bet · H301NU17 · 2016-04-15 00:00:00 — Utskottet vill också i enlighet understryka vikten av att alla medborgare har goda möjligheter att ta del av de offentliga tjänsterna, liksom att verksamheten är rättssäker och effektiv och att den i relation till de skatter och avgifter som svarar för dess finansiering fungerar kostnadseffektivt. Detta ligger i linje med såväl målet för den regionala tillväxtpolitiken som målet för den statliga förvaltningspolitiken, vilka redovisas i detta betänkande. Att delvis omlokalisera statliga arbetstillfällen från större städer till landsbygden, att nyetablera myndigheter och verk på landsbygden samt att förhindra fortsatt flytt av statliga jobb från landsbygden till storstäder bör vara en central del i den regionala tillväxtpolitiken. Med dagens tekniska utveckling finns det goda möjligheter att förlägga statliga arbetstillfällen utanför storstäderna. Det är viktigt att myndigheter finns där människor bor och verkar. Hela landet är med och betalar för den statliga verksamheten, och hela borde därför få ta del av servicen. För företagare är det t.ex. nödvändigt att det finns skattekontor inom ett rimligt avstånd. har lokalkostnaden för statliga myndigheter ökat kraftigt. Utskottet delar uppfattningen som kommer till uttryck i flera av de här aktuella motionerna att de statliga myndigheternas kostnader, framför allt lokalkostnader, ska minska. Detta bör åstadkommas genom att se till att myndigheternas placering bättre speglar var befolkningen lever och verkar. Genom att möjliggöra en mer effektiv lokalisering av myndigheter möjliggörs också en ökad boyta i städerna. Denna omlokalisering bör emellertid vara ett långsiktigt mål. Om den görs i för snabb takt kan den medföra ekonomiska, sociala, logistiska och organisatoriska problem. Omlokaliseringen bör alltså göras med försiktighet som ett komplement till de nyetableringar som i huvudsak bör göras på landsbygdsorter. Omlokaliseringar ger positiva effekter för de berörda kommunernas skatteunderlag, vilket innebär bättre välfärd i form av skola och omsorg. Detta i sig ökar i förlängningen dessa orters attraktionskraft. Utskottet noterar de uppdrag regeringen har gett till Statskontoret och Statens servicecenter. Det är positivt att dessa översyner görs och det är ett steg i rätt riktning. Faktum kvarstår dock att utvecklingen inte gått i enlighet med de principer som fastställt och som utskottet inledningsvis påmint om, detta oberoende av regeringar och tidigare uttalade ambitioner om att noga pröva om myndigheter i ökad utsträckning kan lokaliseras utanför storstäderna i övriga landet. Att regeringen valt att lokalisera ännu en ny myndighet, den nya upphandlingsmyndigheten, till huvudstaden är ännu ett bevis på detta. Utskottet välkomnar den parlamentariska landsbygdskommitténs tydliga ställningstagande i frågan. Den anför att regeringen bör ta initiativ till en omlokalisering av statliga myndigheter och arbetstillfällen (SOU 2016:26). Utskottet anser i ljuset av detta att även bör påminna regeringen om var står i denna fråga och föreslår att genom att bifalla motionerna 2015/16:1190 (M, C, FP, KD), 2015/16:2351 (SD) och 2015/16:2454 (M) i de aktuella delarna tillkännager för regeringen att den ska pröva möjligheterna att omlokalisera myndigheter. Regeringen bör i lämpligt sammanhang återrapportera till vilka åtgärder den har vidtagit och hur de principer som fastställt tillämpas. I den mån motionerna 2015/16:602 (S), 2015/16:776 (M), 2015/16:1013 (S), 2015/16:1023 (S), 2015/16:1036 (S), 2015/16:1056 (M), 2015/16:1506 (S), 2015/16:1511 (S), 2015/16:1975 (C), 2015/16:2209 (S), 2015/16:3140 (C) och 2015/16:3147 (KD) sammanfaller med det utskottet har anfört kan de anses tillgodosedda, och bör därför delvis bifalla dessa i de här aktuella delarna. Motionerna 2015/16:782 (FP), 2015/16:1218 (FP) och 2015/16:1766 (M) avstyrks. Kommersiell och offentlig service på landsbygden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kommersiell och offentlig service på landsbygden. Utskottet hänvisar till det pågående och aviserade arbetet inom ramen för den parlamentariska landsbygdskommittén och pågående insatser. Jämför reservation 1 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2015/16:1190 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 1 betonas vikten av tillgång till en fungerande grundläggande service på rimligt avstånd för att människor och företag ska vilja bo och verka i hela . Motionärerna menar att framför allt servicelösningar som bygger på lokala förutsättningar och samverkan med företag och civilsamhället har möjlighet att bli långsiktiga och bärkraftiga i glesbygden. Motionärerna föreslår därför att ska tillkännage för regeringen att den ska se över regelverken, öka samordningen mellan myndigheter och förbättra samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet. Också i kommittémotion 2015/16:2454 av m.fl. (M) yrkande 3 betonas vikten av tillgång till offentlig och kommersiell service för att kvinnor och män ska kunna leva och verka i hela landet. Motionärerna anför att bl.a. detta är ett väsentligt inslag i en modern regional tillväxtpolitik, och de vill därför förbättra tillgången på lokal service. Även i motion 2015/16:1099 av m.fl. (M) yrkande 1 framhålls vikten av god tillgänglighet till olika serviceställen för en levande landsbygd. Motionärerna konstaterar att många bensinmackar försvunnit på landsbygden , vilket får till följd att även annan service som post, apoteksservice, spel- och systembolagsombud försvinner. I flera fall sker också samma utveckling med lanthandlare runt om i . konstateras att det fortfarande finns entreprenörer runt om i landet som satsar på att driva vidare lanthandeln, starta en bymack eller liknande. Ett problem är dock, enligt motionärerna, att många inte känner till att det finns stöd för kommersiell service på landsbygden eller hur man söker dem. Motionärerna efterfrågar därför en översyn av hur information och koordinering av landsbygdsstöd till kommersiell service på landsbygden kan förbättras. I kommittémotion 2015/16:2075 av m.fl. (SD) konstateras att många lanthandlare har varit tvungna att stänga sin verksamhet. Motionärerna anser därför att möjligheten till ett kompletterande samhällsstöd till lanthandlare utanför kommunernas centralorter bör utredas (yrkande 6). Stödet ska betalas ut för de många servicetjänster som många handlare måste erbjuda för att överleva, t.ex. postservice, utlämningsombud och apoteksombud. Regeringen bör intensifiera sitt arbete i syfte att ta fram en strategi som garanterar basservice på landsbygden, sägs det i motion 2015/16:1149 av (MP). En basservice ska enligt motionären garantera att det i alla landets kommuner finns tillgång till godtagbar äldrevård, barnavård, apotek, polis, skola, räddningstjänst, infrastruktur m.m. Servicegraden ska kunna variera beroende på kommunernas invånarantal och ytstorlek. I motion 2015/16:1375 av och (båda C) efterfrågas en nationell strategi för tillväxt och grundläggande service i hela landet. I denna strategi bör det ingå en servicegaranti som tydliggör en lägsta nivå – ett golv – på tillgången till samhällsfunktioner och tjänster som medborgare i har rätt till oavsett var i landet de bor. Motionärerna framhåller också att statliga myndigheter bör vara lokaliserade i andra delar av landet än . Utöver att det skulle skapa arbetstillfällen runt om i landet skulle det också kunna leda till besparingar genom lägre lokalhyror. I motion 2015/16:2988 av Per Åsling och (båda C) efterfrågas en översyn av förutsättningarna för att inrätta en servicegaranti i hela landet som ger varje medborgare i en fungerande grundläggande service på rimligt avstånd. För att möjliggöra för fler att bo på landsbygden är det enligt motionärerna angeläget att stärka dess boendemiljöer, och här är tillgången till grundläggande service på rimligt avstånd en viktig förutsättning. Därför ska medborgare med permanent hushåll i ha en garanterad tillgång till vissa grundläggande servicefunktioner. I kommittémotion 2015/16:1934 av m.fl. (KD) efterfrågas i likhet med i motion 2015/16:1190 (M, C, FP, KD) en översyn av regelverken, en ökad samordning mellan myndigheter och en förbättrad samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet (yrkande 3). Även i kommittémotion 2015/16:3147 av m.fl. (KD) efterfrågas en översyn av regelverken, en ökad samordning mellan myndigheter och en förbättrad samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet (yrkande 18). ska enligt 2 § förordningen (2009:145) med instruktion för främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Myndigheten ska vidare enligt 4 § i den nämnda förordningen delta i, samordna och följa upp strategier och program inom det regionala tillväxtarbetet, däribland program för kommersiell och offentlig service för företag och medborgare. ska även förmedla kunskap till andra myndigheter och relevanta aktörer om regionalt tillväxtarbete, inklusive god tillgång till kommersiell och offentlig service, och om gles- och landsbygders särskilda tillväxtförutsättningar. Av regleringsbrevet framgår att ska redovisa till hur myndigheten har främjat tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. För att möjliggöra en fysisk närvaro i mindre tätbefolkade områden samverkar statliga myndigheter med varandra och med kommunala myndigheter. I vissa fall kan det vara fråga om s.k. samtjänst enligt lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor, där en handläggare företräder flera myndigheter. Samverkan kan också ske i form av lokalsamverkan, dvs. när flera myndigheter är företrädda i samma lokal eller när en myndighet använder en annan statlig eller myndighets lokaler för möten. Det förekommer även lösningar för fjärrservice, där medborgare via en terminal kan komma i kontakt med myndigheter som inte finns företrädda med personal på plats. Enligt förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete bör det regionala tillväxtarbetet utformas och bedrivas i sektorsövergripande samarbete mellan aktörer på lokal och nationell nivå. Servicefrågorna i den förvaltningspolitiska propositionen I regeringens förvaltningspolitiska proposition (prop. 2009/10:175) konstaterades det att många myndigheter arbetar med att kontinuerligt utveckla sin verksamhet, bl.a. i syfte att förbättra servicen och tillgängligheten samt öka effektiviteten. Enligt vad regeringen då anförde bör utgångspunkten vara att alla myndigheter eftersträvar en så likvärdig servicenivå och tillgänglighet som möjligt. Vidare framhölls att varje myndighet har ansvar för utvecklingen av sin egen service och att myndigheter med lokal närvaro kan behöva samverka med varandra. Likvärdig tillgång till service för alla kan uppnås bl.a. genom ökad samverkan och bättre uppföljning samt genom en ökad användning av ny teknik. Utredning om samverkan m.m. tillkallade regeringen en särskild utredare (generaldirektör ) som fick i uppdrag att stödja de statliga myndigheterna i deras arbete med att inrätta lokala servicekontor och att stödja andra samverkansinitiativ. överlämnade utredaren sitt slutbetänkande Se medborgarna – för bättre offentlig service (SOU 2009:92). I betänkandet föreslogs bl.a. en ny servicestruktur där gemensamma statliga och kommunala servicecentrum och servicepunkter utgör en grundstruktur över hela landet för service till medborgare och företag. Insatser för utveckling av teknikstödd service föreslogs också. Utredaren berörde även den ideella och den privata sektorn som leverantörer av service och tjänster inom skilda områden i samhället. Utredningsbetänkandet har remissbehandlats. Uppdrag till Statskontoret om att utreda myndigheternas service i samverkan gav regeringen i uppdrag att ta fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan. I uppdragsbeskrivningen refereras bl.a. till den tidigare omnämnda utredningen medborgarna – för bättre offentlig service (SOU 2009:92). Det konstateras att utredningens förslag mött ett blandat remissutfall. Flera remissinstanser ansåg att utredningens underlag var bristfälligt när det gällde medborgarna och företagens faktiska behov och att en sådan behovsanalys borde ingå i regeringens beslutsunderlag. Statskontoret redovisade sitt uppdrag i rapporten i medborgarnas och företagens tjänst (2012:13). På kort sikt menar att regeringen bör formulera tydligare mål för vissa myndigheters servicegivande för att klargöra vilka servicenivåer och vilken tillgänglighet som myndigheterna förväntas leva upp till. Kraven på samverkan bör tydliggöras i de berörda myndigheternas instruktion. Vidare menar att regeringen bör se över finansieringsformerna för service i samverkan. Dagens lösning med frivillig samverkan som finansieras via myndigheternas förvaltningsanslag gör myndigheterna alltför beroende av varandra. I rapporten föreslås även att Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys) får i uppdrag att analysera medborgarnas och företagens tillgång till offentlig service i olika delar av landet. På menar att regeringen bör inrätta en servicedelegation som får i uppdrag att ta ett samlat grepp om utvecklingen av myndigheternas servicegivande. I ett längre perspektiv anser Statskontoret att kommunerna bör inkluderas i samverkan om servicegivandet. Stöd till kommersiell service I arbetet med att främja en god tillgång till kommersiell service kan ekonomiskt stöd beviljas enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service. Stödet kan beviljas till bl.a. näringsidkare med fasta försäljningsställen för dagligvaror eller drivmedel i gles- och landsbygd. gäller en reviderad förordning för stöd till kommersiell service. Den medger bl.a. högre stöd till hemsändning och servicebidrag. Stöd till kommersiell service kan även ges inom ramen för förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken liksom inom landsbygdsprogrammet. Stöd till kommersiell service i glesbygden Genom ett regeringsbeslut tillsattes en utredning som fick i uppdrag att se över hur man ytterligare kan stödja tillgången till kommersiell service i särskilt utsatta och sårbara glesbygder (dir. 2014:4). Utredaren (särskild utredare: f.d. statssekreterare och stabschef i ) skulle även ta ställning till vilka former av service som kan omfattas samt klargöra hur ett stöd skulle kunna bidra till ökad tillgänglighet till och samordning av olika typer av service. överlämnade utredningen sitt slutbetänkande Service i glesbygd (SOU 2015:35) till . I betänkandet konstaterar utredaren bl.a. att många butiker med låg lönsamhet har svårt att på lång sikt överleva på marknaden. För att skapa förutsättningar för att människor och företag i de aktuella områdena ska få tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service även bör det därför enligt utredaren införas ett långsiktigt stöd till försäljningsställen för dagligvaror i särskilt utsatta och sårbara glesbygdsområden. Utredaren föreslår att det i en ny förordning införs två olika typer av stöd till försäljningsställen för dagligvaror. En förutsättning för att få stödet bör enligt utredaren vara att försäljningsställena ligger i särskilt sårbara och utsatta glesbygdsområden, enligt en definition som beskrivs närmare i utredningens slutbetänkande. I ett tidigare betänkande redogör utskottet för de olika typerna av stöd (bet. 2015/16:NU2). beslutade regeringen som en följd av den av antagna budgetpropositionen (bet. 2015/16:NU2) om ett stöd till kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta glesbygdsområden. Stödet uppgår till –2019 och baseras på förslagen i den nämnda utredningen. Uppdrag till och Tillväxtanalys har haft i uppdrag att stödja länen i framtagandet och genomförandet av regionala serviceprogram. De regionala serviceprogrammen ska samordna aktörer och insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag. I uppdrag för perioden –2013 har det ingått att rapportera om arbetet. lämnade en delrapport om verksamheten som bl.a. visar att samverkan och dialog är viktiga mål för arbetet med servicefrågor på regional nivå. Tillväxtanalys har i uppdrag att utvärdera programmen. En slutrapport som överlämnades visar att samtliga län har genomfört insatser som direkt eller indirekt syftat till att stödja dagligvarubutiker och drivmedelsstationer. Insatsernas omfattning och bredd har dock varierat stort mellan länen. Samordning av service, insatser för tillgänglighetsanpassningar av lokaler, kommunala servicestrategier, kompetensutveckling och tekniska lösningar för bättre bredband och betaltjänster har varit viktiga och prioriterade områden. Utskottet har redovisat slutrapportens slutsatser i ett tidigare betänkande (bet. 2014/15:NU7). –2018 genomförs en satsning på nya regionala serviceprogram. har haft i uppdrag att i dialog med Tillväxtanalys utarbeta riktlinjer för framtagande och genomförande av de nya programmen. Regeringen har gett i uppdrag åt att genomföra insatser som stärker den lokala nivåns arbete med att effektivisera och samordna både kommersiell och offentlig service. –2015 genomfördes en satsning där ett antal pilotkommuner fick möjlighet att arbeta konkret med samordnade servicelösningar. Insatsen omfattade och riktas till kommuner med serviceglesa områden i gles- och landsbygder. Kommunernas arbete har slutredovisas till , och en slutlig rapport ska lämnas till . I en första delredovisning drar , som ansvarar för satsningen, bl.a. slutsatsen att behovet av innovativa servicelösningar framgår alltmer klart i samband med programmets fortskridande. Tillgängligheten till dagligvaror och drivmedel är fortfarande mycket viktig, men ytterligare incitament i form av telefoni, bredband och betallösningar/kontanthantering visar sig vara en mycket betydande faktor för bygdens attraktivitet och fortlevnad. Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service Ett centralt uppdrag för Tillväxtanalys är att utvärdera insatser och analysera förutsättningar för utveckling och hållbar tillväxt i gles- och landsbygder, små och medelstora städer samt storstadsområden, inklusive tillgänglighet till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. I en rapport från myndigheten (2015:04) beskrivs utvecklingen av och tillgången till kommersiell och offentlig service för ett urval av serviceslag som rör utveckling och geografisk tillgänglighet i olika delar av , med betoning på gles- och landsbygdsområden. Analyserna visar att utvecklingen i huvudsak har följt samma mönster, dvs. de fasta serviceställena har blivit färre för de flesta serviceslag. Antalet apotek och vårdcentraler har ökat efter de reformer som har genomförts. Förbättringarna har dock i första hand skett i områden där tillgängligheten redan tidigare var god. I områden med en låg eller mycket låg tillgänglighet till tätorter är antalet serviceställen oförändrat. Några iakttagelser är följande: • Antalet dagligvarubutiker fortsätter att minska. –2014 minskade det totala antalet dagligvarubutiker . • har det skett en strukturomvandling av drivmedelsmarknaden, och är mer än hälften av drivmedelsstationerna obemannade. har det på många håll utvecklats nya lokala lösningar för att tillgodose behovet av service. Nedgången i antalet försörjningsställen för bensin och diesel har dock stabiliserats successivt , och har förändringarna varit små. • minskade antalet grundskolor i landet med . Det är framför allt antalet små skolor med färre än 50 elever som minskat . • Antalet apotek har ökat med sedan apoteksreformen. De flesta nya apotek har etablerats i områden med en mycket hög tillgänglighet till tätorter. I områden med låg tillgänglighet har antalet apotek minskat något, och i områden med mycket låg tillgänglighet till tätorter är antalet apotek oförändrat. • Antalet postserviceställen minskade med –2014. • Antalet serviceställen för betaltjänster minskade . • Antalet vårdcentraler har ökat betydligt . Ökningen har till största del skett i områden med hög eller mycket hög tillgänglighet till tätorter. Det ökade antalet vårdcentraler kan nästan helt förklaras av ett ökat antal privata sådana. Utskottet vill i likhet med föregående år när liknande förslag behandlades (bet. 2014/15:NU7) inledningsvis understryka betydelsen av en god tillgång till kommersiell och offentlig service i hela landet. En levande landsbygd är en förutsättning för långsiktig utveckling och tillväxt i hela landet och därmed för att ska stå sig väl på den globala arenan. står landsbygden inför stora utmaningar som berör tillgängligheten till offentliga och privata tjänster. I , liksom i övriga världen, pågår en urbanisering. Delar av landsbygden töms på folk medan de större städerna växer i tilltagande takt. Parallellt med detta har det skett en utveckling där grundläggande samhällsservice centraliserats till områden med en tilltagande befolkning, vilket leder till en försvagad service i regioner med ett minskat befolkningsunderlag. I likhet vittnas det i flera av de aktuella motionerna liksom i Tillväxtanalys tillgänglighetsanalys som refererats i det föregående avsnittet om att det på många håll runt om i blir allt längre till närmaste butik, mack eller serviceställe och offentlig samhällsservice. I vissa glesbygder är förutsättningarna begränsade för att kommersiella aktörer ska kunna bidra till att skapa en god tillgång till kommersiell service. Utskottets uppfattning är att staten bör ta ett särskilt ansvar för att medborgare och näringsliv ska ha tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. Som framgår av det föregående avsnittet har staten också genomfört flera insatser för att öka och stödja tillgängligheten till olika typer av service i glesbefolkade områden och i områden med en minskande befolkning. Det handlar t.ex. om att inrätta olika stöd till kommersiell service men också om särskilda insatser med finansiering från anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder inom utgiftsområde 19 Regional tillväxt och inom ramen för landsbygdsprogrammet. Utskottet ser positivt på att staten vidtagit dessa åtgärder och vill i sammanhanget särskilt påminna om det nyinrättade kompletterande stödet till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygdsområden –2019. Många lanthandlare i gles- och landsbygdsområden är särskilt viktiga eftersom de ofta även tillhandahåller en rad andra tjänster, och tack vare detta stöd kommer många strategiskt viktiga lanthandlare i särskilt utsatta glesbygder som annars riskerat att behöva stänga sin verksamhet att kunna fortsätta bidra till att upprätthålla denna viktiga service. Utskottet har dock mot bakgrund av lägesbeskrivningen en förståelse för den oro som kommer till uttryck i flera av de aktuella motionerna över en försämrad service i glesbygderna. Utskottet välkomnar därför att den parlamentariska landsbygdskommittén i sitt fortsatta arbete särskilt kommer att titta på frågan huruvida staten behöver slå fast en form av miniminivå när det gäller tillgängligheten till kommersiell och offentlig service och vilket ansvar staten i så fall har när olika aktörer inte klarar av att leva upp till dessa nivåer. Utskottet vill i sammanhanget också lyfta betydelsen av tillgång till digital infrastruktur med hög överföringskapacitet för att alla medborgare ska ha goda möjligheter att använda sig av digitala samhällstjänster och digital service och noterar att även dessa frågor behandlas av landsbygdskommittén. Utskottet, som inte ser några skäl för att förekomma landsbygdskommitténs arbete, avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden i avsnittet. Återföring av medel från vatten- och vindkraft Utskottets förslag i korthet avslår motioner om återföring av medel från vatten- och vindkraft.