bet · H301KU19 · 2016-04-13 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Utskottet hänvisar i huvudsak till pågående arbete och tidigare ställningstaganden. Motionsyrkandena rör frågor om regional nyhetsbevakning, grundlagsskydd för public service, tillgång till nordisk tv, evenemangslista, begränsad reklamtid och tv-sänd alkoholreklam. I betänkandet finns en reservation (V). 17 motionsyrkanden i motioner från allmänna motionstiden /15 och 2015/16. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Grundlagsskydd för public service Tillgång till nordisk tv Grundlagsskydd för public service, punkt 2 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Motioner från allmänna motionstiden /16 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:487 av och (S), 2014/15:502 av m.fl. (S), 2014/15:1145 av och (S) och 2015/16:3027 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkandena 3 och 4. Grundlagsskydd för public service 2015/16:102 av m.fl. (V). Reservation (V) Tillgång till nordisk tv 2014/15:331 av i (S). 2014/15:818 av (C), 2014/15:1514 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2015/16:1837 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:1970 av och (båda C). 2014/15:1370 av (MP). 2014/15:561 av Per Lodenius (C) delyrkande 2, 2014/15:2204 av m.fl. (S) och 2015/16:1505 av m.fl. (S) yrkande 1. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (V), Skånberg (KD), (S), (S) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 17 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /15 och 2015/16 som rör mediefrågor. Motionerna tar upp frågor om regional nyhetsbevakning, grundlagsskydd för public service, tillgång till nordisk tv, evenemangslista, begränsad reklamtid och tv-sänd alkoholreklam. Under ärendets beredning har Myndigheten för radio och tv bytt namn till Myndigheten för press, radio och tv (fr.o.m. ). Bakgrunden till namnbytet är att tidigare är en del av Myndigheten för radio och tv . Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder för att stärka regional nyhetsbevakning med hänvisning till flera pågående utredningar. och (båda S) begär i motion 2014/15:487 ett tillkännagivande till regeringen om att motverka den tilltagande medieklyftan mellan olika delar av landet. Motionärerna anför att det särskilt i landets glesbefolkade delar har skett en dramatisk försämring av den journalistiska närvaron. Motionärerna framhåller att staten har flera verktyg för att värna och stimulera god journalistisk närvaro i hela landet, bl.a. en väl fungerande digital infrastruktur, presstöd och public service. I motion 2014/15:502 begär m.fl. (S) ett tillkännagivande om att se över behovet av insatser för att stärka den regionala nyhetsbevakningen i hela landet. Utvecklingen av medielandskapet leder enligt motionärerna till en större uppdelning av landet. Landsbygden hamnar i både en politisk och en demokratisk skugga. Ett liknande yrkande framförs av och (båda S) i motion 2014/15:1145. Per Lodenius m.fl. (C) begär i kommittémotion 2015/16:3027 yrkande 3 ett tillkännagivande om en utredning av mediedistribution ur ett demokratiskt perspektiv. För att alla ska få chans att ta del av journalistiken krävs enligt motionärerna att den fysiska tidningen kan komma hem till brevlådan, och för detta behövs stöd till samdistribution där så behövs. I yrkande 4 begär motionärerna ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för att ta del av medier digitalt i hela landet. Alla ska kunna ta del av det digitala samhället, och motionärerna vill därför se en digital allemansrätt som garanterar stabil och snabb uppkoppling i hela landet. Målet för medieområdet är att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadlig mediepåverkan. Detta mål godkändes av 2014 (prop. 2014/15:1 utg.omr. 17, bet. 2014/15:KrU6, rskr. 2014/15:96). Målet, resultatredovisningen och politikens inriktning för området medier behandlas samlat av regeringen varje höst i budgetpropositionen inom utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid och bereds således av kulturutskottet. Syftet med presstödet är att värna mångfalden på dagspressmarknaden. Stödet lämnas i form av driftsstöd och distributionsstöd. Utgifterna för stödet styrs bl.a. av antalet stödberättigade dagstidningar och storleken på dessa tidningars upplagor. Bestämmelser om presstöd finns i presstödsförordningen (1990:524), och förordningen gäller t.o.m. utgången av 2019. Utvecklingsstödet är ett nytt stöd på medieområdet, och finansieringen av stödformen behandlades av regeringen och (se prop. 2015/16:1 utg.omr. 1, bet. 2015/16:KU1, rskr. 2015/16:62). bemyndigade regeringen att för anslaget 8:1 Presstöd besluta om bidrag som medför behov av framtida anslag på sammanlagt högst . Utvecklingsstödet, som utgör statligt stöd, godkändes av Europeiska kommissionen (kommissionen) , och regeringen har därefter utfärdat förordningen (2016:137) om utvecklingsstöd till tryckta allmänna nyhetstidningar. Förordningen träder i kraft och upphör att gälla vid utgången av 2020. Utvecklingsstödet beskrivs i förordningen som statsbidrag till tryckta allmänna nyhetstidningar för utveckling av elektroniska publiceringstjänster, och syftet med stödet är att främja mediemångfald och demokratisk debatt genom att ge tryckta allmänna nyhetstidningar förutsättningar att långsiktigt utveckla elektroniska publiceringstjänster med redaktionellt innehåll av hög kvalitet (1 och 2 §§). Utvecklingsstödet är inte avgränsat till dagstidningar, utan stödformen är öppen för alla tryckta allmänna nyhetstidningar som uppfyller vissa krav som uppställts i förordningen. Stödet ska rymmas inom ramen för presstödsanslaget och fördelas i mån av tillgängliga medel. fick en parlamentariskt sammansatt kommitté – – i uppdrag att göra en översyn av det statliga stödet till dagspressen och lämna förslag till utformningen av ett framtida stödsystem. överlämnade sitt slutbetänkande Översyn av det statliga stödet till dagspressen (SOU 2013:66). I betänkandet finns en redovisning av kommitténs överväganden och förslag om ett framtida statligt stöd till dagspressen. har behandlat motioner om avveckling av presstödet och om förändringar av det nuvarande presstödssystemet. Motionerna om avveckling av presstödet har avstyrkts, och utskottet har bl.a. framhållit att ett statligt presstöd är av väsentlig betydelse för att motverka koncentrationstendenser och upprätthålla mångfalden inom dagspressen (se t.ex. bet. 2005/06:KU1 s. 31). När det gäller motioner om förändringar av det nuvarande presstödssystemet har utskottet noterat det pågående arbetet med betänkande, vars resultat enligt utskottet inte borde föregripas (se t.ex. bet. 2013/14:KU1 s. 65). Mot denna bakgrund har motioner om förändringar av det nuvarande presstödssystemet avstyrkts. föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen vad utskottet anförde om att några av förslag skulle vara genomförda tidigare än 2017 (bet. 2014/15:KU1 s. 49 f.). Därmed avstyrktes två motioner om en avveckling av presstödet. behandlade regeringens proposition Statens stöd till dagspressen (prop. 2014/15:88). I samband med beredningen av propositionen behandlade utskottet en motion om utredning av frågan om avskaffande av presstödet (bet. 2014/15:KU12 s. 24 f.). I sitt ställningstagande vidhöll utskottet sina tidigare ställningstaganden om behovet av ett statligt stöd till dagspressen och avstyrkte motionen. I propositionen Statens stöd till dagspressen gjorde regeringen bedömningen att vissa av bestämmelserna i presstödsförordningen som reglerar driftsstödet till dagstidningar borde ändras så att regelverket anpassas till de förändrade tekniska och ekonomiska förutsättningar som dagspressen står inför. Regeringen föreslog att alla läsarintäkter ska behandlas likvärdigt vid beräkningen av driftsstödet till dagstidningar. Vidare föreslogs att villkoret om andelen abonnerad upplaga och den s.k. editionsregeln skulle ändras och att möjligheten till begränsat driftsstöd när en tidnings täckningsgrad överstiger den tillåtna skulle utökas. Regeringen föreslog även att möjligheten till begränsat driftsstöd för tidningar som delvis är skrivna på finska skulle utökas. Därutöver avsåg regeringen att återkomma med förslag om stödet till storstadstidningar och stödnivåerna för hög- och medelfrekventa dagstidningar. Slutligen föreslog regeringen att skulle avvecklas. Enligt regeringen borde nämndens uppgifter inordnas inom Myndigheten för radio och tv, och inom denna myndighet borde en inrättas som ett särskilt beslutsorgan. Organisationsförändringen borde enligt regeringen vara genomförd . Föreslagna ändringar borde enligt regeringen träda i kraft respektive . Regeringen bedömde att det kommer att finnas ett fortsatt behov av statligt presstöd med de förändringar som föreslogs. föreslog att skulle godkänna regeringens förslag. Därutöver föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om initiativ som syftar till att en ny försöksverksamhet inleds med samdistribution av tidningar och post med möjlighet för fler aktörer än att delta. Vidare föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om möjligheten att stegvis påbörja processen med att avveckla reklamskatten för dagspressen. Utskottet föreslog också att skulle tillkännage för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om att presstödsförordningens giltighetstid borde förlängas t.o.m. under förutsättning att förlängningen godkändes av kommissionen. Dessutom föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om att fyra huvudförslag om samdistribution av tidningar och post, avskaffande av reklamskatten, en ny stödtrappa för hög- och medelfrekventa dagstidningar och ett nytt omställningsstöd, med beaktande av de olika tidsperspektiv som måste anläggas för förslagens genomförande, bör ses som delar av en sammanhållen presstödspolitik och hanteras samordnat. Slutligen föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om att inom ramen för det befintliga anslaget öka driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar. I denna del anförde utskottet bl.a. att stödintensiteten för lågfrekventa dagstidningar är betydligt högre än för hög- och medelfrekventa dagstidningar och att det ekonomiska utrymmet inom anslaget för presstödet är begränsat. Mot bakgrund av det anförda ansåg utskottet att de ändringar av stödet för lågfrekventa dagstidningar som föreslagit inte borde genomföras. Utskottet konstaterade dock att även de lågfrekventa dagstidningar som är berättigade till driftsstöd befinner sig i en ekonomiskt svår situation och att det därför fanns skäl att inom ramen för det befintliga anslaget även öka driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar. Närmare hur en sådan ökning av driftsstödet skulle utformas fick enligt utskottet utredas, och regeringen därefter återkomma till i denna del. behandlade utskottet regeringens budgetproposition (prop. 2015/16:1 utg.omr. Bland annat föreslog regeringen att det särskilda extrastödet för storstadstidningar skulle avskaffas och att förändrade stödtrappor för hög-, medel- och lågfrekventa dagstidningar skulle införas. Utskottet föreslog att skulle godkänna regeringens förslag i nämnda delar (bet. 2015/16:KU1). I betänkandet behandlade utskottet även ett motionsyrkande om att fullfölja förslag och två motioner om att avskaffa presstödet. I sitt ställningstagande vidhöll utskottet sina tidigare ställningstaganden om behovet av ett statligt stöd till dagspressen och avstyrkte motionerna om att avskaffa presstödet. När det gällde motionsyrkandet om att fullfölja förslag hänvisade utskottet till tidigare tillkännagivanden till regeringen om bl.a. initiativ som syftar till att en ny försöksverksamhet inleds med samdistribution av tidningar och post med möjlighet för fler aktörer än att delta, om möjligheten att stegvis påbörja processen med att avveckla reklamskatten för dagspressen och om att inom ramen för det befintliga anslaget öka driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar. Utskottet noterade att regeringen i budgetpropositionen hade aviserat ytterligare steg i avskaffandet av reklamskatten för bl.a. dagspressen genom att sänka skatten. Utskottet välkomnade det stegvisa avskaffandet av reklamskatten som regeringen aviserat och förutsatte att regeringen även skulle beakta vad utskottet tidigare gett till känna om samdistribution av tidningar och post. När det gällde driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar konstaterade utskottet att regeringen i den aktuella budgetpropositionen föreslog höjda stödnivåer för dagstidningar som kommer ut och en jämnare stödtrappa för dagstidningar som kommer ut en eller och att utskottet välkomnade regeringens förslag i denna del. Utskottet noterade dock att tillkännagivande om ett ökat driftsstöd för lågfrekventa dagstidningar rörde både endags- och tvådagarstidningar, att regeringens förslag om en jämnare stödtrappa för endagstidningar i sig inte innebära ett ökat driftsstöd för dessa tidningar och att tillkännagivandet därmed inte var tillgodosett fullt ut. Sammantaget var utskottet dock inte berett att förorda ytterligare tillkännagivanden till regeringen och avstyrkte därför motionen. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2015/16:62). Redovisade ändringar av presstödet har sedermera godkänts av kommissionen, och nödvändiga ändringar har gjorts i presstödsförordningen. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet i dess nuvarande form upphör (dir. 2015:26). Enligt direktiven ska en utgångspunkt för analysen vara de demokratiska utmaningar som följer av medieutvecklingen och den förändrade medieanvändningen. Allmänhetens behov av allsidig information och individens möjlighet att vara demokratiskt delaktig oberoende av bostadsort ska vidare stå i fokus. Med utgångspunkt i analysen ska utredaren lämna förslag till utformning av nya mediepolitiska verktyg. Förslagen bör enligt direktiven syfta till att främja möjligheterna för allmänheten att ta del av journalistik som präglas av mångfald, allsidig nyhetsförmedling, kvalitet och fördjupning, oavsett var i man bor. Analysen av behovet av insatser ska presenteras i ett delbetänkande. Utredningen, som tagit namnet (Ku 2015:01), presenterade delbetänkandet Medieborgarna & medierna En digital värld av rättigheter, skyldigheter – möjligheter och ansvar (SOU 2015:94). I delbetänkandet lämnas en analys av det svenska medielandskapet utifrån ett medborgarperspektiv. I betänkandet behandlas bl.a. mediepolitikens roll, medborgarnas medieanvändning, mediernas förändrade innehåll, mediepolitikens verktygslåda och möjliga scenarier för framtiden. Utredningen lyfter fram begreppet medieborgaren, en medborgare som använder medier för att själv producera innehåll och sprida det till andra, samt folkbildningens betydelse för att ge folkvalda, medborgare, medieledningar och tjänstemän möjlighet att både tillägna sig nya kunskaper och få kontinuerlig kompetensutveckling inom bl.a. information, publicistik, maktstrukturer och teknik. I efterordet sammanfattar utredaren delbetänkandet i elva balanspunkter för att bjuda in till diskussion om i vilken utsträckning mediepolitiken kan och ska bidra till ökad balans mellan dessa storheter i medielandskapet och demokratin. • granskare och granskade • öppenhet och integritet • stad och land • offentligt finansierade medieföretag och fria, kommersiella medieföretag • dominanta aktörer och övriga • produktion och distribution • nationella och globala medier • medieföretag och medieborgare • information och desinformation – ansvarstagande och icke-ansvarstagande • marknad och publicistik • staten och medieaktörerna. Efter en förlängning av utredningstiden genom tilläggsdirektiv (dir. 2016:14) ska uppdraget redovisas slutligt . En översyn av postlagstiftningen i ett digitaliserat samhälle När det gäller distributionsfrågan anför regeringen i budgetpropositionen att digitaliseringen av samhället har lett till förändrade kommunikationsmönster, vilket bl.a. avspeglas i sjunkande brevvolymer på den svenska postmarknaden (prop. 2015/16:1 utg.omr. 22 s. 123). Regeringen framhåller att postmarknaden är en marknad i förändring och att det är nödvändigt att säkerställa att postlagstiftningen är ändamålsenlig, både i dagens digitaliserade samhälle och för framtiden. Av propositionen framgår vidare att för att se till att det även fortsatt kommer att finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet, som är kostnadseffektiv och i så stor utsträckning som möjligt motsvarar hushållens och företagens behov, har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att se över postlagstiftningen för att bedöma om den motsvarar rådande och framtida behov i ett digitaliserat samhälle och utifrån detta föreslå åtgärder (dir. 2015:87 och 2015:124). Utredningen, som tagit namnet En översyn av postlagstiftningen i ett digitaliserat samhälle (N 2015:06), ska slutredovisa sitt uppdrag . Den nuvarande bredbandsstrategin beslutades , och målen formulerades med sikte på 2020. Enligt , som följer upp regeringens bredbandsstrategi, är prognosen god för att de mål som ställdes upp 2009 ska nås (prop. 2015/16:1 utg.omr. 22 s. 122 f.). Regeringen framhåller i propositionen att det är viktigt att säkerställa att bredbandsstrategin fortsätter att vara relevant och framåtblickande. Regeringen har avsatt till bredbandsutbyggnad inom ramen för landsbygdsprogrammet och dessutom möjliggjort satsningar på ytterligare till bredbandsinfrastruktur inom ramen för regional- fondsprogrammen i norra (s. 112). lämnade Utredningen om effektivare användning av statens bredbandsinfrastruktur (N 2014:05) betänkandet Statens bredbandsinfrastruktur som resurs (SOU 2016:1) till regeringen. Utredningen har analyserat hur statens bredbandsinfrastruktur ska kunna effektiviseras genom bättre samordning. Betänkandet är ute på remiss . Utskottet vill framhålla vikten av att möta de demokratiska utmaningar som följer av medieutvecklingen och den förändrade medieanvändningen. Utskottet konstaterar att det pågår flera utredningar som överväger de frågor som aktualiseras i motionerna. Detta utredningsarbete bör inte föregripas, varför motionsyrkandena avstyrks. Grundlagsskydd för public service Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att utreda utformningen av ett grundlagsskydd för public service. Jämför reservation (V). I kommittémotion 2015/16:102 begär m.fl. (V) ett tillkännagivande om att det bör utredas hur ett grundlagsskydd för public service-uppdraget ska utformas. Motionärerna framhåller att public service-företagen ska informera, underhålla och utbilda lyssnare och tittare, och för det krävs en god och långsiktig finansiering, hög legitimitet hos svenska folket och ett oberoende gentemot statsmakterna, politiker och näringsliv. Vidare anförs att grundlagen inte tar hänsyn till vikten av att befolkningen i via public service ska kunna få opartisk samhällsinformation, nyheter och smalare program och att dessa även når flertalet av dem som inte har svenska som förstaspråk. Reglering av yttrande- och informationsfriheten i grundlagen Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Fri åsiktsbildning förutsätter bl.a. yttrande- och informationsfrihet. Dessa friheter tillförsäkras var och en gentemot det allmänna enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF). Yttrandefrihet definieras som en frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Informationsfrihet definieras som en frihet att inhämta och ta emot upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden. Yttrande- och informationsfriheten får begränsas genom lag i viss angiven utsträckning (2 kap. 20 § första stycket 1 RF). En närmare reglering av friheten att yttra sig finns i tryckfrihetsförordningen (TF) när det gäller tryckta skrifter och i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) när det gäller friheten att yttra sig genom radio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. YGL tillförsäkrar varje svensk medborgare rätt att fritt yttra sig i de medier som omfattas av grundlagen. Yttrandefriheten enligt grundlagen gäller bara yttranden som framförs i vissa medier. YGL omfattar radio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. Yttrandefriheten vid användningen av dessa medier skyddas av grundlagen för att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. TF och YGL bygger på samma grundläggande principer, dvs. etableringsfrihet, förbud mot censur och andra hindrande åtgärder, ensamansvar med meddelarskydd, en särskild brottskatalog och en särskild rättegångsordning med juryprövning. Regeln om etableringsfrihet för trådsändningar finns i 3 kap. 1 § YGL. I första stycket anges att varje svensk medborgare och svensk juridisk person har rätt att sända radioprogram genom tråd. Med sändning genom tråd avses en sändning genom en särskilt anordnad ledare. Exempel på trådnät är telefonnätet för fast telefoni och kabel-tv-nätet. I propositionen Yttrandefrihetsgrundlag m.m. (prop. 1990/91:64 s. 89) anges att etableringsfriheten omfattar både vidaresändningar, dvs. samtidig och oför-ändrad vidareförmedling av en annan sändning, och andra sändningar. Etableringsfriheten för trådsändningar innebär att inga krav på tillstånd kan ställas på sådana sändningar och att möjligheten att bedriva verksamheten i princip inte får begränsas av villkor som inte har stöd i grundlagen. Etableringsrätten för trådsändningar är inte oinskränkt. I 3 kap. 1 § andra stycket YGL anges vilka undantag som får göras i lag. Ett undantag handlar om att det får meddelas föreskrifter om skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplysning. Denna s.k. vidaresändningsplikt, som regleras i 9 kap. radio- och tv-lagen (2010:696), innebär en skyldighet för nätinnehavare att tillhandahålla utrymme i nätet för dels vissa sändningar som sker med tillstånd av regeringen, t.ex. SVT:s sändningar, dels sändningar från lokala kabelsändarföretag. Genom ett annat undantag ges möjligheter till regler om skyldighet för den som sänder program i tv att utforma sändningarna på ett sådant sätt att programmen genom textning, tolkning, uppläst text eller liknande teknik blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Ett tredje undantag ger möjlighet till ingripanden mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder eller hets mot folkgrupp. Rätten att sända radioprogram, i vilket begrepp tv och ljudradio innefattas, på annat sätt än genom tråd får enligt 3 kap. 2 § första stycket YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Sådana regler finns i radio- och tv-lagen. Av tekniska skäl har det ansetts nödvändigt att reglera användningen av det begränsade sändningsutrymme som finns i etern (prop. 1990/91:64 s. 79). Enligt andra stycket samma lagrum ska det allmänna dock eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. I fråga om sådana begränsningar i sändningsrätten som avses i 3 kap. 1 och 2 §§ YGL gäller vad som föreskrivs om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 21–23 §§ RF. Den som sänder radioprogram avgör självständigt vad som ska förekomma i programmen (3 kap. 4 § YGL).