bet · H301JuU18 · 2016-04-07 00:00:00 — Regleringen görs också mer konsekvent när det gäller hur brott som utgör återfall ska behandlas. Det ska göras en principiell skillnad mellan brott som har begåtts före en tidigare dom (nyupptäckt brottslighet) och brott som har begåtts efter en tidigare dom men innan påföljden helt har verkställts eller annars upphört (ny brottslighet). Förslagen innebär bl.a. att gemensam straffmätning fortsättningsvis endast ska tillämpas vid nyupptäckt brottslighet. Slutligen föreslår regeringen att ungdomstjänst och ungdomsvård ska omfattas av regleringen om ny påföljdsbestämning efter tidigare dom. Lagändringarna föreslås träda i kraft . En särskild utredare har haft i uppdrag att utreda ett straffrättsligt skydd för egendom (). Utredaren redovisade sitt uppdrag i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). Utredningen föreslår när det gäller vad som ska bedömas som grov stöld att inte bara intrång i permanentbostad bör beaktas utan även intrång i annat liknande boende. Utredningen bedömer vidare att det inte bör införas någon generell möjlighet att lägga samman flera förmögenhetsbrott till ett eller flera allvarligare brott. Det finns enligt utredningen inte heller skäl att nu ändra regeln om förhöjd straffskala vid flerfaldig brottslighet eller att ändra reglerna om försvårande omständigheter vid straffmätning. De nuvarande straffskalorna är tillräckligt vida för att täcka även omfattande och systematisk brottslighet och detsamma gäller den förhöjda straffskala som får tillämpas vid flera brott. har informerat om att betänkandet bereds i . publicerade (Brå) en rapport om matchfixning (Rapport 2015:18). Rapporten gen en första beskrivning av matchfixning (manipulation av matcher i syfte att göra vinster på spelmarknaden) i . I rapporten efterlyser Brå bl.a. ett vidgat fokus i brottsutredningarna och väcker också frågan om huruvida en straffrättslig översyn på området möjligen vore befogad. beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till en ny spelreglering som ska syfta till att skapa en spelmarknad som präglas av ett högt konsumentskydd, hög säkerhet i spelen och tydliga förutsättningar för att få verka på marknaden (dir. 2015:95). Enligt direktiven involverar uppgjorda idrottsresultat ofta organiserade kriminella nätverk som arbetar internationellt. Manipulation av idrottsresultat, s.k. matchfixning, är ett hot mot idrotten. Det är viktigt att vadhållning inom ramen för ett licenssystem inte skadar idrotten och att idrotten kan ha ett inflytande över vilka idrottsliga resultat som vadhållning ska tillåtas på. har antagit en konvention om manipulation av resultat inom idrott, som innefattar en mångsidig strategi för att ta itu med manipulation av resultat inom idrott. Utredaren ska mot denna bakgrund analysera hur de delar av den ovan nämnda konventionen som berör vadhållningsverksamhet bör beaktas inom ramen för ett licenssystem bedöma om andra åtgärder behöver vidtas för att motverka spelrelaterad matchfixning och lämna nödvändiga författningsförslag analysera om det bör regleras i vilken utsträckning som idrottstävlingar får användas som spelobjekt. Uppdraget ska redovisas . Utskottet behandlade i betänkande 2014/15:JuU14 motioner om straffmätning liknande de nu aktuella. Utskottet anförde att en reform om straffmätning genomfördes . Den syftade till att höja straffen för allvarliga våldsbrott och för grovt vållande till annans död, att öka spännvidden mellan straffen för brott i allmänhet och att skärpa straffen vid återfall i brott (prop. 2009/10:147, bet. 2009/10:JuU32, rskr. 2009/10:272). Det kunde enligt utskottet dock ifrågasättas om samhällets skärpta syn på allvarliga våldsbrott återspeglas i tillräcklig utsträckning i de lagstiftningsåtgärder som har vidtagits och i domstolarnas praxis. Utredningen om skärpta straff för allvarliga våldsbrott lämnade betänkandet Straffskalorna för allvarliga våldsbrott (SOU 2014:18). I betänkandet föreslås att straffen för vissa allvarliga våldsbrott skärps. Utskottet anförde att det är angeläget att utredningens lagförslag genomförs . Utskottet föreslog att skulle göra ett tillkännagivande om att regeringen skulle återkomma till med förslag om att genomföra de lagförslag som framförs i betänkandet Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. bestämmelser om straffvärdesbestämning vid flerfaldig brottslighet innebär i praktiken att när en person döms för flera brott åtnjuter han eller hon en straffrabatt. Påslaget i straff blir i dessa fall proportionellt sett lägre för varje ny gärning som brottslingen döms för. Enligt utskottets uppfattning borde regelverket skärpas och ge uttryck för en strängare syn på flerfaldig brottslighet än vad som är fallet . Utskottet föreslog att skulle göra ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett förslag som tillgodoser vad utskottet anfört. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom en motion om en s.k. kumulationsprincip vid vissa grova våldsbrott eller vad som anfördes i en motion om livstidsstraff. Utskottet avstyrkte också ett yrkande om att i vissa fall införa en tredje-gången-gillt-princip. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom förslaget att det faktum att otillåtna eller kränkande utredningsmetoder använts för att klarlägga en gärningsmans skuld inte ska beaktas i strafflindrande hänseende. Om förmildrande omständigheter förekommit får bedömas i varje enskilt fall. Likaså vidhöll utskottet sin inställning när det gällde frågan om att det ska ses som en försvårande omständighet att ett brott har begåtts under eller efter en störning av den allmänna ordningen. Utskottet hade en viss förståelse för synpunkten men ansåg inte att motionsyrkandet bör ge skäl till något initiativ från . Dessa motionsyrkande avstyrktes. När det gällde frågan om ny påföljd efter tidigare dom hänvisade utskottet till en aviserad proposition. Det fanns därför inte någon anledning för att ta något initiativ i denna fråga och motionsyrkandet avstyrktes. Utskottet behandlade även motioner om inbrott i betänkande 2014/15:JuU14 (s. 41). Utskottet anförde att i sitt betänkande SOU 2013:85 föreslog att när det gäller vad som ska bedömas som grov stöld bör inte bara intrång i permanentbostad beaktas utan även intrång i annat liknande boende. Utredningen föreslog inte någon straffskärpning för brottet grov stöld. Utskottet anförde att bostadsinbrott leder till orimligt låga straff jämfört med annan brottslighet. Straffen beaktar inte i tillräcklig grad den kränkning av brottsoffren som intrång i bostäder innebär. Bakom många inbrott ligger dessutom organiserade ligor. Straffet för att bryta sig in i någons hem måste enligt utskottet bli mer kännbart. Utskottet ansåg därför att ett nytt brott – inbrottsstöld – borde införas med minimistraffet fängelse . Utskottet föreslog att skulle göra ett tillkännagivande i enlighet med vad utskottet anfört. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Som framgår ovan har efter förslag från utskottet lämnat tre olika tillkännagivanden till regeringen när det gäller straffmätning m.m. Enligt ett tillkännagivande skulle regeringen återkomma till med förslag om att genomföra de lagförslag som framfördes i betänkandet Straffskalorna för allvarliga våldsbrott (SOU 2014:18). Ett annat tillkännagivande rörde frågan om att regelverket om straffvärdesbestämning vid flerfaldig brottslighet skulle skärpas och ge uttryck för en strängare syn på flerfaldig brottslighet än vad som är fallet . Vidare lämnade ett tillkännagivande om att ett nytt brott – inbrottsstöld – borde införas med minimistraffet fängelse . Regeringen har, som nämnts ovan, lämnat propositionen Ny påföljd efter tidigare dom (prop. 2015/16:151) till . Vidare bereds betänkandet Straffskalorna för allvarliga våldsbrott (SOU 2014:18) i och regeringen avser att lämna en proposition om straffskalorna för allvarliga våldsbrott . När det gäller frågan om inbrottsstöld bereds betänkande i . Med detta i beaktande ser utskottet inte nu något behov av ytterligare tillkännagivanden om straffskärpningar m.m. för dessa brott. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2015/16:25 (M), 2015/16:962 (M), 2015/16:2303 (M) yrkande 8, 2015/16:2593 (M), 2015/16:2834 (SD) yrkandena 2, 3.3 i denna del och 22 samt 2015/16:3072 (M) yrkande 14. När det gäller motionerna 2015/16:2303 (M) yrkande 1 och 2015/16:2685 (KD) yrkande 4 om bl.a. hänsynen till brottets straffvärde och om utnyttjandet av straffskalorna anser utskottet att befintliga straffbestämmelser är väl avvägda och att det får lämnas till rättstillämpningen att utdöma påföljder i enskilda fall. Utskottet vidhåller sin uppfattning och är inte berett att ställa sig bakom förslaget att det faktum att otillåtna eller kränkande utredningsmetoder använts för att klarlägga en gärningsmans skuld inte ska beaktas i strafflindrande hänseende. Om förmildrande omständigheter har förekommit får bedömas i varje enskilt fall. Därmed avstyrks 2015/16:2834 (SD) yrkande 3.3. i denna del. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2015/16:2132 (M) yrkande 2 och 2015/16:2834 (SD) yrkande 1 om ett icke tidsbestämt fängelsestraff och livstidsstraff. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom yrkandena om särskilda straffrättsliga åtgärder ska gälla vid en persons tredje begångna brott. Motion 2015/16:2280 (KD) och 2015/16:2834 (SD) yrkande 7 avstyrks därmed. Utskottet vidhåller sin inställning när det gäller motion 2015/16:2834 (SD) yrkande 9 att det ska ses som en försvårande omständighet att ett brott har begåtts under eller efter en störning av den allmänna ordningen. Utskottet har en viss förståelse för synpunkten men anser inte att motionsyrkandet ger anledning till något initiativ från . Motion 2015/16:2549 (SD) tar upp möjligheten att höja straffsatserna för mutbrott för att råda bot på s.k. matchfixning. Utskottet konstaterar att en särskild utredare har i uppdrag att lämna förslag till en ny spelreglering och i samband med detta bl.a. bedöma vilka åtgärder som behöver vidtas för att motverka spelrelaterad matchfixning samt lämna nödvändiga författningsförslag. Utredarens arbete bör inte föregripas och utskottet avstyrker därmed motionen. Brott som begås av djurrättsaktivister Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. straffskärpningar vad gäller brott som begås av djurrättsaktivister. Jämför reservation 45 (SD). I motion 2015/16:2720 av (M) yrkande 1 anförs att en översyn av tillämpningen av straffskalan för vissa brott mot viss näringsverksamhet bör övervägas. Främst är det pälsdjursfarmar som drabbas av våld, både mot anläggningar och mot enskilda personer. Men även företag som arbetar med fjäderfä och äggproduktion eller djurfodertillverkning har drabbats. Enligt motion 2015/16:1758 av (M) yrkande 2 bör straffpåföljden för djurrättsrelaterade brott skärpas. De autonoma grupper som tar lagen i egna händer och med olagliga medel terroriserar de gröna näringarna är oroande. Hot, trakasserier, mordbrand, gravskändningar och skadegörelse som uppgår till kan aldrig accepteras. Enligt motion 2015/16:2079 av m.fl. (SD) yrkande 2 bör straffsatserna för kriminell djurrättsaktivism öka. Utövare av laglig näringsverksamhet utsätts återkommande för brott av individer och organisationer som trakasserar utvalda animalieproducenter och företag som arbetar med vidareförädling av animalieprodukter. Enligt motion 2015/16:2458 av (C) yrkande 2 bör lagen bör ses över så att det inte ska kunna gå att missbruka yttrandefriheten och demonstrationsfriheten för att trakassera och förfölja oskyldiga näringsidkare i deras hem och på arbetsplatser. I utskottets budgetbetänkande (bet. 2014/15:JuU1 s. 44) behandlades motioner om att prioritera brottslighet som begås av djurrättsaktivister. Utskottet anförde bl.a. att s.k. djurrättsaktivister ofta använder sig av olika former av brott, både mot egendom och person, för att få uppmärksamhet för sina ståndpunkter. Förutom att detta leder till stora kostnader för dem som är verksamma inom t.ex. pälsindustrin blir dessutom allt fler tveksamma till att fortsätta med sin verksamhet. Även forskare som genomför djurförsök utsätts för brott av djurrättsaktivister, trots att dessa djurförsök genomförs först efter en noggrann kontroll från samhället via de djurförsöksetiska nämnder som godkänner försöken. Utöver de ekonomiska skadorna riskerar dessa angrepp även att försena angelägen forskning om olika allvarliga sjukdomar. Rättsväsendet borde enligt utskottets mening prioritera arbetet mot denna brottslighet i betydligt högre grad än vad som görs samt överväga vilka möjligheter som finns att erbjuda ett bättre skydd för dem som utsätts för hot, skadegörelse och annan typ av brottslighet av djurrättsaktivister. Utskottet föreslog därför, med tillstyrkande av vissa motioner, ett tillkännagivande till regeringen om att arbetet mot brott som begås av djurrättsaktivister ska prioriteras. Utskottet var däremot inte berett att ställa sig bakom vad som anfördes i ett motionsyrkande om en översyn av demonstrationsfriheten, och motionen avstyrktes i denna del. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:77). I betänkande 2014/15:JuU14 (s. 68) behandlade utskottet en motion om att överväga en översyn av tillämpningen av straffskalan för brott mot viss näringsverksamhet såsom pälsfarmar. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. Enligt en uppgift från är frågan om prioritering av arbetet med brottstypen i enlighet med tillkännagivande under beredning. Utskottet noterar att tillkännagivandet från om att prioritera arbetet med brott som begås av djurrättsaktivister bereds i . När det gäller frågan om att överväga straffskärpningar för brott relaterade till djurrättsaktivism och att se över lagstiftningen i andra avseenden vidhåller utskottet sin inställning och avstyrker motionerna 2015/16:1758 (M) yrkande 2, 2015/16:2079 (SD) yrkande 2, 2015/16:2458 (C) yrkande 2 och 2015/16:2720 (M) yrkande 1. Deltagande i kriminell organisation Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa en s.k. DIKO-lag. Jämför reservation 46 (SD). Enligt motion 2015/16:2841 av och (båda SD) bör en s.k. DIKO-lag införas. Lagen ska kriminalisera delaktighet i organiserad brottslighet, kriminellt nätverk eller organisation (deltagande i kriminell organisation, DIKO). Åklagaren ska till domstol lämna in begäran om att klassa en viss utredning som DIKO-relaterad. Finner domstolen att så är fallet träder DIKO-befogenheterna in för utredningen. En modifierad lagstiftning ska i dessa fall gälla, bl.a. beträffande tvångsmedel, åtal och övergrepp i rättssak. Ett system med s.k. kronvittnen ska tillämpas, dvs. där strafflindring även kan ges när en tilltalad medverkar till utredningen av andras brott. Vidare bör användning av anonyma vittnen och ett utökat vittnes- och brottsofferskydd gälla inom . Enligt 17 kap. 10 § döms den som med våld eller hot om våld angriper någon för att han eller hon gjort en anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett en utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd, för övergrepp i rättssak till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Detsamma ska gälla om man med någon annan gärning som medför lidande, skada eller olägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att han eller hon avlagt vittnesmål eller annars avgett en utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att avge en sådan utsaga. Är brottet grovt döms till fängelse, lägst två och högst . Av 29 kap. 1 § första stycket ska straff, med beaktande av intresset av en enhetlig rättstillämpning, bestämmas inom ramen för den tillämpliga straffskalan efter brottets eller den samlade brottslighetens straffvärde. Av andra stycket följer att vid bedömningen av straffvärdet ska beaktas den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit, vad den tilltalade insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon haft. Det ska särskilt beaktas om gärningen inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till person. I förarbetena till bestämmelsen anges övergrepp i rättssak som exempel på ett av de brott som kan innebära ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till person (prop. 2009/10:147 s. 14 f.). finns det i 36 kap. 1 b § en bestämmelse om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet (s.k. utvidgat förverkande). Bestämmelsen innebär att det i vissa fall är möjligt att förverka även utbyte som kommer från annat brottsligt handlande än det som den tilltalade döms för. Den innebär också att sambandet mellan egendomen och den brottsliga verksamheten inte behöver styrkas fullt ut. I stället är det tillräckligt att åklagaren uppfyller ett lägre ställt beviskrav. Utredningen om skärpta straffrättsliga åtgärder mot organiserad brottslighet överlämnade betänkandet Organiserad brottslighet – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m. (SOU 2014:63). Inom har även upprättats en promemoria, Komplettering av förslagen i SOU 2014:63 – äktenskapstvång och olaga hot (Ju2014/7758-L5). överlämnade regeringen en proposition till , Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16:113). Regeringen föreslår följande ändringar i det straffrättsliga regelverket för att den organiserade brottsligheten ska kunna motverkas mer effektivt: Försök, förberedelse och stämpling till allvarliga brott ska kriminaliseras i större utsträckning än . Det gäller bl.a. grovt olaga hot, grov utpressning, övergrepp i rättssak, grovt övergrepp i rättssak samt grovt och synnerligen grovt vapenbrott. Bestämmelsen om straff för förberedelse och stämpling ändras så att högre straff än fängelse ska kunna dömas ut i fler fall. Den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och låter bli att förhindra vissa allvarliga brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för det. Det ska införas nya omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt. Bland annat ska det vid vissa brott med hotinslag särskilt beaktas om gärningen har innefattat hot som påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller som annars har varit av allvarligt slag. Brottsbeteckningarna grovt brott och ringa brott införs för de brott som berörs av förslagen och som inte redan har en sådan beteckning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utredningen om informationsutbyte vid brottsbekämpning m.m. lämnade slutbetänkandet Informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet (SOU 2011:80). Det har därefter gjorts en kompletterande inventering av behovet av författningsändringar för att underlätta informationsutbytet vid myndighetssamverkan mot grov organiserad brottslighet, (se departementspromemorian Ds 2014:30). I promemorian lämnas förslag till en ny lag om uppgiftsskyldighet vid samverkan mot grov organiserad brottslighet och en förordning i samma ämne. Av propositionsförteckning för /16 framgår att regeringen avser att överlämna en proposition om informationsutbyte vid samverkan mot grov organiserad brottslighet . Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle redovisa hur reglerna om utvidgat förverkande har tillämpats och mot bakgrund av detta utvärdera bl.a. om tillämpningen har visat på problem eller svårigheter med regleringen (dir. 2013:14, utredning Ju 2013:07). Om det fanns behov av författningsändringar skulle utredaren lämna förslag till sådana ändringar. Genom tilläggsdirektiv fick utredaren i uppdrag att analysera behovet av och lämna förslag till författningsändringar som behövs för att genomföra och rådets kommande – men vid tilläggsdirektivens beslutande ännu inte formellt antagna – direktiv om frysning och förverkande av utbyte av brott (dir. 2014:22). I betänkandet För att brott inte ska löna sig föreslås förändringar i bestämmelsen om utvidgat förverkande som innebär att bestämmelsen får ett vidare tillämpningsområde än (SOU 2015:67). beslutade regeringen att lämna en proposition till om utökade möjligheter till förverkande (prop. 2015/16:155). I propositionen lämnas förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra EU:s direktiv om förverkande av hjälpmedel vid och av brott i Europeiska unionen. Det föreslås även utökade möjligheter att förverka utbyte av brottslig verksamhet vid brott som har samband med organiserad brottslighet. Förslagen innebär att möjligheterna att förverka inte bara utbytet av ett konkret brott, utan även utbyte av en inte närmare preciserad brottslig verksamhet (utvidgat förverkande), utökas till att gälla vid fler brott. Utvidgat förverkande ska enligt förslaget kunna beslutas vid alla brott som har fängelse eller mer i straffskalan och som är av beskaffenhet att kunna ge utbyte. Utvidgat förverkande ska även kunna beslutas vid t.ex. brott som har fängelse eller mer i straffskalan om brottet har utgjort led i en brottslighet som har utövats i organiserad form. Vidare föreslås utökade möjligheter att besluta om förverkande även utan samband med en fällande brottmålsdom och vissa anpassningar av möjligheterna att erkänna och verkställa förverkandebeslut från andra EU-medlemsstater. Slutligen kan nämnas att Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet m.m. lämnade betänkandet Organiserad brottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. – straffansvarets räckvidd (SOU 2000:88). Kommittén, som bl.a. hade i uppdrag att utreda frågor om straffansvar för deltagande i organisationer som sysslar med brottslig verksamhet, gjorde bedömningen att övervägande skäl talade för att det kriminaliserade området inte borde utvidgas till deltagande i eller stöd till sammanslutningar där det förekommer brottslighet. Kommittén anförde bl.a. att ett grundläggande krav som måste ställas på en kriminalisering är att den avser endast straffvärda förfaranden. Av detta krav följer att det inte kan komma i fråga att straffbelägga allt deltagande i eller stöd till sammanslutningar där det förekommer brottslighet, anförde kommittén. Utskottet anförde i budgetbetänkandet (bet. 2014/15:JuU1 s. 29 f.) följande. Grov organiserad brottslighet utgör ett hot mot det demokratiska samhället och är en av samhällets stora utmaningar. Som regeringen anför finns det många olika typer av aktörer som ägnar sig åt sådan typ av brottslighet, allt från mer fasta grupperingar till löst sammansatta och snabbt föränderliga nätverk. Även brottsligheten kan ta sig olika uttryck, som t.ex. narkotikabrott, människohandel, vapenbrott, utpressning och ekonomisk brottslighet som skatte- och bokföringsbrott. För att bekämpa den grova organiserade brottsligheten krävs ett omfattande arbete på många olika plan. Enligt utskottets uppfattning måste bekämpningen av denna typ av brottslighet intensifieras, bl.a. genom att på olika sätt minska de kriminella vinsterna. Utskottet anser vidare, i likhet med regeringen, att en väl fungerande samverkan med och är nödvändig i detta sammanhang. I betänkande 2012/13:JuU10 (s. 26 f.) behandlade utskottet ett motionsyrkande om deltagande i en kriminell organisation. Utskottet ansåg inte att det borde införas en särskild lag om deltagande i kriminella organisationer. I samma betänkande behandlade utskottet ett motionsyrkande om att det i vissa fall ska vara möjligt att åtala och fälla en person för organiserad brottslighet utan att personen behöver bindas vid ett specifikt brott. Utskottet anförde att det ansåg att försiktighet måste iakttas när det är fråga om att lätta på beviskraven i brottmål.