemet med det EU som de gamla partierna envist kallar för ett samarbetsprojekt. När vi då kommer till argumentet att EU bidrar till utveckling och att vi måste vara med och påverka kan jag inte låta bli att fundera över vad vi ska påverka - men särskilt vad vi ska påverkas av och hur jag ska ges en legal möjlighet att föra en debatt om detta. Framför allt har jag funderat över vad det är värt att vi med tvång ska kunna påverka en liten andel beslut med påverkan i andra länder mot att andra folks politiska företrädare ska kunna påverka en avsevärt mycket större andel beslut i vårt land. Men inte minst har jag också funderat över vad det är som driver de gamla partierna att inte bara försvara utan även aktivt medverka till ett ständigt dyrare EU-medlemskap, att försvara en euro och ett EMU som det svenska folket har sagt i en folkomröstning - och i opinionsmätningar fortfarande tydligt säger - att man inte vill ha eller att fortsätta att medverka till att avdemokratisera och fördjupa federalisering. I den här kontexten går det givetvis inte att undvika att nämna iver att nu också ge upp självbestämmande även på migrationsområdet. Det räcker uppenbarligen inte med att EU står i begrepp att stå för halva lagstiftningsmakt, att EU på löpande band startar nya överstatliga myndigheter, att EU förbereder för en egen EU-armé, att EU redan styr över viktiga ekonomiska institutioner och regelverk, att EU tvingar att finansiera ungdomsarbetslöshet i andra länder eller att EU har en egen flagga och en egen nationalsång. Nästa steg är nu också att lägga över hela migrationspolitiken och skeva fördelningsnycklar på EU. Som enskild företrädare eller för den delen som väljare blir man ibland upprörd över EU:s maktfullkomlighet eller dumhet. Men om sanningen ska fram är det ytterst riksdag som är - och ska hållas - ansvarig för att EU kan fatta alla dessa dumma beslut. Om man från riksdag menar allvar med att man står upp för de demokratiska värdena, för värnandet av skattebetalarnas pengar och för intressen borde man som en rimlig konsekvens också följa exempel genom att omförhandla med EU om ett maktåtertagande, vilket därefter följs av en folkomröstning. Men man borde givetvis också börja bli hård i förhandlingarna med EU generellt. Det är förvisso bara några få politikområden kvar där medlemsländerna och ännu har vetorätt, men dessa politiska områden är å andra sidan högintressanta för EU att penetrera. För varje beslutsförslag som kan acceptera och som inte överlåter makt till EU har således möjlighet att genom vetorätten förhandla om undantag inom andra politiska områden. Kunde och få undantag mot att införa EMU och euron kan givetvis också . Om vi kan samarbeta med andra länder om att påverka EU:s federala beslut kan vi också samarbeta med andra länder om att minimera de federala inslagen. Jag har sagt det förr och säger det återigen: Det svenska EU-medlemskapet kostar allt mer, det ger allt mindre, och det tar alltmer av vårt självbestämmande ifrån oss. Låt oss inte fortsätta den utvecklingen! Låt oss i stället snegla på och alla de demokratiska krafter runt om i som stärker sitt inflytande och som verkar för ett bestående av fria nationer! och byggdes inte starkt av vidöppna gränser, minskat demokratiskt inflytande eller ökad överstatlig kontroll. Mer av maktöverföring vid varje kris är inte lösningen på , eller världens problem. Låt oss i stället bygga och på demokrati, samverkan och ett verkligt samarbete, ett samarbete där vi handlar med , samarbetar mot gränsöverskridande brottslighet, turistar i varandras länder och samarbetar i miljöfrågor men där vi rustar vårt eget försvar och bestämmer vår egen invandringspolitik, finanspolitik, utrikespolitik, skattepolitik, socialpolitik, gränspolitik och arbetsmarknadspolitik! Det var med demokrati, samarbete och självständighet som vi en gång byggde det här landet och starkt. Det är också med demokrati som vi bygger det här landet och hela starkt . Med det yrkar jag bifall till SD:s reservationer 13 och 31. Jag lyssnade med intresse på och . Jag vet inte riktigt i vilken ände jag ska börja för att bemöta påståendena och en del osanningar som kanske också lades fram. Bland annat sa att man vill snegla på och att man förordar att gå samma väg, att ha en folkomröstning med alternativet att man vill lämna unionen. Det är tydligt att är emot ett samarbete för inom Europeiska unionen. Men har aldrig presenterat vad man vill i stället. Vad vill man ha i stället? Vill man i stället isolera sig helt och vara helt protektionistisk, eller ser man att man skulle vilja ha ett samarbete, att man skulle kunna resa inom för att studera, vara turist eller handla med varandra, eller vill man bara låsa dörren och stänga in sig här i och i ? Om hade lyssnat på mitt anförande hade hon hört att jag nämnde precis vad vi vill. Vi vill kunna samarbeta med andra länder, men vi vill kunna göra det genom att just samarbeta, att man är överens om det man vill samarbeta kring och inte kör över motparten i de frågor som man önskar samarbeta kring. Vi vill naturligtvis också se en möjlighet att resa i och i världen överlag. Vi vill handla med . Vi vill samarbeta i gränsöverskridande frågor, som kriminalitet, miljöfrågor och andra angelägna frågeställningar. Vi har även vissa ekonomiska frågor som vi måste samarbeta om över gränserna men inte genom att ge avkall på vårt eget självbestämmande. Det är det som skiljer syn på , och EU från . Tvärtemot vad gav sken av i sitt huvudanförande här i talarstolen står för en värld utan gränser. Jag menar inte att detta med gränsdragning behöver vara ett problem. Det verkar uppenbarligen tycka. Det är också därför som man från sida försvarar den federala maktstruktur som ständigt och mycket snabbt byggs upp i . Jag ifrågasätter varför man gör det. Varför sätter man inte det svenska folkets intressen i första rummet, och varför tycker man inte från sida att makten ska utgå från folket? Om man tycker att makten ska utgå från folket, varför låter man då EU bestämma om av lagstiftning? Den senaste statistiken på området visar att av besluten i riksdag sker under EU:s påverkan. Fler är på väg - varför, ? Jag vill tacka för det mycket otydliga svaret. Jag hörde ingenting om vad vill i stället. Han säger att vill samarbeta. Men det förutsätter att någon vill kunna samarbeta med oss. I vilken form vill ni samarbeta? Vill ni ha ett som har? Det skulle bli mycket dyrare, och det skulle inte ge oss någon möjlighet att påverka. Vill ni göra som ? Det skulle ta mycket . Vill ni bara ha ett ? Eller vill ni inte ha någonting? Det är en stor risk för svenska turister, för svenska studenter och för svenska företag om politik skulle få genomslag i större utsträckning. Det skulle bli mycket sämre för om man lämnade unionen. får gärna förtydliga, inte bara att ni vill kunna samarbeta utan hur ni har tänkt samarbeta. Det finns framför allt några större länder - det är ganska små länder men befolkningsmässigt är det ett antal miljoner människor - nämligen , , och , som står utanför Europeiska unionen. Om väljer att lämna EU står en ännu större del utanför Europeiska unionen. Det finns möjlighet för att också göra det. Då blir vi ännu fler som står utanför. Ju fler vi blir, desto större möjligheter har vi att förhandla med Europeiska unionen om vad vi ska ingå i och vad vi inte ska ingå i. Om vi även står utanför EES, som jag inte tycker är ett optimalt avtal, har vi en högre grad av självständighet än vad vi har genom Europeiska unionen. Men min poäng med att uppmana hela att värna demokratin och självbestämmandet är att ju fler som väljer att stå utanför, desto mer kan man samarbeta utan att behöva utstå EU:s maktfullkomlighet. Det handlar inte om att det skulle finnas någon risk för att studenter inte ska kunna studera någon annanstans, om att vi inte ska resa någonstans och att om att vi inte ska kunna handla. Det är precis det som man gör i länderna utanför . är beroende av , och är beroende av . Det var också en del av poängen i mitt huvudanförande. Det är ingenting som jag säger emot. Det är någonting som vi faktiskt kan vara överens om mellan och . Men tyvärr måste alltid när denna typ av frågor tas upp överdriva och extrapolera argumentationen på ett sätt som gör att allting är svart eller vitt - antingen är vi för eller mot EU. Det behöver inte fungera på det sättet. Vi kan faktiskt utveckla ett samarbete, och vi kan definitivt utöka våra möjligheter att få ut så mycket som möjligt av det genom att fler länder står utanför. Det är redan några länder som står utanför, och fler är förhoppningsvis på väg. Det kommer att gynna och . Det är inte svårt att hålla högstämda tal dagar när solen skiner och det inte syns ett moln på himlen. Men det är när de stora orden möter motstånd och när de börjar kosta på som våra värderingar testas. Men det är också då som det blir allt viktigare att vi är glasklara med vilket och vilket EU vi vill se. Det är när den ekonomiska krisen slår sönder liv och samhällen i , i och på som EU:s stolta ord om sammanhållning och solidaritet testas. Det är när demokratin ställs mot näringslivets vinstjakt i TTIP-förhandlingarna som det avgörs vad retoriken egentligen är värd. Det är när flyktingarna anländer till som ord som medmänsklighet och mänskliga rättigheter behöver omsättas i handling. har EU:s stolta uttalanden och vackra retorik från kommissionärer och premiärministrar testats. Vi kan konstatera att EU tyvärr inte har klarat testet. När det väl har gällt har det varit mycket lite som man inte har varit beredd att kompromissa om. När ekonomin och de finansiella bubblorna växte i kunde aktieägare, finansspekulanter och näringslivstoppar ta hem enorma vinster. Men när konjunkturen vände och när bubblorna brast skickade man fakturan till pensionärer, kvinnor och ungdomar. Banker och finansinstitut har räddats, och de som minst av alla har skapat kriserna har fått betala priset. Krisen har slagit sönder samhällen och liv i , i , på och i flera andra europeiska länder. I går nästan varannan ung person arbetslös. I är stora delar av befolkningen beroende av välgörenhet och skänkta matkassar. Men i har man nu lärt sig att det inte är någon idé att skänka frukt eller mejeriprodukter eftersom många greker inte längre har råd med elen till sina kylskåp. När miljoner unga utestängs från arbetsmarknaden och när en hel generation grekiska barn inte vaccineras sår man en draksådd i . kommer att betala ett mycket högt pris för dagens ekonomiska kris under en mycket . kan inte byggas genom besparingar, otrygghet, vräkningar eller för den delen genom ökad överstatlighet och ökade klyftor mellan medborgare och beslutsfattare. Krisen behöver i grunden ett helt annat svar. anser att vi måste bekämpa den kortsiktiga spekulationen och girigheten. Vi vill se en lag för bankdelning, en skatt på finansiella transaktioner och ett slut på privatiseringar. När miljoner greker slängs ut ur sjukförsäkringssystemet är det inte rimligt att kräva in miljarder i räntor och amorteringar. Då krävs det en ordnad skuldavskrivning för . omkom minst 800 personer i . Det är mer än ett helt Estoniafartyg. Den verkliga dödssiffran kan vara mycket större. När EU bygger högre murar runt sin union tvingas män och kvinnor, pensionärer och barn på flykt att ta allt större risker. Det är bara genom ett slut på kriget i och genom en aktiv politik för fred som vi kan förhindra att människor flyr. Det är bara genom att skapa lagliga vägar och att slå vakt om asylrätten som vi kan förhindra att fler flyktingar drunknar. Vi behöver sätta press på övriga medlemsstater i EU att respektera asylrätten. har gång på gång krävt att det är dags för att hålla inne sin medlemsavgift till EU för att på det sättet sätta press på länder som och att ta sitt ansvar. Men vi ser att EU, och tyvärr också den , väljer en helt annan väg. Auktoritära regimer görs till gränspoliser.