bet · H301SoU18 · 2016-02-29 00:00:00 — Den dåvarande regeringen tillsatte en nationell samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården, (dnr S2014/6314). Uppdraget sträcker sig från t.o.m. . Den nationella samordnaren ska i dialog med minst 50 kommuner stärka och stödja i arbetet med den sociala barn- och ungdomsvården. Arbetet ska stimulera och inspirera att utveckla verksamheten på bästa möjliga vis för att möta de utmaningar som finns. I dialogen med kommunerna kan också kommunernas förutsättningar för att ge stöd och skydd till barn och unga belysas samt om det nationella stödet är ändamålsenligt utformat. Arbetet ska bedrivas i samarbete med SKL och de regionala utvecklingsledarna för barn och unga. Den nationella samordnaren ska samråda med berörda myndigheter och andra aktörer som samordnaren anser vara relevanta för uppdragets genomförande. Boende utanför det egna hemmet (SOU 2014:3) lämnade Utredningen om tvångsvård för barn och unga () delbetänkandet Boende utanför det egna hemmet – placeringsformer för barn och unga (SOU 2014:3). Delbetänkandets förslag till en lag om en ny placeringsform för barn och unga – stödboende – är i kraft (se ovan s. 7 under Gällande rätt). Ett annat förslag i delbetänkandet är att familjehem och jourhem ska utredas i två steg. I det första steget, inför ett beslut om medgivande, ska särskild hänsyn tas till de tilltänkta familjehems- eller jourhemsföräldrarnas personliga egenskaper, hälsa och sociala förhållanden samt deras förmåga att ge den omvårdnad och fostran som placerade barn i allmänhet behöver. En kontroll ska alltid göras i misstanke- och belastningsregister. I nästa steg ska man bedöma om hemmet kan tillgodose det specifika barnets behov. Inför varje ny placering i hemmet ska en förnyad registerkontroll göras. Varje kommun som avser att anlita ett visst jourhem måste utreda och lämna ett medgivande som ska omprövas . Vid omprövningen ska en förnyad registerkontroll göras. I delbetänkandet lämnas ytterligare förslag för en trygg och säker vård i familjehem och jourhem, nämligen: • ett obligatoriskt krav på genomgången grundläggande utbildning för bli-vande familjehems- och jourhemsföräldrar • konsulentverksamheter ska få bedrivas endast efter tillstånd från • det bör införas en bestämmelse om att ska genomföra regelbunden tillsyn av hur kommunerna planerar och genomför familjehems- och jourhemsvården • det behövs nationella insatser för att säkra rekryteringen av familjehem och jourhem och en samlad informationssatsning riktad till allmänheten för att öka intresset för rollen som familjehems- och jourhemsförälder • det bör inrättas ett nationellt centrum för familjehemsvården, med syfte att bidra till fortsatt utveckling av vården. Förslaget om en samlad informationssatsning till allmänheten har resulterat i ett uppdrag till med redovisning (se ovan s. 9 under Bakgrund och pågående arbete). Resterande delar av delbetänkandet bereds i tillsammans med slutbetänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård – Förslag till ny LVU (SOU 2015:71) som lämnades . och början av 2016 besvarade barn-, äldre och jämställdhetsminister och justitie- och migrationsminister ett stort antal skriftliga frågor och interpellationer om tillfälliga boenden för ensamkommande flyktingbarn, familjehemsplacering av ensamkommande barn och flyktingkrisens inverkan på m.m. Några av de senaste återges nedan. I svaret på skriftlig fråga (2015/16:368) om tillfälliga boenden för ensamkommande flyktingbarn anförde statsrådet bl.a. att och andra myndigheter tillsammans med SKL arbetat för att fler kommuner ska kunna bli ankomstkommuner åtminstone temporärt. Statsrådet refererade även till ett antal initiativ som regeringen tagit som lämnande av propositionen om stödboende, en ny placeringsform för barn och unga i åldern (prop. 2015/16:43) samt ett uppdrag till att stärka kapaciteten i myndighetens verksamhet för att tillståndsprövningen av stödboendena och HVB, ska utföras så snabbt och effektivt som möjligt. Vidare hänvisades till den extra ändringsbudgeten med tillskott till kommuner och landsting om och till civilsamhället och en kommande översyn av hanteringen av ensamkommande barn. Slutligen refererade statsrådet till regeringens satsning om 2016–2019 på den sociala barn- och ungdomsvården. I svaret på skriftlig fråga (2015/16:505) om familjehemsplacering av ensamkommande barn anförde statsrådet bl.a. att regeringen tydliggör och förstärker roll att stödja och utveckla familjehemsvården. Statsrådet påpekade att utbildning, stöd och handledning till familjehemmen är viktigt för att rekrytera familjehem och bevara befintliga familjehem och att kunskapsstöd till kommunerna i den delen därför är en viktig del i arbetet. Statsrådet hänvisade vidare till uppdraget till om nationellt samordnade informationsinsatser om familjehem m.m. för barn och unga. Slutligen hänvisade statsrådet till regeringens satsning om 2016–2019 på den sociala barn- och ungdomsvården. besvarade statsrådet även en skriftlig fråga (2015/16:561) om krisen i . Där anförde statsrådet bl.a. att det, för att uppnå en jämnare fördelning mellan kommunerna i mottagandet, är angeläget att kommunerna delar på ansvaret och att de nya förutsättningarna för den sociala barn- och ungdomsvården också ställer nya krav på verksamheten. Exempel på sätt att organisera arbetet i kommunerna kan enligt statsrådet vara att skapa särskilda enheter för mottagandet av ensamkommande barn för att stärka mottagandet, för att kunna stärka arbetet med ensamkommande barn utan att det påverkar övrig verksamhet och för att på ett bättre sätt upprätthålla kvalitet och kompetens. En annan åtgärd i kommunerna kan vara att socialsekreterarna utför myndighetsutövande arbetsuppgifter såsom utredning och uppföljning och att annan personal gör sådant som att söka placeringsplatser, hämta barn i andra kommuner m.m. Enligt statsrådet stöds detta även genom den kunskap som den nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården skaffar genom sina kommunbesök där vissa kommuner framgångsrikt arbetar på dessa sätt. I en interpellationsdebatt (2015/16:257) om flyktingkrisens inverkan på inledde statsrådet med att förklara att ensamkommande barn omfattas av samma bestämmelser som gäller för barn och unga i behov av skydd eller stöd enligt SoL och att det pågår en rättslig analys av bl.a. nämnda lag för att se över vilka förenklingar och lättnader som kan göras. Därefter redovisade statsrådet exempel på regeringens åtgärder för att förbättra förutsättningar och stötta kommunerna i den rådande flyktingsituationen. Här nämndes satsningen om 2016–2019 samt den extra ändringsbudgeten på till kommuner och landsting samt uppdraget till att inrätta en svarsfunktion med uppgift att besvara frågor från, och ge stöd till, kommunernas socialtjänst. Vidare nämndes uppdraget till att se över föreskrifter och allmänna råd om HVB samt beslut om tillfälliga undantag från föreskrifterna i vissa HVB när det gäller kravet på att det ska finnas personal i verksamhetens lokaler dygnet runt samt från kravet på högskoleutbildning för föreståndaren. Dessa regeländringar trädde i kraft och gäller som gör en översyn av . Det arbetet ska redovisas i sin helhet . Statsrådet förklarade vidare att regeringen därutöver har gett ett uppdrag om nationellt samordnade informationsinsatser om familjehem m.m. för barn och unga. Regeringen anser vidare att det utifrån nuvarande förhållanden finns ett behov av att anpassa det utbildningsmaterial till familjehemsföräldrar som har tagit fram och beslutade därför om ett uppdrag till som bl.a. innefattar att ta fram ett anpassat utbildningsmaterial till jour- och familjehem som tar emot ensamkommande barn. Det samlade uppdraget till innebär också en fördjupad analys av konsekvenserna för med anledning av den rådande flyktingsituationen och ökningen av ensamkommande barn. ska även i relevanta delar revidera kunskapsstödet för arbete med ensamkommande barn och unga, för att underlätta och stödja . besvarade statsrådet en skriftlig fråga om kommunernas svårigheter att klara arbetet med ensamkommande barn (2015/16:677). Statsrådet hänvisade till regeringens beslut att ge i uppdrag att ta fram en ny modell för anvisning av ensamkommande barn till kommunerna med syftet att få ett jämnare mottagande och ge så goda planeringsförutsättningar som möjligt för kommunerna samt till boendeformen stödboende. Dessutom nämnde statsrådet uppdraget till att bl.a. göra en fördjupad analys av konsekvenserna för av den rådande flyktingsituationen och ökningen av ensamkommande barn. Slutligen nämnde statsrådet de medel som tillskjutits av regeringen i samband med budgeten och den extra tilläggsbudgeten samt avslutade med att understryka att regeringen har och kommer att fortsätta att ha en nära dialog med kommunerna, länsstyrelserna, och övriga myndigheter. Se även svar på skriftliga frågor som 2015/16:329, 332, 389, 390, 475, 568, 580 och 726 samt interpellationssvar av justitie- och migrationsminister /16:49. Alla dessa svar tar upp någon eller några av åtgärderna som redovisats i svaren ovan. Den stora tillströmningen av ensamkommande barn har ställt mycket stora krav på landets kommuner. Många kommuner har stått och står fortfarande inför betydande utmaningar när det gäller ansvaret för dessa barns mottagande, omsorg och boende. Utskottet kan konstatera att den sociala barn- och ungdomsvården har varit hårt ansträngd med stor arbetsbelastning, hög personalomsättning och brist på introduktion för nyutbildade socialsekreterare. Det är emellertid uppenbart att de många ensamkommande barnen har inneburit en avsevärt ökad ansträngning. Utskottet noterar den bedömning som lämnade om att många kommuners förutsättningar att klara av uppdragen då var uttömda. Flera kommuner hade i sina anmälningar till myndigheten angett att de i varierande grad hade svårigheter att uppfylla lagens krav på kvalitet, säkerhet och rättssäkerhet för de barn som placeras i HVB eller familjehem. Vidare framgår av kartläggning att 43 av 50 tillfrågade kommuner är allvarligt eller kritiskt påverkade i verksamheterna som hanterar frågor om ensamkommande barn och att 45 av kommunerna säger att den övriga verksamheten inom påverkats till följd av arbetet med ensamkommande barn. Utskottet noterar även att BO mot bakgrund av den rådande situationen i sin rapport lämnar förslag bl.a. om förändringar i ansvaret för ankomstboenden, om lagkrav på anvisning med möjlighet till undantag för synnerliga skäl samt om en nationell handlingsplan för samverkan mellan myndigheter, kommuner och civilsamhälle i syfte att stödja och samordna mottagandet i kommunerna. Utskottet kan konstatera och ser mycket positivt på att regeringen fortlöpande genom olika insatser och beslut stöder genom bl.a. tillförda medel, kompetensutveckling och kunskapssatsningar liksom att regeringen arbetar med regelförenklingar. Därtill noteras uppdraget till att göra en fördjupad analys av konsekvenserna för med anledning av den rådande flyktingsituationen och ökningen av antalet ensamkommande barn samt uppdraget till att ta fram en ny modell för anvisning av asylsökande ensamkommande barn. Erfarenheterna från den offentliga utfrågningen som hölls visar emellertid att läget för kommunernas socialtjänster är mycket ansträngt och utskottet har förståelse för motionärernas förslag om att inrätta en nationell krissocialjour under (Sis) med särskilt ansvar för ensamkommande barn. Förslaget innebär en förändring av ansvarig huvudman för mottagandet av ensamkommande barn och torde också innebära att Sis behöver få befogenhet att fatta biståndsbeslut, vilket kräver en lagändring som i sin tur behöver utredas. Utskottet anser att det nu finns skäl att göra en principiell bedömning av vilken roll kommunen respektive staten ska ha i mottagandet av ensamkommande barn, och här kan olika lösningar övervägas. Det kan handla om allt från att staten övertar ansvaret för mottagandet under asylprocessen till att det statliga ansvaret begränsas till den del som finns hos ankomstkommunerna. En annan lösning skulle kunna vara att ansvaret för boendet kopplas till åldern hos de ensamkommande barnen när de anländer till . Utskottet menar därför att det krävs en översyn av mottagningssystemet som skulle kunna ske genom ett tilläggsdirektiv till utredningen om en översyn av mottagande och bosättning av asylsökande och nyanlända (dir. 2015:107) som har i uppdrag att se över bl.a. ansvarsförhållandet mellan staten och kommunerna i mottagandets olika delar när det gäller ensamkommande barn. Den särskilda utredaren skulle kunna uppmanas att lämna förslag om hur den nya ordningen kan utformas och organiseras samt hur ansvaret för insatserna bör fördelas mellan olika myndigheter. Frågor att beakta skulle kunna vara exempelvis hur de ensamkommande barnen, i en ny ordning för boendet i samband med mottagandet, ska tillförsäkras rätten till utbildning och sjukvård. Utskottet utgår från att regeringen vidtar åtgärder när det gäller frågan om ansvaret för mottagandet av ensamkommande barn, och något tillkännagivande är därför inte nödvändigt. Därmed avstyrks motion 2015/16:3280 (KD). Också motionerna 2015/16:807 (S) och 2015/16:2687 (KD) yrkande 2 avstyrks. När det gäller frågor om rekrytering av och förutsättningar för familjehem och jourhem noterar utskottet det arbete som pågår i med beredningen av delbetänkande med dess förslag för en trygg och säker vård i familjehem och jourhem. Här kan även noteras uppdrag att initiera och samordna informationsinsatser om familjehem och jourhem m.m. samt att ta fram ett särskilt målgruppsanpassat utbildningsmaterial till jour- och familjehem som tar emot ensamkommande barn liksom uppdraget till Myndigheten för vård- och omsorgsanalys att kartlägga och analysera bl.a. familje- och jourhem med konsulentstöd. Därmed avstyrks motionerna 2015/16:1602 (MP), 2015/16:2482 (M) yrkandena 16 och 18, 2015/16:2568 (KD) yrkande 65 och 2015/16:2861 (KD). Kommunernas ansvar, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3280 av m.fl. (KD) och 2015/16:807 av och (båda S) och 2015/16:2687 av (KD) yrkande 2. Den humanitära kris och flyktingkatastrof som råder medför att mottagandet av asylsökande i är under svår press, och myndigheter, kommuner och frivilliga gör mycket stora insatser för att göra mottagandet humant och rättssäkert. Många kommuner gör bedömningen att de inte kan leva upp till vad som krävs för att garantera rättigheterna för de som kommer till . För de ensamkommande barnen är situationen särskilt allvarlig. Jag anser att det i denna situation krävs en annan ansvarsfördelning och nya arbetsformer när det gäller mottagandet av ensamkommande barn. Därför bör en nationell krissocialjour inrättas under , med särskilt ansvar för ensamkommande barn. Denna enhet ska vara en resurs för de kommuner som behöver avlastning i arbetet med ensamkommande barn och ha befogenhet och resurser att upprätta mottagningsboenden, rekrytera familjehem, gode män och särskilt förordnade vårdnadshavare samt kunna ansvara för familjehemsplacering och verka som stöd för de kommuner som upprätthåller funktionerna i egen regi eller i samverkan med andra kommuner. En sådan nationell funktion kan samla kunskap om ensamkommande barns behov och se till att den kommer alla ensamkommande barn till del oavsett var i landet de kommer att bo. Nya riktlinjer för vilka krav som bör ställas på familjehem och gode män för ensamkommande barn samt riktlinjer för stödgruppsverksamhet för dem bör också tas fram nationellt. Med en nationell organisation optimeras resurserna, och riskerna för att barnens trygghet och rättssäkerhet åsidosätts kommer att minimeras. Jag anser därför att regeringen skyndsamt bör utreda förutsättningarna för en nationell krissocialjour. Familjehem, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2482 av m.fl. (M) yrkandena 16 och 18 samt 2015/16:2568 av m.fl. (KD) yrkande 65 och 2015/16:1602 av (MP) och 2015/16:2861 av (KD). Vi anser att regeringen skyndsamt bör genomföra en nationell översyn för att säkra rekryteringen av familjehem och jourhem samt se över stöd, rutiner och ersättningar som tillämpas i syfte att ge familjehem bättre förutsättningar för sina åtaganden. Regeringen bör besluta om en sådan utredning. Familjehem, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2482 av m.fl. (M) yrkande 16 och 2015/16:2568 av m.fl. (KD) yrkande 65, 2015/16:2482 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2015/16:1602 av (MP) och 2015/16:2861 av (KD). Det är av största vikt att skapa goda villkor och förutsättningar för familje- och jourhem samt att säkra kvaliteten i dem. Jag anser att det är ett antal frågor som behöver utredas bl.a. när det gäller rätten till tjänstledighet och villkoren för ersättning från socialförsäkringarna. Regeringen bör tillsätta en utredning om detta. Kommunernas ansvar, punkt 1 (M) (M), (M), (M) och (M) anför: De stora flyktingströmmarna är en avsevärd utmaning för och . sökte 170 000 människor asyl i , varav 80 000 kom . Av de asylsökande är 35 000 ensamkommande barn. Vi menar att inte förmår ta emot så många flyktingar på så . sökte 637 ensamkommande barn asyl i , jämfört med 534 barn och 300 respektive 265 och 2013. Detta talar för att antalet ensamkommande barn också blir omfattande. Enligt uppgift från Inspektionen för vård och omsorg () finns det 1 277 hem för vård eller boende (HVB) för ensamkommande barn . Av dessa är kommunalt drivna och alltså inte tillståndspliktiga. Resterande HVB för ensamkommande barn drivs i privat regi. /16 öppnar ca 50 nya HVB för ensamkommande barn. och hälso- och sjukvården var redan tidigare satt under stark press. är situationen extraordinär, och ytterligare åtgärder krävs. och socialtjänstlagen är inte anpassade för den nuvarande situationen, och inte heller HVB, familjehemmen och elevhälsan är utformade med ensamkommande barn i fokus, vilket betonades av under utskottets offentliga utfrågning. Personalen inom omsorgen och vården utför ett beundransvärt arbete, och risken finns att många inte orkar fortsätta. Den som arbetar med myndighetsutövning inom ställs ofta inför svåra överväganden och avvägningar i samband med beslut. Det handlar i grunden om beslut som blir livsavgörande för barn och unga. Denna myndighetsutövning ska präglas av systematik, och det ställer krav på utbildning och kompetens. Vid utfrågningen framkom även genom att den stora ökningen av ensamkommande barn har påverkat såväl tillsynen som tillståndsprövningen, att kraven på ledningssystemet och kompetens hos föreståndare inte har upprätthållits och att tillsynen av hälso- och sjukvården och den övriga får stå tillbaka eftersom tillräckliga resurser saknas. Med hänsyn till detta allvarliga läge som befinner sig i anser vi att frågan om kommunernas respektive statens ansvar är central men också komplex. Vi anser i likhet med motionärerna att det kan finnas anledning att se över frågan om statens ansvar när det gäller krisen i . Det är dock viktigt att göra rätt från början, och vår utgångspunkt är att statens ansvar i första hand handlar om att skapa rimliga förutsättningar för kommunerna genom tydliga ramar och regler bl.a. genom att införa en generell tillståndsplikt för alla utförare av HVB, familjehem och stödboenden, att ställa likvärdiga krav på samtliga utförare inom HVB, familjehem och stödboenden och att tillförsäkra att skarpa sanktioner i flera steg ska kunna vidtas vid konstaterad misskötsel. Vi är därför inte beredda att reservera oss men anser att det finns anledning att mycket noga följa frågan och förbehåller oss rätten att återkomma. Förteckning över behandlade förslag Motion väckt med anledning av händelse av större vikt 2015/16:3280 av m.fl. (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en krissocialjour för ensamkommande flyktingbarn och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /16 2015/16:807 av och (båda S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att tydliggöra ansvaret mellan kommunerna vid mottagandet av ensamkommande flyktingbarn och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1602 av (MP): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka kapaciteten för att utreda familjehem för ensamkommande flyktingbarn och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2482 av m.fl. (M): 16.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt se över de stöd, rutiner och ersättningar som tillämpas för att ge familjehem bättre förutsättningar och tillkännager detta för regeringen. 18.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt genomföra en nationell översyn för att säkra rekryteringen av familjehem och jourhem och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2568 av m.fl. (KD): 65.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättrade förutsättningar för familjehemmen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2687 av (KD): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten bör bidra med ytterligare resurser till kommuner som tar ett särskilt stort ansvar för ensamkommande flyktingbarn och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2861 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en samlad informationssatsning för att öka intresset för att ta på sig ansvar som familjehem och tillkännager detta för regeringen. offentliga utfrågning om ensamkommande barn och ansvar. , generaldirektör, för samhällsskydd och beredskap , regeringens samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården , generaldirektör, för vård och omsorg , tf. generaldirektör, , avdelningschef, och Landsting , ordförande, , deltog inte , vice ordförande, för Familjevård , socialchef, kommun , biträdande avdelningschef, kommun Inbjudna deltagare – beredda att svara på frågor Team (företag som driver HVB) (KD), ordförande (S), vice ordförande Per Ramhorn (SD) Offentlig utfrågning –13.00 Ensamkommande barn och ansvar Ordföranden: Då är klockan slagen. Vi ska inleda den offentliga utfrågning som socialutskottet håller på temat ensamkommande barn och ansvar. Vi har valt att till denna öppna utfrågning bjuda in många, dock inte alla, av de parter som är närmast berörda för att hantera den situation som råder i landet med många barn som har kommit hit – många av dessa utan vårdnadshavare med sig. Vi vet att hade en ansträngd situation på många håll i landet redan innan det började komma många ensamkommande barn, men har den situationen blivit ännu svårare att hantera. Flera myndigheter har lagt fram rapporter och redovisat hur läget är. Alla partier, regeringens partier och oppositionspartier, har funderat mycket över hur barnen ska få hjälp på bästa sätt och hur myndigheter och instanser som i första hand är ansvariga för att hjälpa barnen kan få hjälp. Där har det närmaste och yttersta ansvaret för barnen. Jag börjar med att lämna ordet till statsrådet , barnminister, för att inleda dagens utfrågning. Eftersom vi vill höra många infallsvinklar i frågan är det många inbjudna och många som har fått talartid, dock inte så mycket talartid. Det innebär att jag kommer att vara hård och abrupt. Ni vet hur många minuter talartid ni har fått, och när tiden är ute är den slut. Jag kommer att vara sträng, och jag hoppas på förståelse från alla. Statsrådet (S): Tack för initiativet att ordna denna utfrågning i denna viktiga fråga. Jag vill också tacka utskottet och för en bra dialog i dessa frågor.