bet · H301FiU36 · 2016-05-30 00:00:00 — Tillsyn över att EU:s marknadsmissbruksförordning följs Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag i proposition 2015/16:120 Tillsyn över att EU:s marknadsmissbruksförordning följs. Förslagen i propositionen syftar till att anpassa svensk lagstiftning till EU:s marknadsmissbruksförordning[1]. Förordningen kompletteras av marknads-missbruksdirektivet[2] som anger att medlemsstaterna ska införa straffrättsliga påföljder för marknadsmissbruk. Marknadsmissbruksförordningen är direkt tillämplig och kommer att gälla som svensk lag fr.o.m. . Vissa bestämmelser kräver dock genomförande i svensk rätt. Med de förslag som lämnas vill regeringen klargöra hur marknadsaktörer ska agera för att uppfylla sina skyldigheter enligt marknadsmissbruksförordningen och göra det möjligt för Finans-inspektionen att vidta åtgärder för att övervaka att förordningen följs. Alla de lagändringar som krävs för att anpassa den svenska lagstiftningen till marknadsmissbruksförordningen och för att genomföra marknads-missbruksdirektivet kommer dock inte att kunna träda i kraft till . Förslagen i propositionen utgör därför ingen fullständig anpassning av svenska bestämmelser till den nya EU-regleringen. Regeringen avser att återkomma till med förslag till ytterligare lagändringar. Inga följdmotioner har lämnats med anledning av propositionen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Proposition 2015/16:120 Tillsyn över att EU:s marknadsmissbruksförordning följs. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i sparbankslagen (1987:619), 2. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 3. lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, 4. lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker, 5. lag om ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument, 6. lag om ändring i lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument, 7. lag om ändring i lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument, 8. lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551). Därmed bifaller proposition 2015/16:120 punkterna 1-8. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (L), (S), (S), (V), (SD) och (KD). Ärendet och dess beredning ska och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk och om upphävande av och rådets direktiv /6/EG och kommissionens direktiv /124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (marknads-missbruksförordningen) börja tillämpas. I förordningen finns förbud mot marknadsmissbruk, dvs. insiderhandel, marknadsmanipulation och olagligt röjande av insiderinformation, och bestämmelser som syftar till att förhindra marknadsmissbruk och att göra det möjligt att upptäcka och ingripa mot marknadsmissbruk. Förordningen kompletteras av och rådets direktiv /57/EU av om straffrättsliga påföljder för marknads-missbruk (marknadsmissbruksdirektivet) som anger att medlemsstaterna ska införa straffrättsliga påföljder. Marknadsmissbruksförordningen är direkt tillämplig och kommer att gälla som svensk lag fr.o.m. . Alla de lagändringar som krävs för att anpassa den svenska lagstiftningen till marknadsmissbruksförordningen, och för att genomföra marknadsmissbruksdirektivet, kommer dock inte att kunna träda i kraft tills dess. Förslagen i regeringens proposition utgör därför ingen fullständig anpassning av svenska bestämmelser till den nya EU-regleringen. De lagändringar som föreslås är avsedda att gälla , till dess att en fullständig anpassning av svensk rätt kan ske. Regeringen avser att återkomma till med förslag till ytterligare lagändringar, enligt förslag i utredningen (SOU 2014:46). Inga följdmotioner har lämnats med anledning av propositionen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Dagens svenska reglering på marknadsmissbruksområdet utgörs av lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument och lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument (marknadsmissbrukslagen). Dessa lagar genomför marknadsmissbruksdirektiv[3]. Den nu föreslagna EU-regleringen om marknadsmissbruk ersätter marknadsmissbruksdirektiv med en förordning. En EU-förordning är direkt tillämplig i varje medlemsstat och varken ska eller får genomföras i eller omvandlas till nationell rätt. En EU-förordning kan dock innehålla bestämmelser som kräver att vissa nationella åtgärder vidtas. Enligt marknadsmissbruksförordningen är medlemsstaterna bl.a. skyldiga att utse en behörig myndighet och ge den vissa angivna befogenheter för att kunna utföra de uppgifter som den har enligt förordningen, t.ex. möjlighet att utfärda administrativa sanktioner och vidta åtgärder mot överträdelser av bestämmelser i marknadsmissbruks-förordningen. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att bl.a. lämna förslag till ändringar och anpassningar av lagstiftningen kring marknads-missbruk för att kunna säkerställa att uppfyller EU-rättsliga krav och att utredning och bekämpning av marknadsmissbruk ska kunna bedrivas på ett effektivt sätt (dir. 2012:108). Utredningen föreslog i betänkandet Marknadsmissbruk II (SOU 2014:46) omfattande ändringar i lagstiftningen på marknadsmissbruksområdet. En ny och fullständig lagstiftning till följd av marknadsmissbruksförordningen och marknadsmissbruksdirektivet bedöms inte kunna träda i kraft förrän tidigast . I avvaktan på att ny lagstiftning kan träda i kraft föreslår regeringen vissa lagändringar för att möjliggöra tillsyn över att bestämmelserna i marknads-missbruksförordningen följs. De bestämmelser i marknadsmissbruks-förordningen som det är mest angeläget att införa är de som motsvarar den nuvarande anmälningsskyldigheten för insynspersoner, handelsförbudet och skyldigheten att föra insiderförteckningar. I den del det inte föreslås några lagändringar har regeringen bedömt att nuvarande bestämmelser i svenska författningar kan tillämpas vid sidan av marknads-missbruksförordningen. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. Nedan följer en sammanfattning av huvuddragen i EU:s marknadsmissbruks-förordning. Marknadsmissbruksförordningen är tillämplig vid köp och försäljning av finansiella instrument. Med finansiella instrument avses detsamma som i MiFID II (direktiv om marknader för finansiella instrument[4]), dvs. aktier och andra överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, fondandelar och finansiella derivatinstrument. Därutöver ska de finansiella instrumenten vara upptagna till handel på en reglerad marknad eller på en multilateral handelsplattform (MTF-plattform), eller så ska en ansökan om upptagande till handel på någon sådan handelsplats ha lämnats in. Förordningen ska också tillämpas på finansiella instrument med vilka handel bedrivs på en organiserad handelsplattform (OTF-plattform). Även finansiella instrument vars värde beror på eller påverkar nämnda finansiella instrument, t.ex. derivatinstrument som inte handlas på någon handelsplats, omfattas av förordningen. Till följd av att utsläppsrätter utgör finansiella instrument enligt MiFID II kommer även dessa instrument att omfattas av marknadsmissbruks-förordningen. Förordningen är således tillämplig på beteenden eller transaktioner, inklusive bud, relaterade till auktionering vid en auktions-plattform som har godkänts som en reglerad marknad för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter. är den svenska auktionsförrättaren av utsläppsrätter. Delar av förordningen ska också tillämpas på vissa spotavtal avseende råvaror. Vissa förfaranden är undantagna från förbud i marknadsmissbruks-förordningen. Exempelvis omfattas inte ett bolags handel med egna aktier i ett offentliggjort återköpsprogram som genomförs i syfte att minska aktie-kapitalet, konvertera skuldinstrument till aktier eller fullgöra aktiespar-program och liknande i förhållande till anställda. Förbuden gäller inte heller offentliggjord stabilisering av värdepapper (s.k. kursvård) i samband med t.ex. spridning eller nyemission av aktier i ett bolag. Insiderinformation innebär i korthet icke offentliggjord information av specifik natur som hänför sig till en utgivare av ett finansiellt instrument (emittent) eller ett finansiellt instrument och som, om den blev offentlig, sannolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på instrumentet eller ett relaterat derivatinstrument. Information ska anses ha väsentlig prispåverkan om en förnuftig investerare sannolikt skulle utnyttja sådan information som en del av grunden för sitt investeringsbeslut. Definitionen av insiderinformation är avgörande för tillämpningen av flera av de förbud och påbud som finns i förordningen. En emittent eller en deltagare på marknaden för utsläppsrätter ska enligt marknadsmissbruksförordningen offentliggöra insiderinformation som rör emittenten eller marknadsdeltagaren så snart det är möjligt. Enligt marknadsmissbruksförordningen är insiderhandel och försök till insiderhandel förbjudet. Förbudet mot insiderhandel innebär att det är otillåtet att utnyttja den fördel som det ger att förfoga över insiderinformation. För att utnyttjanderekvisitet ska vara tillämpbart ska en person som förfogar över insiderinformation, och utför eller försöker utföra en transaktion relaterad till denna information, underförstått också anses ha utnyttjat informationen. Frågan om en person har överträtt eller försökt överträda förbudet mot insiderhandel ska enligt förordningen bedömas mot bakgrund av syftet med förordningen, dvs. att skydda finansmarknadernas integritet och att höja investerarnas förtroende för dessa marknader. Bestämmelserna om insiderhandel är även tillämpliga på fysiska personer. Enligt marknadsmissbruksförordningen är marknadsmanipulation trans-aktioner, handelsordrar och beteenden som ger eller kan förväntas ge falska eller vilseledande signaler om tillgång, efterfrågan eller pris på ett finansiellt instrument, ett relaterat spotavtal om råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter, eller som låser eller kan förväntas låsa fast priset vid en onormal eller konstlad nivå. I förordningen anges exempel på beteenden som ska anses vara marknads-manipulation. Förordningen innehåller även en icke uttömmande uppräkning av indikatorer på marknadsmanipulation. Av exemplen följer bl.a. att spridning i medierna – inbegripet internet – av felaktiga, partiska eller intresse-påverkade investeringsrekommendationer kan utgöra marknadsmanipulation. Bestämmelserna är även tillämpliga på fysiska personer. Regler för att förhindra och upptäcka marknadsmissbruk I marknadsmissbruksförordningen finns regler som syftar till dels att förhindra marknadsmissbruk, dels att marknadsmissbruk ska upptäckas och kunna utredas. Nedan beskrivs de viktigaste instrumenten för detta. Marknadsoperatörer och värdepappersinstitut som driver en handelsplats ska ha effektiva arrangemang, system och förfaranden som kan förhindra och upptäcka marknadsmissbruk. Operatörerna ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten för handelsplatsen om transaktioner och handelsordrar som kan utgöra insiderhandel eller marknadsmanipulation eller försök till sådana handlingar. En emittent och den som agerar på uppdrag av emittenten ska föra en förteckning över vilka anställda och uppdragstagare som har tillgång till insiderinformation. Förteckningen ska på begäran överlämnas till den behöriga myndigheten . Personer i ledande ställning hos en emittent och deras närstående personer ska enligt marknadsmissbruksförordningen anmäla sina transaktioner i aktier eller skuldinstrument som är utgivna av den emittenten. Samma sak gäller för derivat eller andra finansiella instrument som är kopplade till dem. Motsvarande gäller för personer i ledande ställning (och dem närstående) hos en deltagare på marknaden för utsläppsrätter. Anmälningsskyldigheten gäller transaktioner som sammanlagt under ett kalenderår överstiger ett tröskelvärde. Personer i ledande ställning utgörs av styrelseledamöter, verkställande direktörer och vissa andra ledande befattningshavare. För att anpassa svensk lagstiftning till EU:s marknadsmissbruksförordning föreslår regeringen ändringar i åtta olika lagar. Nedan följer en redogörelse för regeringens förslag till lagändringar och förklarande anmärkningar. I avvaktan på att ett fullständigt förslag till ny lagstiftning kan lämnas föreslår regeringen att det görs vissa lagändringar för att göra det möjligt att följa marknadsmissbruksförordningen. De föreslår även att det ska införas vissa bestämmelser om tillsyn över att förordningen följs. I den del propositionen inte föreslår några lagändringar ska nuvarande bestämmelser i svenska författningar kunna tillämpas vid sidan av marknadsmissbruksförordningen så länge de inte strider mot förordningens bestämmelser. Det innebär även att berörda myndigheter endast kan ingripa mot marknadsaktörer med stöd av nuvarande påföljdsbestämmelser. Flera av lagförslagen innehåller hänvisningar till bestämmelser i marknadsmissbruksförordningen. För vissa typer av bestämmelser avser hänvisningen EU-bestämmelserna i en viss angiven lydelse, s.k. statiska hänvisningar. I andra typer av bestämmelser, t.ex. bestämmelser om undantag från och lättnader i skyldigheter i marknadsmissbruksförordningen, är hänvisningen till förordningen dynamisk, dvs. avser förordningen i den lydelse som gäller . utses till behörig myndighet Regeringen föreslår att ska fullgöra de uppgifter som enligt marknadsmissbruksförordningen ska skötas av behörig myndighet. En bestämmelse om detta ska enligt förslaget föras in i lagen om anmälnings-skyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. Enligt marknadsmissbruksförordningen ska varje medlemsstat utse en behörig myndighet som ska övervaka att förordningens bestämmelser följs och besluta om sanktioner samt fullgöra de uppgifter i övrigt som anges i förordningen. är den myndighet i som har tillsyn över värdepappersmarknaden och är behörig myndighet enligt marknadsmissbruksdirektiv. Regeringen anser det därför lämpligt att utse till behörig myndighet enligt marknadsmissbruks-förordningen och de befogenheter som följer av denna. Anmälningsskyldighet för personer i ledande ställning och handelsförbud Regeringen föreslår att bestämmelserna om anmälningsskyldighet för personer med insynsställning i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument upphävs. Regeringen föreslår även att bestämmelserna i samma lag om förbud för vissa personer med insynsställning och aktiemarknadsbolag att under vissa perioder handla i finansiella instrument relaterade till bolaget upphävs. I lagen införs upplysningar om de bestämmelser om anmälningsskyldighet och handelsförbud som gäller enligt marknadsmissbruksförordningen. Enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument är det endast de s.k. insynspersonerna som är anmälningsskyldiga, men en närståendes innehav ska likställas med insynspersonens. Enligt marknadsmissbruksförordningen ska personer i ledande ställning och dem närstående personer anmäla sina transaktioner i finansiella instrument relaterade till emittenten, dels till emittenten, dels till den behöriga myndigheten. Reglerna om anmälningsskyldighet är även tillämpliga på personer i ledande ställning hos en deltagare på marknaden för utsläppsrätter och hos auktionsplattformar, auktionsförrättare och auktionsövervakare som är involverade i auktioner som anordnas enligt auktioneringsförordningen. Förordningen innehåller detaljerade regler om vad en anmälan ska innehålla och vilken typ av transaktioner som är anmälningspliktiga. Det finns en tröskel som innebär att anmälningsskyldigheten endast gäller om transaktionerna under ett kalenderår överstiger ett sammanlagt belopp om . Mer detaljerade regler kommer att finnas i en delegerad akt och i tekniska standarder för genomförande som kommissionen antar. I marknadsmissbruksförordningen finns även regler om att personer i ledande ställning hos en emittent av innan offentliggörandet av en delårsrapport eller en bokslutskommuniké inte får handla med instrument som har emitterats av bolaget i fråga eller instrument relaterade till sådana. Eftersom bestämmelser om anmälningsskyldighet och handelsförbud finns i marknadsmissbruksförordningen föreslår regeringen att bestämmelserna i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument upphävs, och att det i stället tas in en hänvisning till bestämmelserna i marknadsmissbruksförordningen. Regeringen föreslår vidare att ska sköta offentliggörandet av transaktioner som har rapporterats och för det ändamålet upprätthålla ett insynsregister. Uppgifter som enligt marknadsmissbruks-förordningen ska anmälas till insynsregistret får lämnas av en värdepapperscentral genom automatisk databehandling. Hänvisningen i andra lagar till lagen om anmälningsskyldighet för vissa finansiella instrument ändras så att hänvisning i stället görs till marknadsmissbruksförordningen. Enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument gäller handelsförbudet före offentliggörandet av en delårsrapport även aktiemarknadsbolagens handel med egna aktier. Något sådant förbud finns inte i marknadsmissbruksförordningen. Enligt regeringen innehåller marknadsmissbruksförordningen de förbud och begränsningar som har ansetts nödvändiga, och regeringen föreslår därför att även bestämmelsen om handelsförbud för aktiemarknadsbolags handel med egna aktier i lagen ska upphävas. Enligt gällande svensk rätt är det som sköter offentliggörandet av de transaktioner som har anmälts. Det sker genom insynsregistret. Eftersom denna ordning fungerar bra anser regeringen att den bör behållas. I lagen om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument finns en bestämmelse som innebär att anmälan om transaktioner kan göras av förvaltaren direkt genom automatisk databehandling. I remissvaren anförde (som är centrala värdepappersförvarare och enda inhemska system för värdepappersavveckling) att ett stort antal personer använder den tjänsten och att bestämmelsen bör behållas men anpassas till marknadsmissbruksförordningen. Regeringen håller med om detta och föreslår att bestämmelsen blir kvar. Den vill dock poängtera att det alltid är den anmälningsskyldige som är ansvarig för att anmälan fullgörs. Regeringen föreslår att bestämmelserna om insiderförteckningar i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument ska upphävas. I lagen införs i stället en upplysning om de bestämmelser om insiderförteckningar som gäller enligt marknadsmissbruksförordningen. I lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument finns en skyldighet för svenska aktiebolag som har gett ut överlåtbara värdepapper vilka har tagits upp till handel på en reglerad marknad att föra förteckning över personer som har tillgång till insiderinformation. Emittenter eller personer som handlar på deras vägnar eller för deras räkning ska föra en förteckning över de personer som får tillgång till insiderinformation i egenskap av anställda eller uppdragstagare. Detsamma gäller deltagare på marknaden för utsläppsrätter och auktionsplattformar, auktionsförrättare och auktionsövervakare. Eftersom skyldigheten att föra insiderförteckning regleras i marknadsmissbruksförordningen, föreslår regeringen att bestämmelserna om insiderförteckning i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument upphävs. Även bemyndigandet för regeringen, eller efter regeringens bemyndigande , att meddela föreskrifter om insiderförteckningar bör upphävas. I stället bör det tas in en upplysning i lagen om bestämmelserna i marknadsmissbruksförordningen. Regeringen föreslår att bestämmelserna om särskild avgift i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument ska ändras så att särskild avgift ska beslutas för sådana överträdelser av marknads-missbruksförordningen som motsvarar överträdelser av lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. nuvarande befogenhet att begära in uppgifter och upplysningar för sin övervakning ska även omfatta övervakningen av att marknadsmissbruksförordningen följs. I lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument finns en möjlighet för att besluta om särskild avgift mot personer i ledande ställning som åsidosätter sin skyldighet att anmäla sina transaktioner, personer som överträder handelsförbudet samt bolag som åsidosätter skyldigheten att föra förteckningar över personer med tillgång till insiderinformation. Avgiftens storlek varierar mellan olika överträdelser. Enligt marknadsmissbruksförordningen ska den behöriga myndigheten kunna besluta om administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder vid överträdelse av bl.a. kravet på anmälningsskyldighet och handelsförbudet samt skyldigheten att föra insiderförteckningar. Medlemsstaterna har möjlighet att införa strängare sanktioner. Regeringen föreslår vidare att ska ges behörighet att besluta om särskild avgift enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument i avvaktan på de ändringar i svensk rätt som krävs för att det ska bli möjligt att besluta om sådana administrativa sanktioner som anges i marknadsmissbruksförordningen. Uppskjutet offentliggörande av insiderinformation Regeringen föreslår att emittenter och deltagare på marknaden för utsläppsrätter som har skjutit upp offentliggörandet av insiderinformation endast på begäran ska behöva lämna en skriftlig förklaring till om hur villkoren för att skjuta upp offentliggörandet uppfylldes. Återköp av egna aktier och stabiliseringstransaktioner Regeringen föreslår att bestämmelserna i lagen om handel med finansiella instrument om handel med egna aktier i återköpsprogram ändras till att gälla återköpsprogram enligt marknadsmissbruksförordningen. Vidare föreslår regeringen att bestämmelserna i lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument om insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan inte ska tillämpas på aktier i ett återköpsprogram eller på stabilisering av värdepapper, om handeln sker i enlighet med marknadsmissbruksförordningen. I marknadsmissbrukslagen undantas vissa aktier från bestämmelserna om insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan, nämligen handel med aktier i återköpsprogram enligt kommissionens förordning om återköpsprogram[5]. Även enligt marknadsmissbruksdirektivet ska handel med aktier i ett återköps-program undantas från direktivets bestämmelser. Förutsättningen är att handeln utförs enligt bestämmelserna om återköpsprogram i marknads-missbruksförordningen. Eftersom det finns bestämmelser i marknads-missbruksförordningen om handel med aktier i återköpsprogram föreslår regeringen att de nuvarande bestämmelserna i marknadsmissbrukslagen ändras så att de hänvisar till förordningen. Precis som bör en anmälan om återköp i ett återköpsprogram enligt marknadsmissbruksförordningen kunna tas emot av den börs som driver en reglerad marknad där aktierna är upptagna till handel. Det räcker därför med att bestämmelserna i lagen om handel med finansiella instrument ändras så att en hänvisning görs till återköpsprogram enligt marknadsmissbruks-förordningen. Marknadsmissbruksförordningen ska börja tillämpas . inträder skyldigheter för enskilda i i enlighet med de materiella bestämmelserna i förordningen. De lagändringar som föreslås i propositionen bör därför träda i kraft .