bet · H301NU14 · 2016-04-14 00:00:00 — Enligt motionärerna bör utredningen särskilt beakta hur en reformerad mineralersättning ska kunna komma de berörda bygderna till del på ett bättre sätt (yrkande 20). I motion 2015/16:866 av (KD) konstateras det att i många länder regleras prospektering och gruvbrytning inte bara genom lagstiftning utan även genom skatter, avgifter och royaltyer/mineralersättningar till staten. I vissa fall förpliktigas prospektören att använda en viss summa för undersökningsverksamhet inom en bestämd tid. I tas det ut en s.k. mineralersättning för de som bryts. Motionären anser att har en i förhållande till andra länder låg mineralersättning som inte heller omfattar eventuella kostnader för sanering. Hon menar att det därför är ganska enkelt för företag att verka på ett område , för att sedan lämna det i ett skick där få andra verksamheter kan gå in direkt utan erforderliga åtgärder på marken. Motionären föreslår ett tillkännagivande om att det behövs en översyn av mineralersättningen så att även kostnader för framtida saneringsåtgärder räknas in. har behandlat motionsyrkanden om ändringar av mineralersättningen och dess fördelning mellan olika mottagare eller om att införa någon form av ”gruvskatt” . avstyrkte utskottet de då aktuella motionerna och anförde följande (bet. 2014/15:NU14): har behandlat motioner om mineralersättningens storlek och fördelning och om de andra avgifter som innehavare av prospekteringstillstånd eller bearbetningskoncessioner är skyldiga att erlägga enligt minerallagen. När liknande motionsförslag nu på nytt ligger på bord konstaterar utskottet att regeringen har aviserat en översyn av det man betecknar mineralavgiften. Även om begreppet mineralavgift kan uppfattas som något svårtolkat har utskottet erfarit att denna översyn kommer att ha ett brett anslag och omfatta såväl mineralersättningen, de avgifter som regleras i 14 kap. minerallagen och andra avgifter som belastar gruvnäringen. Utskottet ser ingen anledning att i detta läge föregripa denna översyn genom ett uttalande till stöd för någon av de nu aktuella motionerna. Samtliga motioner i avsnittet avstyrks således i de berörda delarna. I en reservation (SD) framfördes andra uppfattningar än utskottets majoritet kring dessa frågor. När det gäller s.k. royalties for regions kan nämnas att utskottet brukar behandla motioner som på olika sätt gäller återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa andra naturresurser till de regioner där utvinningen sker. Senast skedde detta (bet. 2014/15:NU7). Utskottet anförde då – liksom det gjort – bl.a. att principerna för statens budgethantering ska gälla, dvs. att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Införandet av sådana kopplingar skulle kräva korrigeringar till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter. Utskottets bedömning var alltjämt att detta sammantaget skulle leda till en svårgenomtränglig budgethantering. Vidare konstaterade utskottet att liknande yrkanden har avstyrkts av skatteutskottet som har delat näringsutskottets bedömning. Motioner med liknande inriktning kommer att behandlas av utskottet senare under innevarande vår (se bet. 2015/16:NU17 Regional tillväxtpolitik). Regeringen avser att se över mineralavgiften I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 Finansplanen s. 46) angav regeringen att den har för avsikt att medverka till att nya modeller skapas för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling. Regeringen avsåg i detta sammanhang att göra en översyn av mineralavgiften och återkomma till med förslag. Översyn av mineralersättningen och vissa andra avgifter Inom ramen för regeringens mineralstrategi fick Tillväxtanalys i uppdrag att kartlägga attraktivitet som gruvland och vilka faktorer som påverkar detta. I en delrapport ska Tillväxtanalys redovisa hur nivån på mineralersättningen och andra avgifter enligt minerallagen påverkar attraktivitet som gruvland. I uppdragsbeslutet återgav regeringen sitt ovan refererade uttalande i finansplanen och angav att uppdraget till Tillväxtanalys är en del i den översynen. Den del av uppdraget som avser mineralersättningen och andra avgifter redovisades i promemorian Tillstånd och miljöprövning för att öppna gruvor – en internationell utblick (PM 2016:05) . I promemorian konstateras det bl.a. att den svenska och den finska lagstiftningen, som ger markägaren rätt till mineralersättning, är unika då markägarens rättigheter till mineralerna som regleras i gruvlagarna inte kan sägas vara helt klar. I praktiken har reglerna inneburit att marken där en gruva eventuellt kan etableras förvärvas av gruvbolaget. Vidare noteras det att det i flera länder förekommer system för att fördela de skatteintäkter och de avgifter som betalas för prospektering och gruvdrift på flera nivåer lokalt, regionalt och nationellt. har behandlat motionsyrkanden om ändringar av mineralersättningen och dess fördelning mellan olika mottagare eller om avgifter som regleras i minerallagen . avstyrkte utskottet de då aktuella motionerna och konstaterade bl.a. att regeringen har aviserat en översyn av det man betecknade mineralavgiften. Tillväxtanalys har sedermera – som en del av denna översyn – fått i uppdrag att kartlägga attraktivitet som gruvland och ska inom ramen för det uppdraget även redovisa hur nivån på mineralersättningen och andra avgifter enligt minerallagen påverkar detta. Den del av uppdraget som gäller mineralersättningen och andra avgifter redovisades till regeringen . Utskottet ser ingen anledning för att föregripa regeringens fortsatta beredning av det omnämnda underlag som har presenterats av Tillväxtanalys. Samtliga yrkanden som på något sätt gäller mineralersättningen eller avgifter som regleras i minerallagstiftningen bör därför avslås av . När det gäller förslaget i motion 2015/16:1765 (M) om att införa det som betecknas royalties for regions hänvisar utskottet till den syn på geografiskt betingad återföring av medel från statsbudgeten som utskottet har redovisat vid ett flertal tillfällen när det har behandlat förslag med liknande innebörd men som då i första hand har gällt skatteintäkter från vind- eller vattenkraftsproduktion. Utskottet anser således att en konstruktion av det slag som efterfrågas skulle kräva korrigeringar via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter, vilket skulle kunna resultera i en svårgenomtränglig budgethantering. Sammantaget innebär detta att utskottet avstyrker motionerna 2015/16:377 (V), 2015/16:866 (KD), 2015/16:1765 (M), 2015/16:2455 (M), 2015/16:2807 (MP) och 2015/16:2850 (SD) i de aktuella delarna. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om ett förbud mot uranbrytning. Utskottet hänvisar bl.a. till att regeringspartierna i en gemensam överenskommelse har deklarerat att de inte har för avsikt att öppna upp för utvinning av uran i . Jämför reservationerna 7 (C) och 8 (V). Till följd av extremt exploateringsvänliga minerallagstiftning står nu en rad prospekteringsföretag i kö för att få påbörja utvinning av bl.a. uran och fossilgas ur alunskiffer, konstateras det i motion 2015/16:1027 av (S). Detta skapar stor oro i delar av län där det finns mycket negativa erfarenheter från tidigare brytning av alunskiffer. Motståndet och det folkliga engagemanget mot brytning är starkt. Därför anser motionären att genom ett tillkännagivande bör framföra till regeringen att bör säga nej till uranbrytning. I motion 2015/16:153 av (M) slås det fast att är det land i som bedöms ha de största tillgångarna på uran. Detta gör uranprospektering och brytning intressant för både nationella och internationella företag. Eftersom staten står för de långvariga miljökonsekvenserna av en eventuell uranbrytning bör vinsterna av uranbrytningen gå till staten. Detta hindrar inte att privata bolag kan stå för själva driften. Regeringen bör undersöka möjligheten för att de huvudsakliga vinsterna av uranbrytning kommer staten till del i form av en statlig uranfond. Det pågår prospektering efter uran på flera håll runt om i landet, sägs det i motion 2015/16:2962 av (M). Motionären slår även fast att liksom all gruvbrytning innebär uranbrytning omfattande miljöpåverkan. Vad som dessutom kan vara problematiskt vid uranbrytning är den urlakningsprocess som innebär att radioaktiva ämnen kan spridas och där gruvrester kan avge radioaktiv strålning. Motionären efterfrågar ett tillkännagivande om att eventuella miljökonsekvenser av uranbrytning i ska ses över. I motion 2015/16:2477 av (MP) konstateras det inledningsvis att inte har haft någon uranbrytning sedan utanför lades ned 1969. Även om det inte finns någon ansökan om att få bryta uran finns det en ständig debatt och oro i de områden av landet som ligger vid uranfyndigheter, bl.a. , och . Motionären konstaterar att ingen vill ha uranbrytning i närheten av sin bostad, sitt fritidshus eller sina ströv-, jakt- eller fiskeområden. Vidare menar motionären att hotet om uranbrytning även kan hämma annan utveckling på orter där prospektering pågår. Genom att säkerställa att uranbrytning inte kan ske i frias bygderna från oron. Motionären föreslår därför ett tillkännagivande om ett förbud mot uranbrytning eller något annat sätt som säkerställer att uran inte kan brytas i . Även i partimotion 2015/16:2369 av m.fl. föreslås ett tillkännagivande om ett nationellt förbud mot uranbrytning (yrkande 20). Motionärerna vill påskynda omställningen till det klimatneutrala samhället och anser att det är viktigt att tydligt profilerar sig som ett föregångsland när det gäller utveckling och användning av förnybar energi. Ett viktigt steg på vägen är, enligt motionärerna, att tydligt ta avstånd från utvinning av fossil energi i . Detta inkluderar alltså även ett nationellt förbud mot uranbrytning. Gruvindustrin är en strategiskt viktig näring för , sägs det inledningsvis i kommittémotion 2015/16:377 av m.fl. (V). Motionärerna menar dock att en modernisering av det svenska samhället, som möter olika miljö- och klimatutmaningar, måste innebära att även gruvnäringen utvecklas i samklang med övriga delar av samhället. Motionärerna anser att den tidigare regeringens mineralstrategi är otillräcklig för att skapa en hållbar mineralbrytning. De vill att genom ett tillkännagivande ska uppmana regeringen att utreda hur ett lagstiftat förbud mot uranbrytning kan införas (yrkande 18). Uran förekommer i jordskorpan och är ofta associerat med andra metaller, såsom järn, koppar, guld och s.k. sällsynta jordartsmetaller. Strålningsegenskaperna i berggrunden används i samband med prospektering. Uran kan sägas visa vägen till andra fyndigheter. I förekommer uran i många områden, såväl i urberg som i yngre bergarter. Mineraliseringar med uran har iakttagits i bl.a. , , , och samt på , i och i . I vid i utvanns totalt ca naturligt uran –1969. Jämfört med länder som har stora uranreserver (exempelvis , och ) är urantillgången i begränsad. Halterna av uran i den svenska berggrunden är dessutom väsentligt lägre än i de stora uranproducerande länderna. Generellt sett är de kända svenska tillgångarna därför ekonomiskt mindre brytvärda. Världsmarknadspriserna på uran, säkerhetsläget, infrastruktursituationen och det aktuella opinionsläget är utöver uranhalten dock faktorer som också kan påverka företags intresse för att prospektera efter uran. Även förutsättningarna för att utvinna andra värdefulla mineraler med eventuell uranutvinning kan påverka intresset. Priset på uran är ca per pund (). Priset har pendlat mellan 30–. En låg priset per pund. En dansk studie visar att uranmarknaden kommer att kännetecknas av stora förändringar . När det gäller konsumtionen är länder som och på väg bort från kärnkraften, medan och har ambitiösa utbyggnadsprogram som gör att efterfrågan förväntas öka. kom den danska regeringen och självstyre överens om regler för export av uran från . Avtalet innebär att marknaden har fått en ny global spelare. Uranfyndigheter finns på flera platser på . Vid ingången av 2016 fanns det enligt mineralrättsregistret 21 undersökningstillstånd där uran har angetts som ett av de som eftersöks. Ett undersökningstillstånd som har beviljats för ett gäller emellertid även för övriga mineraler, med undantag för olja, gasformiga kolväten och diamant där tillståndet bara gäller för det ämne som har angetts i ansökan. Det som anges i en ansökan avspeglar därför inte nödvändigtvis den faktiska verksamheten. Eftersom ingen motion avser uranprospektering beskrivs inte de regler som gäller för sådan prospektering i detta betänkande. Det bör dock nämnas att liksom för all prospektering efter koncessionsmineral krävs tillstånd enligt minerallagen. Beroende på vilka prospekteringsmetoder som används behövs också tillstånd enligt andra lagar, däribland . För en närmare beskrivning av de aktuella bestämmelserna hänvisas till utskottets mineralpolitiska betänkande (bet. 2014/15:NU14). I får uran inte brytas utan att tillstånd har utfärdats enligt minerallagen, och kärntekniklagen. En miljökonsekvensbeskrivning ska bifogas en ansökan enligt samtliga tre lagar. I ärenden om beviljande av koncession ska 3 och 4 kap. tillämpas. I dessa kapitel finns bestämmelser om hushållning med mark- och vattenområden, bl.a. områden av riksintresse. Reglerna innebär att områden som har ett särskilt nationellt intresse inte ska tas i anspråk för andra ändamål innan frågan om den långsiktiga lämpligheten har klarlagts. Områden av riksintresse för ett antal angivna ändamål ska enligt bestämmelserna skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra eller skada ändamålen. Utskottet noterar även den pågående översyn av bestämmelserna om riksintressen som har nämnts tidigare. Tillstånd enligt minerallagen att få bearbeta en uranfyndighet (bearbetningskoncession) meddelas av bergmästaren. Enligt 8 kap. 2 § minerallagen ska ärenden om beviljande av bearbetningskoncession hänskjutas till regeringen för prövning, om bergmästaren bedömer att frågan om koncession är särskilt betydelsefull ur allmän synpunkt. Bergmästaren ska även hänskjuta ärendet till regeringen om han eller hon finner det motiverat att frångå det har föreslagit när det gäller hushållning med mark- och vattenområden enligt 3 eller 4 kap. . Bergmästaren utreder frågan och bifogar ett eget yttrande i de ärenden som hänskjuts till regeringen för prövning. Enligt miljöprövningsförordningen krävs det vanligen tillstånd från mark- och miljödomstolen för gruvdrift eller gruvanläggning för brytning av malm, eller kol. Enligt 17 kap. 1 § ska anläggningar för brytning, bearbetning eller anrikning av uranhaltigt material dessutom tillåtlighetsprövas av regeringen. Tillåtlighetsprövningen gäller övergripande frågor om lokalisering, art och omfattning samt frågor om verksamhetens effekter på markanvändning och miljö, energi, transporter m.m. De bedömningar som ska göras är ytterst att betrakta som politiska ställningstaganden där det framstår som naturligt att regeringen har det avgörande inflytandet över huruvida verksamheten ska få komma till stånd eller inte. I samband med prövningen kan regeringen besluta om särskilda villkor för att tillgodose allmänna intressen. Regeringens beslut är bindande för den ordinarie tillståndsmyndigheten. Denna kan alltså inte avslå en ansökan om tillstånd till en verksamhet som regeringen vid prövning enligt 17 kap. har funnit tillåtlig. Den kan inte heller bifalla en ansökan om tillstånd som regeringen vid prövningen har funnit otillåten. Regeringens beslut i tillåtlighetsfrågan omfattas av lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut, vilket innebär att efter ansökan om rättsprövning prövar om regeringens avgörande strider mot någon rättsregel. Enligt 17 kap. 6 § får regeringen tillåta verksamheten endast om kommunfullmäktige i den kommun där en uranfyndighet ska bearbetas har tillstyrkt detta. Någon möjlighet för regeringen att tillåta uranbrytning mot kommunens vilja finns därmed inte. Kommuner har alltså en lagfäst vetorätt mot uranbrytning inom den egna kommunen. För drift av en anläggning för utvinning av ett kärntekniskt ämne krävs tillstånd enligt kärntekniklagen. Frågan om tillstånd enligt kärntekniklagen för uranbrytning prövas också av regeringen. Denna prövning görs parallellt och samordnat med tillåtlighetsprövningen enligt . bereder ärendet och överlämnar med ett eget yttrande handlingarna i ärendet till regeringen. Ansökningar om koncession för uranbrytning i Varken Bergsstaten, miljödomstolarna eller regeringen har tagit ställning till någon ansökan om tillstånd för att bryta uran då ingen sådan ansökan har inkommit sedan brytningen i . Den kommunala vetorätten har således inte heller utnyttjats. Den svenska mineralstrategin är avgränsad till sådana som inte är att betrakta som energitillgångar. Frågor om prospektering efter eller brytning av uran berörs därmed endast indirekt av de åtgärder som strategin omfattar. Motioner om uranbrytning behandlades av utskottet (bet. 2014/15:NU14). Samtliga motioner avstyrktes. Utskottet anförde då bl.a. följande: Utskottet konstaterar att regeringspartierna i en gemensam överenskommelse har deklarerat att de inte har för avsikt att öppna för utvinning av uran i . Denna utfästelse anser utskottet vara en tillräcklig grund för att avstyrka de motionsyrkanden som gäller införande av ett förbud mot uranbrytning i . Förslaget […] om att det bör inrättas en statlig uranfond avstyrks också – liksom utskottet har gjort vid åtskilliga tidigare tillfällen. I en reservation (C) framfördes uppfattningen att det borde utredas hur ett lagstiftat förbud mot uranbrytning kan införas i och att den kommunala vetorätten mot uranbrytning bör utvidgas till att även omfatta uranprospektering i alunskiffer. Utskottet har avstyrkt motioner om ett förbud mot uranbrytning i . Utskottet har bl.a. hänvisat till att den gällande kommunala vetorätten mot uranbrytning har varit tillräcklig och att det är regeringen som genom sin tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. 1 § avgör huruvida eventuell brytning av uran ska komma till stånd. Vid det senast tillfället erinrade utskottet också om att regeringspartierna i en gemensam överenskommelse har deklarerat att de inte har för avsikt att öppna för utvinning av uran i . Eftersom utskottet inte anser att det har tillkommit något nytt i frågan om uranbrytning i avstyrks återigen samtliga förslag om att införa ett förbud mot sådan brytning. Eftersom intresset för uranutvinning i dessutom tycks vara svalt anser utskottet inte att det finns något skäl att genomföra en allmän miljökonsekvensanalys av en eventuell brytning av uran i linje med vad som föreslås i motion 2015/16:2962 (M). Krav på sådana analyser kommer att ställas med stöd av på den som ansöker om tillstånd för uranbrytning. Förslaget i motion 2015/16:153 (M) om att det bör inrättas en statlig uranfond avstyrks också – liksom utskottet har gjort vid åtskilliga tidigare tillfällen. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna 2015/16:153 (M), 2015/16:377 (V), 2015/16:1027 (S), 2015/16:2369 (C), 2015/16:2477 (MP) och 2015/16:2962 (M). Motionerna 2015/16:377 (V) och 2015/16:2369 (C) avstyrks i de här aktuella delarna. Skiffergas och andra kolväten Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att införa ett förbud mot utvinning av fossila energikällor. Utskottet hänvisar till de strikta svenska miljöreglerna för utvinning av olja, gas och andra kolväten och de begränsade geologiska förutsättningarna att bedriva skiffergasutvinning genom s.k. frackning i . Utskottet påminner även om att regeringspartierna i en gemensam överenskommelse har uttalat att inte ska öppna upp för utvinning av olja eller gas. Jämför reservation 9 (V). I motion 2015/16:3004 av och (båda C) framhålls det att nya fossila bränsletillgångar som t.ex. skiffergas riskerar att försena omställningen till förnybar energi. Miljöpåverkan och metangasutsläpp vid gas- och oljeutvinning ur skiffer är ytterligare osäkerhetsfaktorer i den globala pågående energiomställningen. Motionärerna anser att det enda rimliga förhållningssättet är att all utvinning av fossil energi fullt ut står för sina miljökostnader. Att utvinna gas och olja ur skiffer genom hydraulisk spräckning (s.k. frackning) är också förenat med påtagliga och oöversiktliga miljörisker. Med hänvisning till försiktighetsprincipen bör , enligt motionärernas uppfattning, därför införa ett förbud mot gas- och oljeutvinning ur skiffer. För att ska vara ett föregångsland i klimatomställningen krävs politisk handlingskraft, sägs det i partimotion 2015/16:187 av m.fl. Bolag söker efter både skiffergas och skifferolja på , och i . Utvinning av ännu mer fossil energi skulle motverka den nödvändiga energiomställningen och dessutom riskera stora negativa miljöeffekter. Ett nationellt förbud mot utvinning av fossil energi bör införas (yrkande 14). Om inte antar det ovannämnda förslaget om ett nationellt förbud måste kommunernas självbestämmande värnas. En vetorätt mot utvinning av fossil energi bör därför enligt motionärerna införas (yrkande 15). Skiffergas är naturgas som bildas och binds i berggrund som består av skiffer. Skiffer på stora djup är relativt tät, vilket har gjort det mycket svårt att producera gas ur den. Ny teknik har dock skapat förutsättningar för lönsamhet inom detta segment. För att öka tillströmningen av gas till borrhålen spräcker man skiffern med hjälp av högt vattentryck i borrhålet, och skapar därigenom sprickor kring borrhålet där gasen kan strömma till. Denna metod kallas hydraulisk spräckning (frackning). I samband med spräckningen injekteras kvartssand som håller sprickorna öppna. Förutom sand och vatten tillförs kemiska tillsatser för att minska friktionen i sprickorna. De hål som borras för skiffergasutvinning är ofta mer eller mindre horisontella i den gasförande skiffern. I förekommer alunskiffer i delar av , , , , , fjällkedjan och södra . Lokalt kan den gas som påträffas inom alunskifferområdena i , , och på innehålla utvinningsbara mängder gas. Lokalt i centrala och sydvästligaste förekommer alunskiffern på större djup, vilket innebär att det skulle kunna förekomma termiskt bildad skiffergas där. Av en rapport från SGU som publicerades framgår det att frackning endast kan tillämpas inom mycket begränsade områden i . De områden där det kan finnas termiskt bildad gas och där frackning skulle kunna vara teoretiskt möjlig att använda finns i delar av . Skiffergasutvinning bedöms dock vara olämplig på dessa platser, bl.a. på grund av läget i en tätbefolkad region, begränsade skiffervolymer och – framför allt – att den skiffer som finns inte innehåller någon större mängd gas. I finns lokala ansamlingar av s.k. biogent bildad och därmed mer ytligt förekommande gas. Volymen och värdet av gasen i dessa områden är ur ett internationellt perspektiv dock mycket liten, och utvinning bedöms enligt den nyssnämnda endast vara möjlig i mindre skala. Man skulle i så fall använda mer konventionell utvinningsteknik och alltså inte frackning. Bestämmelser om prospektering efter eller utvinning av naturgas Utöver de tillstånd som utfärdas av Bergsstaten för prospektering eller utvinning är flera av de verksamheter som är aktuella för naturgas även tillstånds- eller anmälningspliktiga enligt 9 kap. . Bestämmelserna har redovisats närmare i utskottets betänkande 2014/15:NU14. Här bör noteras att i sin översyn av prövningen av miljöfarlig verksamhet har presenterat ett antal förslag som tar sikte på vilka regler som ska gälla för s.k. djupborrning. Förslagen var utskickade på remiss t.o.m. . avstyrkte utskottet förslag om skiffergas och annan fossil energi, varav några var desamma som de nu aktuella (bet. 2014/15:NU14). Utskottet anförde då följande: