bet · H301SkU17 · 2016-04-14 00:00:00 — Regeln innebär att utdelning inte ska tas upp i inkomstslaget tjänst till den del det skulle medföra att den skattskyldige och närstående, som inräknas i samma närståendekrets, under beskattningsåret från ett företag sammanlagt i inkomstslaget tjänst tagit upp utdelning med högre belopp än motsvarande 90 inkomstbasbelopp. Den del av utdelningen som överstiger gränsbeloppet och takbeloppet ska beskattas på samma sätt som gäller för kapitalvinstbeskattningen, dvs. till i inkomstslaget kapital. Ändring av reglerna fr.o.m. En skärpning av 3:12-reglerna infördes till följd av att utformningen av löneunderlagsregeln hade medfört att delägare i personalintensiva fåmansföretag trots relativt låga löneuttag hade kunnat ta ut en stor andel av resultatet som lågt beskattad utdelning. Dessutom hade kombinationen av en förmånlig löneunderlagsregel och bestämmelsen i 57 kap. 3 § IL, som innebar att även företag med många verksamma delägare föll in under 3:12-reglerna, gjort att ersättningen för risk och avkastningen på insatt kapital inte stod i proportion till den avkastning som kunde ges i form av kapitalbeskattad utdelning. Reglernas utformning medförde därför att verksamma delägare i stora fåmansföretag med många anställda kunde tillgodoräkna sig mycket stora lönebaserade utrymmen. Skärpningen i 3:12-reglerna innebar att det infördes ett kapitalandelskrav om , vilket innebar att löneunderlagsregeln bara fick tillämpas av delägare som ägde en viss minsta andel av kapitalet i företaget. Det lönebaserade utrymmet begränsades också till att uppgå till högst 50 gånger den egna eller närståendes kontanta ersättning som det höjdes från av underlaget. En sänkning av löneuttagskravet till 9,6 inkomstbasbelopp infördes. Vidare infördes en definition av dotterföretag. Slutligen höjdes den positiva räntefördelningsräntan. I motion 2015/16:386 av och (båda FP) anförs att femårsregeln i 3:12-reglerna bör reformeras. En framgångsrik entreprenör som säljer sitt bolag drabbas, eftersom femårsregeln innebär att om han eller hon använder pengarna för att exempelvis investera i ett nytt företag blir skatten på försäljningssumman mycket hög eftersom det räknas som tjänsteinkomst och inte kapitalinkomst. I motion 2015/16:880 av (KD) föreslås att en förenkling av 3:12-reglerna utreds noggrant, med bred representation och med långsiktig inriktning. I motion 2015/16:896 av (KD) anförs att regeln på karenstid vid försäljning av fåmansbolag är ett hinder vid generationsväxlingar och gör att många fåmansföretagare väljer att lägga sitt bolag vilande för att få en gynnsam beskattning, och att den därför bör förändras. I motion 2015/16:1220 av (FP) anförs att det krävs mer neutrala svenska skatteregler i så att generationsskiften inom och utom familjen i svenska småföretag underlättas och kapitalförstöringen minskar. I motion 2015/16:1980 av och (båda C) föreslås att regeringen tillsätter en statlig utredning för att ta fram förslag på skatteområdet som underlättar ägar- och generationsskiften i småföretag och att uppdraget ska innefatta både sådana småföretagare som bedriver sin näringsverksamhet som enskilda näringsidkare och sådana som driver den i aktiebolag och handelsbolag. I kommittémotion 2015/16:2445 av m.fl. (M) anförs att 3:12-reglerna bör ses över och förbättras, särskilt för växande företag. I kommittémotion 2015/16:2246 av Per Åsling m.fl. (C, M, FP, KD) anförs att alliansregeringen gav en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om beskattningen vid ägarskiften i fåmansbolag för att göra dem mer ändamålsenliga. Den nuvarande regeringen har dock formulerat en rad tilläggsuppdrag som enligt motionärerna skulle kunna leda till att den skattemässiga situationen för ägarna av bolagen försämras. Därför anser motionärerna att det finns skäl att se över fåmansbolagsreglerna, men inte på ett sätt som på totalen försämrar villkoren för jobb, tillväxt och entreprenörskap. Vidare anser de att utredningens ursprungliga uppdrag bör värnas. I kommittémotion 2015/16:2448 av m.fl. (M) yrkande 1 anförs att regeringen bör förbättra förutsättningarna för generationsskiften så att den som säljer sitt företag till sina barn inte missgynnas. I kommittémotion 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 6 föreslås att regeringen ser över hur man kan underlätta för generationsväxling och nyföretagande inom lantbruket På grund av skillnaden i skattesats mellan inkomstslagen tjänst och kapital finns de s.k. 3:12-reglerna. Dessa särskiljer arbetsinkomster från kapital-inkomster i företag med ett fåtal delägare där delägaren också arbetar i företaget, s.k. fåmansföretag. Spänningarna mellan beskattning av arbets-inkomst och kapitalinkomst har ökat väsentligt /skatte-reform. Det är angeläget att 3:12-reglerna inte öppnar upp för en sådan inkomstomvandling som reglerna är avsedda att förhindra. Förutom att en inkomstomvandling minskar skatteintäkterna minskar också effektiviteten i skattesystemet, som 3:12-reglernas legitimitet undergrävs. Regeringen har aviserat att man ska se över beskattningen av utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar i fåmansföretag för att bl.a. upprätthålla det ursprungliga syftet med regelverket. Regeringen har gett tilläggsdirektiv till den pågående utredningen av beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag (dir. 2015:2) om att även se över 3:12-regelverket i syfte att begränsa möjlig-heterna till inkomstomvandling. Utredningen ska bl.a. analysera om för-enklingsregeln, reglerna om lönebaserat utrymme och sparat utdelnings-utrymme samt takreglerna för beskattning av utdelning respektive kapitalvinst i inkomstslaget tjänst bör ändras, analysera om skattesatsen på utdelning och kapitalvinst inom gränsbeloppet samt över takbeloppen bör förändras, och lämna förslag till de förändringar av 3:12-reglerna som utredningen finner lämpliga. Uppdraget ska redovisas . Utskottet finner det inte motiverat att föregå det pågående utredningsarbetet och avstyrker därmed motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av kapitalvinst-beskattningen vid försäljning av privatbostäder. Jämför reservationerna 7 (C) och 8 (KD). En kapitalvinst som uppkommer vid försäljning, byte och liknande överlåtelser av en tillgång beskattas utan hänsyn till hur länge tillgången har innehafts. Den allmänna skattesatsen för kapitalvinster är . Till följd av kvoteringsregler som anger hur stor del av vinsten som ska tas upp till beskattning blir den faktiska beskattningen lägre för vissa slag av tillgångar. När det gäller fysiska personers avyttringar av privatbostadsfastigheter medför kvoteringen att av kapitalvinsten beskattas. Av kapitalförlusten vid avyttring av en privatbostadsfastighet ska dras av (45 kap. 33 § inkomstskattelagen [1999:1229], förkortad IL). Vid avyttring av en fastighet beräknas kapitalvinsten som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången (försäljningspriset) minskad med utgifterna för avyttringen (försäljningsutgifterna) och omkostnadsbeloppet. Om den sålda fastigheten är en ersättningsbostad ska vinsten vid kapitalvinstberäkningen ökas med det uppskovsbelopp säljaren har fått. Som ersättning eller försäljningspris räknas det pris som avtalats mellan säljare och köpare. Utgifter för avyttringen ska avräknas från ersättningen och inte inräknas i omkostnadsbeloppet (44 kap. 13 § IL). Som försäljningsutgifter räknas mäklarutgifter och annan försäljningsprovision, advokatutgifter, utgifter för värdering av fastigheten och andra utgifter som säljaren har haft för försäljningen. De principer för kapitalvinstbeskattning av fastigheter som beskrivits ovan gäller också för bostadsrätter. Icke yrkesmässig avyttring av bostadsrätter beskattas alltså i kapital medan yrkesmässig avyttring beskattas i näringsverksamhet. För vinster från fysiska personers avyttringar av permanentbostäder i små-hus och äkta bostadsrätter, dvs. i princip bostäder där avyttringen beskattas med 22 procents kapitalvinstskatt, kan uppskov med vinstbeskattningen beviljas om den avyttrade bostaden (ursprungsbostaden) ersätts med en annan bostad (ersättningsbostaden) inom från avyttringen. Som villkor gällde tidigare att både ursprungsbostaden och ersättningsbostaden skulle ligga i . Genom en lagändring utvidgades uppskovs-möjligheten till att också avse bostäder som ligger i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). De nya bestämmelserna gäller för avyttringar fr.o.m. , men får på begäran av den skattskyldige tillämpas även på avyttringar som har skett –. anpassades systemet för att göra det möjligt för att följa upp att obeskattade vinster på ersättnings-fastigheter i utlandet återförs till beskattning i . I samband med att den statliga fastighetsskatten på bostäder avskaffades 2008 och ersattes med en fastighetsavgift, höjdes kapitalvinstskatten för privatbostäder från av vinsten. Möjligheten att skjuta upp beskattningen av kapitalvinsten genom uppskov kvarstod, men nya uppskovsbelopp begränsades till högst . Vidare ändrades beräkningen av uppskovsbeloppets storlek när ersättnings-bostaden var billigare. Möjligheten till fortsatt uppskov när en bostad övergår genom arv, testamente, gåva och bodelning slopades med undantag för vissa övergångar inom familjen. Som en del i finansieringen av den nämnda omläggningen av bostads-beskattningen är uppskovsbeloppen räntebelagda års taxering genom att den som har fått uppskov ska ta upp en schablonintäkt i inkomst-slaget kapital. Schablonintäkten beräknas till av det uppskovs-belopp som finns vid ingången av inkomståret. Skatten är sedan av schablonintäkten. Skatten motsvarar därmed av uppskovs-beloppet. Vidare sänktes taket för uppskovsbeloppet från till ett tak om för avyttringar som sker fr.o.m. . I motion 2015/16:1124 av (M) föreslås att regeringen utreder möjligheterna att ta bort eller minska reavinstbeskattningen vid bostadsflytt. I motion 2015/16:1338 av och (båda M) anförs att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning om hur lagstiftningen kan ändras så att inlåsningseffekterna minskar, i syfte att öka rörligheten på bostadsmarknaden. Med tanke på dagens bostadsbrist bör alla hinder som stör bostadskedjan undanröjas, inklusive reavinstbeskattningen, menar motionärerna. I motion 2015/16:1664 av (M) föreslås att regeringen ser över den gällande lagstiftningen i syfte att åstadkomma en likvärdig behandling vid kapitalvinstbeskattning av bostäder. I kommittémotion 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkandena 3 och 4 anförs att en del av orsakerna till den bristande rörligheten på bostadsmarknaden står att finna i skatternas utformning. De s.k. flyttskatterna gör att en del drar sig för att byta bostad och leder därmed till sämre rörlighet på bostadsmarknaden. Taket för uppskov gällande reavinstskatten bör enligt motionärerna därför tas bort om man köper ny bostad. Även betalningen av räntan på uppskovet ska kunna skjutas vid köp av ny bostad. För att finansiera den fördyring som det innebär för staten att få in uppskovsränta och en större del av reavinstskatten senare än med dagens regelverk, kan räntan för uppskovet höjas något, motsvarande statens kreditkostnad. Den närmare utformningen av detta förslag behöver utredas, men det är motionärernas övertygelse att en sådan reform har potential att kraftigt öka rörligheten på bostadsmarknaden på ett sätt som är statsfinansiellt ansvarsfullt, som tryggheten för boende kan bevaras. I kommittémotion 2015/16:3210 av m.fl. (C) yrkande 1 anförs att det behövs en översyn vad gäller beskattningen för att köpa, äga och sälja den egna bostaden. I motion 2015/16:2624 av (M) yrkandena 1 och 2 anförs att regeringen bör ta initiativ till en översyn av reglerna om beskattning av fysiska personers kapitalvinst vid försäljning av en permanentbostad. Regeringen bör försöka identifiera vilka negativa konsekvenser som reavinstbeskattningen medför samt lämna förslag till hur en ändrad lagstiftning skulle kunna utformas. Utskottet har vid ett flertal tillfällen prövat yrkanden om att rikta tillkänna-givanden till regeringen om en översyn av beskattningsreglerna för kapitalvinster på bostäder, senast i betänkande 2014/15:SkU17. Då som hänvisar utskottet till det regeringsuppdrag som gavs för att utreda möjligheterna till förenklad beskattning och service vid avyttring av vissa privatbostäder (Fi 2012/1017). redovisade sin utredning för i promemorian Förenklad beskattning och förbättrad service vid försäljning av privatbostads-fastigheter och privatbostadsrätter. har i sin utredning föreslagit ett flertal ändringar i fråga om kapitalvinstbeskattningen av privatbostäder. Frågan bereds i . Utskottet anser att resultatet av regeringens beredning ska avvaktas och avstyrker därför motionerna om förändrad kapitalvinstbeskattning. Ränteavdrag samt skattereduktion för underskott av kapital Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av reglerna för ränteavdrag och skattereduktion för underskott av kapital. Till inkomst av kapital hänförs sådana intäkter och kostnader som inte ska hänföras till näringsverksamhet eller till tjänst (41 kap. 1 § inkomstskatte-lagen, förkortad IL). I huvudsak beskattas alla intäkter och avdrag beviljas för alla utgifter som har samband med tillgångar. Det saknar betydelse om intäkterna/utgifterna är löpande eller tillfälliga. Avdrag beviljas dock inte för personliga levnadskostnader (9 kap. 2 § IL). I inkomstslaget kapital finns bara en beräkningsenhet och ingen uppdelning på förvärvskällor, vilket bl.a. innebär att kapitalförluster får dras av från alla slag av intäkter i inkomstslaget kapital. Kapitalvinster beräknas nominellt och är med några undantag skattepliktiga till . Bland undantagen kan nämnas de särskilda reduceringsregler som finns för beräkning av kapitalvinst vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter. Avdrag för kapitalförluster beviljas mot samtliga övriga intäkter i kapital men är som huvudregel bara avdragsgilla till . 67 kap. IL finns bestämmelser om skattereduktion för fysiska personer. Enligt 10 § ska skatten, vid ett underskott av kapital, minskas av den del av underskottet som inte överstiger och av det återstående underskottet. För investeraravdrag gäller särskilda regler enligt samma paragraf. En privatperson som har inkomst av tjänst och enbart utgiftsräntor får således skatten på tjänsteinkomsten nedsatt på grund av utgiftsräntorna, eftersom dessa medför ett underskott i inkomstslaget kapital. På samma sätt ger en kapitalförlust en sänkning av skatten på tjänsteinkomsten. I motion 2015/16:1109 av (FP) anför motionären att hushållens möjligheter till ränteavdrag för bostadslån måste minska. I motion 2015/16:1396 av (M) anförs att ränteavdragen bör fasas ut och avskaffas. I motion 2015/16:1616 av (M) anförs att regeringen bör överväga att omgående tillsätta en utredning som ser över hur ränteavdragen kan avvecklas . I motion 2015/16:1660 av (M) föreslås att regeringen ser över möjligheten att göra CSN-lånen avdragsgilla inom ramen för ränteavdraget. I motion 2015/16:1746 av (M) yrkandena 1 och 2 anförs att regeringen bör se över vilken effekt en sänkning av taknivån på i ränteavdrag med 30 procents subsidier skulle få för hushållen och för samhällsekonomin. Vidare föreslås att regeringen ser över vilken effekt en sänkning av subsidierna därutöver kan få för hushållen och samhällsekonomin. I motion 2015/16:2047 av och (båda SD) föreslås att ränteavdragen slopas och att dessa pengar i stället återförs till hushållen, t.ex. genom att kommunala fastighetsavgifter på bostäder tas bort eller minskas. En rad åtgärder för att minska riskerna i det finansiella systemet och med hushållens skuldsättning har vidtagits , bl.a. skärpta kapitalkrav och höjda riskvikter för bolån samt belåningsbegränsningar i form av bolånetak. antog så sent som regeringens förslag till krav på amortering i samband med nya bolån, vilka enligt planerna kommer att tillämpas . Regeringen har i budgetpropositionen uttalat att det mot bakgrund av den osäkerhet som råder kring återhämtningen i svensk ekonomi är av central betydelse att vidta väl avvägda åtgärder för att dämpa ökningstakten i hushållens skuldsättning, för att inte utlösa en snabb och okontrollerad nedgång i bostadspriserna, med betydande negativa effekter på tillväxt och sysselsättning som följd. är det viktigt att upprätthålla stabila och förutsägbara regler för så viktiga beslut som köp av bostäder. Behovet av åtgärder på området måste ses långsiktigt och hanteras varsamt. Regeringen anför att man tillsammans med ansvariga myndigheter noga följer utvecklingen av hushållens skuldsättning och bostadspriserna för att se om ytterligare åtgärder är nödvändiga. Mot bakgrund av det ovan anförda är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslag på ett tillkännagivande till regeringen om behovet av översyn av ränteavdragen och skattereduktionen för kapitalförluster. Motionerna avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändrad fastighets-beskattning för elproduktionsenheter. Jämför reservation 9 (SD). I tas skatter och avgifter ut vid produktion av el. Alla elproduktions-anläggningar belastas med en generell industriell fastighetsskatt. En industri-enhet är en byggnad avsedd för industriell verksamhet och tillhörande tomtmark. Statlig fastighetsskatt ska betalas för fastigheter som inte innehåller bostäder och som vid fastighetstaxeringen bl.a. betecknas som en industrienhet eller elproduktionsenhet. Statlig fastighetsskatt betalas på taxeringsvärdet (av marknadsvärdet). Elproduktionsenheter delas in i två huvudgrupper som har olika hög fastighetsskatt: vattenkraftverk och värmekraftverk. Andra kraftverk än vattenkraftverk hänförs vid fastighetstaxeringen till huvud-gruppen värmekraftverk. Dessa är kraftvärmeverk, kondenskraftverk, kärn-kraftverk och vindkraftverk. Fastighetsskatten på vattenkraftverk höjdes från till . Tillsammans med den tillfälliga höjningen av skatten under taxeringsåren 2007–uppgick fastighetsskatten på vattenkraft till totalt 2010. uppgår fastighetsskatten till , dvs. den tillfälliga skatten permanentades och en ytterligare höjning gjordes . Inga ändringar är beslutade för deklarationen och framåt. Fastighetsskatten på vindkraftverk sänktes från till . För övriga elproduktionsanläggningar är fastighetsskatten oförändrad, dvs. av taxeringsvärdet för fastigheten. I kommittémotion 2015/16:2854 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 18 anförs att regeringen bör utreda förutsättningarna för en sänkning av fastighetsskatten för småskalig vattenkraft. Fastighetsskatten för småskalig vattenkraft bör sänkas till samma nivå som andra elproduktionsenheter för att stimulera investeringsviljan och tillkomsten av ny förnybar energi. Vidare föreslår motionärerna att fastighetsskatten för vindkraft justeras till den normala industrifastighetsskatten, för att inte snedvrida konkurrensen mellan de olika kraftslagen och för att undanröja administration för efterlevnaden av statsstödsreglerna. De nuvarande bestämmelserna om fastighetstaxering av elproduktionsenheter tillkom i stor utsträckning års allmänna fastighetstaxering. Elproduktionen och elmarknaden har utvecklats och genomgått geografiska och strukturella förändringar. Med hänsyn till de förändringar som har gjorts tillsatte regeringen en särskild utredare (dir. 2014:134) för att göra en översyn av fastighetstaxeringen och fastighets-beskattningen av elproduktionsenheter och bedöma om den bör förändras i något avseende. Utredaren ska enligt direktiven sträva efter en fastighetstaxering och fastighetsbeskattning som är samhällsekonomiskt effektiv och som inte snedvrider förutsättningarna mellan de olika elproduktionstyperna, mellan elproduktion och annan näringsverksamhet eller mellan anläggningar med olika kapacitet inom en och samma elproduktionstyp. Utredaren ska bl.a. överväga om elproduktionsenheter bör taxeras med tätare intervall, analysera om det är motiverat att anläggningar med enbart värmeproduktion utgör skattebefriade specialbyggnader, och i så fall i vilken utsträckning, överväga om det med hänsyn till påverkan på effektiviteten i elcertifikatssystemet är motiverat att värdet av elcertifikat beaktas vid fastighetstaxeringen eller vid bestämmandet av underlag för uttag av fastighetsskatt, och föreslå hur anläggningar för energislag som inte kan indelas som någon av de befintliga kraftverkstyperna kan fastighetstaxeras och fastighetsbeskattas som elproduktionsenheter. Uppdraget ska redovisas . Motionsyrkanden om en översyn av fastighetsskattens nivåer får därmed anses vara tillgodosedda, varför dessa avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändringar i beskattningen av boendet. Jämför reservationerna 10 (SD) och 11 (KD). Den statliga fastighetsskatten på småhus och bostadsdelen i hyreshus ersattes av en fastighetsavgift (prop. 2007/08: 27, bet. 2007/08:SkU10, rskr. 2007/08:90). För småhus bestämdes fastighetsavgiften till per värderingsenhet, dock högst av taxerings-värdet. Fastighetsavgiften för bostadsdelen i hyreshus bestämdes till per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften ska räknas upp med utvecklingen av inkomstbas-beloppet. Uttaget av fastighetsavgift har begränsats för pensionärer och personer som får sjuk- eller aktivitetsersättning (prop. 2007/08:156, bet. 2008/09:SkU3). Genom beslut (prop. 2009/10:33, bet. 2009/10:SkU15) utvidgades systemet med fastighetsavgift fr.o.m. så att det även omfattar fastigheter med småhus som saknar byggnadsvärde, dvs. hus för vilka värdet understiger , och tomtmark för småhus som är bebyggd med småhus på ofri grund, t.ex. bostadshus på en tomt som arrenderas. Utvidgningen finansieras genom att taket för uppskovsbelopp sänktes . Innehav av hyresbostäder utgör näringsverksamhet, vilket utöver fastighetsavgiften medför en löpande konventionell beskattning i form av skatt på näringsverksamheten. Medel som sparas eller sätts av för framtida underhåll beskattas . I det system för beskattning av näringsverksamhet som gällde före skattereformen 1990 fanns ett flertal möjligheter att bilda obeskattade reserver, och vissa näringsidkare hade möjlighet att på ett mer omfattande sätt jämna ut sina inkomster skattemässigt. Det system för beskattning av näringsverksamhet som infördes genom skattereformen byggde på sänkta skattesatser och marginalskatter med en generöst utformad allmän reserveringsmöjlighet, numera i form av periodiseringsfonder, och kraftigt inskränkta reserveringsmöjligheter i övrigt. Vid beräkning av näringsverksamhet kan avdrag göras för avsättning till periodiseringsfonder. Enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag får göra avdrag med högst av inkomsten. Juridiska personer får göra avdrag med högst . beslutade regeringen att tillsätta en kommitté med uppdrag att göra en översyn av beskattning av hyresrätter och vissa andra boendeformer (dir. 2012:32). Kommittén skulle se över beskattningen av bostäder som upplåts med hyresrätt, bostadsrätt i oäkta bostadsföretag eller kooperativ hyresrätt. Kommittén skulle bl.a. lämna förslag på en förbättring av den skattemässiga ställningen för bostäder som upplåts med hyresrätt. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2013:45) förlängdes utredningstiden till . Kommittén, som antog namnet , lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2014:1). Kommitténs uppdrag har bestått av fem delar. Den första delen avser beskattningen av hyresbostäder, den andra beskattningen av delägare i oäkta bostadsföretag och den tredje beskattningen av kooperativa hyresrättsföreningar. Den fjärde delen avser reglerna om skattereduktion för ROT-arbete och den femte delen skattereglerna för privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden. Kommitténs förslag innebär att den skattemässiga ställningen för hyresbostäder förbättras genom att den kommunala fastighetsavgiften avskaffas för bostäder som upplåts med hyresrätt.