bet · H301NU21 · 2016-05-23 00:00:00 — STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag När det gäller de övriga rekommendationerna håller regeringen inte med om det som sägs om ansvarsfördelningen mellan styrelsen och ägaren. Givetvis finns det alltid risker också med att äga bolag, men vad som enligt är viktigt när man gör satsningar eller investeringar som kan tänkas innebära risker är att besluta vem som blir vinnare om satsningen bär frukt. Om satsningen ska ge arbetstillfällen och bidra till samhällsutvecklingen på lång sikt kan vi tänka oss satsningar som är riskfyllda eller satsningar där pay off-tiden är på . Det som vi inte kan tänka oss är riskfyllda investeringar där tanken är att på kort sikt göra vinster och där utdelningen som inkasseras av staten används till att sänka skatter för de välbärgade. Det kan vi inte tänka oss. Statliga bolag kan fungera som en utomordentlig motor i samhällsutvecklingen, framför allt vid satsningar som avser att ge resultat på eller i projekt där marknaden inte tycker att avkastningen är tillräckligt hög. Sedan har man med lite bitter eftersmak fått erfara detta. I min hemkommun, till exempel, ger staten kalla handen när det gäller att hjälpa till med övervintringen av ett anrikningsverk, som är ett måste om en gruvbrytning över huvud taget ska kunna komma igång igen. Men några riskkapitalister räknar tydligen på ett annat sätt. Hjälpen tycks nu komma den vägen, men så kan det vara . Inget är så enkelt som att tänka i svart eller vitt. syn är att staten definitivt kan och ska äga bolag. Sedan ska dessa skötas med omsorg, och staten ska agera som en aktiv ägare. Jag blir lite förvånad när jag läser mig till några av de borgerliga partiernas syn, att staten inte borde äga eller driva bolag, vilket man också hörde i debatten. Jag vill i detta sammanhang utveckla min syn på statens ägande av bolag, och jag gör det givetvis med anledning av vårt särskilda yttrande. Jag menar att det statliga ägandet behöver utökas och utvecklas för att demokratiska beslut ska kunna styra samhällsutvecklingen. Staten ska vara en aktiv ägare till sina bolag och genom ägardirektiv säkerställa att bolagen används för att stödja teknikutvecklingen, driva på miljö- och klimatarbetet och skapa sysselsättning. Utöver ägardirektiven är statens ägarpolicy och ägarsamordningen viktiga instrument för att staten ska kunna vara en aktiv ägare. konstaterar att ägarpolicyn inte är juridiskt bindande för de statliga bolagens styrelser eftersom den inte antas av bolagsstämman. tyder granskning på att styrelser och deras ordförande ändå uppfattar ägarpolicyn som styrande då förtydliganden har gjorts i ägarpolicyn av ägarens förväntningar på bolagens arbete med hållbart företagande. Det har resulterat i att bolagen arbetar mer aktivt med dessa frågor. Det är positivt att ägarpolicyn uppfattas som styrande, men i ljuset av konstaterande anser jag att en annan ordning kring ägarpolicyn kan behöva övervägas ytterligare. Slutligen vill jag när det gäller ägarsamordningen framhålla att det är positivt att denna numera sker skriftligen. Jag är dock kritisk till att ägarsamordningen beskrivs som ett tillfälle då bolagen ska samordna sin syn med företrädare för ägaren. I de fall där det inte finns en samsyn anser jag att regeringen som hel ägare och majoritetsägare bör äga beslutet när det gäller viktiga strategiska överväganden för bolaget. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag har presenterat en rapport med rekommendationer till regeringen angående detta med att ha en mer aktiv roll i styrningen av de statliga bolagen när det gäller risker och riskhantering. kommer det en flod av årsredovisningar, och jag har dristat mig till att ta med tre luntor hit för att på något sätt åskådliggöra vad vi pratar om här . tar upp finansiella risker, strategiska risker och operativa risker. Var och en för sig har sina viktiga delar. Finansiella risker handlar naturligtvis om krediter, kreditprövningar, investeringsrisker och sådant, eftersom sysslar med kapital och företagsrådgivning. Strategiska risker är naturligtvis olika former av omvärldsrisker såsom konjunktur, kundbeteende, politiska beslut och så vidare. Operativa risker tar ju alla företag på olika sätt, och det är ju inom de tre affärsområdena riskkapital, lån och rådgivning som bedriver sin verksamhet. I årsredovisningen för redogörs det på ungefär en halv sida för vad man anser vara viktiga risker. Men i årsredovisningen för Akademiska Hus, som också är ett statligt bolag, finns det ett helt kapitel om risker och riskhantering. Det finns en mängd olika områden som skulle kunna skapa dessa risker. Förutom de nämnda områdena, som också tog upp, skriver Akademiska Hus om ett område som kallas för legala risker. Det gäller etiska ställningstaganden, vilket också jag kan tycka är intressant. Det tredje exemplet är . I första hand tar man upp riskerna i en intern kontrollaktivitet. Jag har suttit med i olika kontrollkommittéer. Där har man på ett sätt större ansvar för att se både verksamhet och ekonomi i de nämnda verksamheterna. Här har man inga externa risker, utan man tittar på ett internt kontrollsystem. Sedan kommer vi till en sak som jag särskilt skulle vilja poängtera och som jag är väldigt förvånad över att inte tar upp i det här sammanhanget. Vi pratar om att de statliga bolagen är många i sig, 49 stycken. Men vi kan också titta på hur många dotterbolag och verksamheter som de respektive statliga bolagen har. Det borde i allra högsta grad vara föremål för granskning. Är detta verkligen förenligt med vad vi i anser att de ska göra? Jag är i många fall ganska tveksam. När det gäller finns det två stora dotterbolag. Det ena har i sin tur sex dotterbolag, det andra ungefär tio. Dem tittas det inte på över huvud taget. Det tycker jag är väldigt intressant. Att dessutom ett av dem är beläget i och ett annat i , alltså utanför landets gränser, kanske har sin rimliga förklaring. Men jag kan ändå tycka att det är intressant att veta, för det är våra skattepengar som går till de här områdena och bolagen. Om detta säger som sagt intet. Men om man nu eftersträvar - och säger det till regeringen - en bättre samordning av riskhanteringen samt utveckling av verktyg för löpande uppdatering och sammanställning av information om risker och konsekvenser bör man verkligen gå djupare in och titta även på dotterbolagen. om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag Som vi också har sagt tidigare i debatter om statliga bolag - även jag själv hör till dem som sagt det - hade det varit önskvärt om årsredovisningarna hade sett ungefär likadana ut, så att man kunnat jämföra dem sinsemellan. Staten är ju koncernen. Med de gemensamma ägardirektiv och policyer som finns kan man tycka att det hade varit enklare för oss riksdagsledamöter och andra att kunna slå upp och jämföra inte bara hur man bedömt riskerna, som i det här fallet, utan också hur man sammanställt verksamheten för året. Då behöver det se ungefär likadant ut. Med de orden, herr talman, stöder vi rekommendationer och utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.)