bet · H301MJU17 · 2016-06-10 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Sanktionsavgifter för andra aktörer på fiskets område än yrkesfiskare m.m. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till ändringar i fiskelagen och i lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken och att avslår motioner från den allmänna motionstiden /16. Lagändringarna innebär att vissa överträdelser som begås efter landning av fiskefångsten överförs från det straffrättsliga området till ett system med sanktionsavgifter i syfte att effektivisera sanktionssystemet. Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka överträdelser som ska leda till en sanktionsavgift och vilken avgift som ska betalas. Avgiften ska uppgå till och högst . Vidare regleras frågor om subjektivt ansvar, avgiftsbefrielse i vissa fall, undvikande av dubbla sanktioner, rätt för den avgiftsskyldige att yttra sig, verkställighet och preskription. Slutligen görs ändringar som motiveras av Lissabonfördraget, reformen av EU:s gemensamma fiskeripolitik och tidigare genomförda ändringar i fiskelagen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Ingen motion har väckts med anledning av propositionen. Motionsyrkandena från den allmänna motionstiden gäller bl.a. frågor om miljömässigt hållbart och konkurrenskraftigt fiske, ålförvaltning och vattenbruk. Motionsyrkandena avstyrks i huvudsak med hänvisning till pågående arbete som rör de väckta förslagen. Vissa motionsförslag tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns åtta reservationer (M, SD, C, L, KD). Proposition 2015/16:118 Sanktionsavgifter för andra aktörer på fiskets område än yrkesfiskare. 30 yrkanden i motioner från den allmänna motionstiden /16. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Motioner som bereds förenklat 1.Miljömässigt hållbart fiske, punkt 2 (M) 2.Miljömässigt hållbart fiske, punkt 2 (C) 3.Livskraftiga fiskbestånd, punkt 3 (M, C, L, KD) 4.Sportfiske och vandringshinder, punkt 4 (SD) 5.Konkurrenskraftigt fiske, punkt 5 (SD) 6.Ålförvaltning, punkt 6 (SD) 7.Vattenbruk, punkt 7 (SD) 8.Vattenbruk, punkt 7 (C) Motioner som bereds förenklat, punkt 8 (M, C, L, KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i fiskelagen (1993:787), 2. lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Därmed bifaller proposition 2015/16:118 punkterna 1 och 2. 2015/16:2602 av m.fl. (M) yrkandena 9–11 och 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 9. Reservation 1 (M) Reservation 2 (C) 2015/16:1362 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 16. Reservation 3 (M, C, L, KD) 2015/16:2076 av m.fl. (SD) yrkande 5. Reservation 4 (SD) 2015/16:2076 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2015/16:2626 av (KD). Reservation 5 (SD) 2015/16:1753 av m.fl. (M) yrkande 2, 2015/16:1978 av och (båda C) och 2015/16:2076 av m.fl. (SD) yrkande 7. Reservation 6 (SD) 2015/16:2076 av m.fl. (SD) yrkandena 2–4, 2015/16:2993 av och (båda C) och 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 12. Reservation 7 (SD) Reservation 8 (C) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (S), (SD), (L), (V), (KD), (S), (S), (M) och (MP). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlar utskottet regeringens proposition 2015/16:118 Sanktionsavgifter för andra aktörer på fiskets område än yrkesfiskare. Därutöver behandlar utskottet 30 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16. I propositionen föreslås ändringar i fiskelagen (1993:787) och i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och regeringens lagförslag i bilaga 2. Lagförslagen har behandlats av Lagrådet, och regeringen har följt Lagrådets förslag. De allmänna motionerna tar upp frågor om miljömässigt hållbart och konkurrenskraftigt fiske, ålförvaltning och vattenbruk. Ett antal motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. Samtliga motionsförslag redovisas i bilaga 1. En skrivelse om den nationella ålförvaltningsplanen har inkommit i ärendet (dnr 2230-2015/16). beslutade utskottet att, genom sin uppföljnings- och utvärderingsgrupp, genomföra en fördjupad uppföljning av systemet med överlåtbara fiskerättigheter i det pelagiska fisket (prot. 2015/16:35). Vid kammarens sammanträde anmäldes att liberalerna beslutat att byta namn till Liberalerna, med förkortningen (L). I betänkandet finns åtta reservationer (M, SD, C, L, KD). Sanktionssystemet på fiskets område har inte fungerat tillräckligt effektivt i alla delar. Bland annat är en brist i det svenska sanktionssystemet att det bara finns straffrättsliga sanktioner och inte några administrativa sanktioner för överträdelser som begås efter landning av fångst, eftersom sådana överträdelser normalt inte leder till att åtal väcks. Med anledning av ovanstående har tagit fram en promemoria om sanktionsavgifter för andra aktörer på fiskets område än yrkesfiskare (Ds 2015:15). Till promemorian har även en kompletterande promemoria tagits fram. I propositionen föreslår regeringen ändringar i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken i syfte att effektivisera sanktionssystemet. Förslaget innebär att vissa överträdelser som begås efter landning av fångsten ska överföras från det straffrättsliga området till ett system med sanktionsavgifter. Regeringen föreslås få bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka överträdelser som ska leda till en sanktionsavgift och vilken avgift som ska betalas. Avgiften ska uppgå till och högst . Regeringen föreslår även bestämmelser som reglerar frågor om subjektivt ansvar, avgiftsbefrielse i vissa fall, undvikande av dubbla sanktioner, rätt för den avgiftsskyldige att yttra sig, verkställighet och preskription. Slutligen görs ändringar i fiskelagen (1993:787) och i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken med anledning av Lissabonfördraget, reformen av den gemensamma fiskeripolitiken och tidigare genomförda ändringar i fiskelagen (1993:787). Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) och till lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringen föreslår att den ska bemyndigas att meddela föreskrifter om att överträdelser av bestämmelser om uppgiftsskyldighet och märkningskrav i EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ska leda till sanktionsavgift. Regeringen kommer således att kunna ange i en förordning vilka överträdelser som ska leda till en sanktionsavgift. Regeringen föreslår att en sanktionsavgift ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Avgiftens storlek ska framgå av regeringens föreskrifter och uppgå till och högst . När regeringen meddelar föreskrifter om avgiftens storlek för olika typer av överträdelser ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och till betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. En överträdelse som kan leda till en sanktionsavgift ska inte kunna leda till straff. Om ett vite har dömts ut får en sanktionsavgift inte beslutas för samma gärning. Avgift ska inte tas ut om det är oskäligt. Vid prövningen av denna fråga ska det särskilt beaktas 1. om överträdelsen har berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att på egen hand göra det som han eller hon varit skyldig att göra och inte heller förmått att uppdra åt någon annan att göra det 2. om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgiftsskyldige varken kunnat förutse eller borde ha förutsett och inte heller kunnat påverka 3. vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika att en överträdelse skulle inträffa eller 4. om det är fråga om en enstaka överträdelse som saknar betydelse i kontrollhänseende eller är obetydlig med hänsyn till syftet med den bestämmelse som har överträtts. Regeringen föreslår att den myndighet som regeringen bestämmer ska besluta om sanktionsavgiften. Innan den ansvariga myndigheten beslutar om sanktionsavgiften ska den som anspråket riktar sig mot ha fått tillfälle att yttra sig. Detta följer av allmänna förvaltningsrättsliga regler, och regeringen bedömer därför att det inte finns något behov av att införa en bestämmelse om att beslut om att ta ut sanktionsavgift bör delges den avgiftsskyldige i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringen föreslår inte heller någon bestämmelse om en särskild betalningsfrist, då detta skulle avvika från det system som används för betalning av sanktionsavgifter på yrkesfiskets område. Regeringen avser att bemyndiga ansvariga myndigheter att meddela närmare föreskrifter om hur sanktionsavgifter ska betalas. I propositionen föreslås vidare att ett beslut om en sanktionsavgift ska få verkställas enligt utsökningsbalken när det har fått laga kraft. En sanktionsavgift ska kunna beslutas bara om den som anspråket riktas mot har fått tillfälle att yttra sig från det att överträdelsen skedde. En beslutad sanktionsavgift ska falla bort om beslutet om avgift inte har verkställts från det att beslutet har fått laga kraft. Regeringen bedömer att beslut om en sanktionsavgift kommer att kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol i enlighet med gällande bestämmelser i lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringen föreslår att om ett vite har dömts ut ska det inte få dömas till straffansvar för samma gärning. Till följd bl.a. av Lissabonfördraget och reformen av den gemensamma fiskeripolitiken föreslår regeringen att följande begrepp ändras: – ”EG:s förordningar” ska ändras till ”EU:s förordningar”. – ”Fisk och fiskprodukter” ska ersättas med ”fiskeri- och vattenbruksprodukter”. – ”Strukturåtgärder för fiskerinäringen” ska ersättas med ”stöd för åtgärder inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken”. – ”För annan verksamhet som inte utgör yrkesmässigt fiske enligt fiskelagen (1993:787)” ska ersättas med ”för annan verksamhet än fiske”. – ”EG:s institutioner” ska ändras till ”Europeiska kommissionen och Europeiska revisionsrätten”. I propositionen föreslås även ändringar i 22 och 58 §§ fiskelagen (1993:787). Behovet av de ändringar som föreslås har av misstag förbisetts vid tidigare lagändringar. Ändringen i 22 § innebär att ordet yrkesfiskelicens byts ut mot fiskelicens och personlig fiskelicens. Detta är en följd av förändringar i systemet för fiskelicenser som infördes genom lagen (2014:1026) om ändring i fiskelagen då begreppen yrkesfiskelicens och yrkesmässigt fiske utmönstrades ur lagen. Vidare föreslås att ett andra stycke till 58 § fiskelagen återinförs. Stycket föll felaktigt bort i samband med ändringar som gjordes genom lagen (2014:1026) om ändring i fiskelagen. I stycket anges att ett beslut att tilldela prickar och återkalla tillstånd eller licens gäller , om inte annat beslutas, och att tiden för återkallelse räknas från den dag som anges i beslutet, dock tidigast från delgivningen av beslutet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I fråga om överträdelser som har skett före de nya bestämmelsernas ikraftträdande ska äldre bestämmelser tillämpas. Det har inte framställts några motionsyrkanden med anledning av propositionen. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder för ett miljömässigt hållbart fiske. Jämför reservationerna 1 (M), 2 (C), 3 (M, C, L, KD) och 4 (SD). I kommittémotion 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 9 framhålls vikten av att driver på inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik för att säkerställa livskraftiga fiskbestånd. Gränsöverskridande samarbete är en förutsättning för en bra fiskeförvaltning. De fiskekvoter som beslutas inom EU ska vara långsiktigt hållbara, och EU ska varken i sina egna vatten eller i andra vatten i världen bidra till utfiskning. Enligt kommittémotion 2015/16:2602 av m.fl. (M) yrkande 10 bör regeringen verka för att alla medlemsstater i EU respekterar den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringen bör också verka för att fleråriga förvaltningsplaner antas (yrkande 9). Fleråriga förvaltningsplaner är viktiga och effektiva verktyg för att bevara fiskeresurserna och därmed för att säkra möjligheten till fiske. En del av EU:s fiskeripolitik som är i fortsatt stort behov av reformering är fiskepartnerskapsavtalen (yrkande 11). Dessa avtal gör det möjligt för den europeiska fiskeflottan att fiska utanför unionens fiskevatten. Regeringen bör verka för att fiskepartnerskapsavtalen ska bli mer hållbara och följas upp bättre. Graden av subvention i avtalen bör minska så att de fiskare som drar nytta av avtalen står för kostnaden, i stället för EU:s skattebetalare. I kommittémotion 2015/16:1362 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 16 påtalas att torsk, ål och lax hotas av flera olika miljöproblem såsom överfiske, vandringshinder och marint skräp. Regeringen bör verka för att och fiskbestånd ska vara livskraftiga, så att man utan oro ska kunna äta den fisk som fiskas här. För att nå ett långsiktigt resultat kräver arbetet med generationsmålen och miljökvalitetsmålen en effektiv myndighetsstruktur och styrning. Enligt kommittémotion 2015/16:2076 av m.fl. (SD) yrkande 5 bör det tillsättas en utredning om hur ett samordnat investeringsstöd kan utformas för att stödja sportfisket och för att underlätta fiskens vandringar. Sportfisket kan bidra till en levande landsbygd, som det innebär en kostnad att återskapa vandringsvägar för fisken i vattendragen. antog nya globala mål för en hållbar utveckling. Målen ska vara vägledande för internationellt utvecklingssamarbete (Agenda 2030), och de syftar bl.a. till att säkerställa ett varaktigt skydd för naturresurserna. Mål 14 innebär att haven och de resurserna ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt. Ett delmål till detta mål är att införa en effektiv fångstreglering och stoppa överfiske, olagligt, orapporterat och oreglerat fiske liksom destruktiva fiskemetoder. Dessutom ska vetenskapligt baserade förvaltningsplaner genomföras i syfte att återställa fiskbestånden så snabbt som möjligt. Fiskbestånden ska åtminstone återställas till de nivåer som kan producera ett maximalt hållbart uttag, fastställt utifrån beståndens biologiska egenskaper. Regeringen uppger att dess ambition är att ska vara ledande i genomförandet av hållbarhetsmålen i Agenda . Regeringen tillsatte därför en delegation som har i uppdrag att stödja och stimulera genomförande av dessa mål (dir. 2016:18). Delegationen ska ta fram en övergripande handlingsplan för hur ska genomföra agendan till . Även i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 23) understryker regeringen att man avser att främja ett hållbart fiske, såväl i som globalt. De beslut som regeringen fattar ska baseras på vetenskapligt underlag i syfte att säkra en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. ska vara pådrivande för att de beslut som fattas inom EU leder till en god förvaltning av fiskbestånden. Regeringen framhåller att den reformerade gemensamma fiskeripolitiken, som trädde i kraft , nu genomförs, vilket redan har skapat en rad förbättringar för en hållbar förvaltning av fiskbestånden. Regeringen arbetar för att det nya åtagandet om en ekosystembaserad förvaltning, målsättningen om en beståndsstorlek över den som ger maximal hållbar avkastning och fleråriga förvaltningsplaner samt skyldigheten att landa alla fångster av arter som omfattas av fångstbegränsningar förverkligas. Regeringens avsikt är att ta till vara de nya möjligheter till hållbar förvaltning som reformen ger medlemsländerna. När det gäller arbetet med förvaltningsplaner kan konstateras att beslut om och revidering av fleråriga förvaltningsplaner har försvårats av att det har varit oklart på vilken rättslig grund planerna kan beslutas och därmed vilka institutioner som ska besluta om dem. I en tvist mellan och kommissionen mot rådet om hur en ändring i EU-förordningen 1342/2008 om upprättande av en långsiktig plan för torskbestånden skulle beslutas, fastslog att den aktuella ändringen borde ha beslutats av och rådet enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet (artikel 43.2 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt). pågår arbetet med en flerårig plan för torsk, sill och skarpsill i . Regeringen bedömer att planen kan komma att antas . Kommissionen har aviserat att man planerar att lämna ett förslag om en flerårig plan för så fort berörda institutioner nått en uppgörelse om planen för . När det gäller kontrollen av att den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs på medlemsstatsnivå kan noteras att det av artikel 89 i EU-förordningen 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs (den s.k. kontrollförordningen) följer att medlemsstaterna är skyldiga att se till att lämpliga åtgärder systematiskt vidtas mot fysiska eller juridiska personer som misstänks ha överträtt någon av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. De sanktioner som föreskrivs ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Enligt uppgift från verkar regeringen kontinuerligt för att de rättsakter som antas inom EU följer de riktlinjer som har beslutats inom ramen för den reformerade fiskeripolitiken. När det gäller de s.k. fiskepartnerskapsavtalen finns det , till skillnad från tidigare, ett särskilt avsnitt om den externa politiken i den grundläggande EU-förordningen 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken. Där tydliggörs att samma villkor för fisket som gäller internt inom EU ska gälla för unionens fiskeverksamhet utanför unionens vatten. Enligt Havs- och vattenmyndigheten (rapport 2016:3) har det varit tydligt att de nya kraven som ställs i grundförordningen, såsom att det i protokoll eller avtal ska finnas en särskild klausul om mänskliga rättigheter, att en exklusivitetsklausul ska förekomma samt att kommissionen ska se till att det sker oberoende förhands- och efterhandsutvärderingar av vart och ett av protokollen till ett fiskepartnerskapsavtal, har följts konsekvent i samband med de förhandlingsmandat och protokoll för hållbara fiskepartnerskapsavtal som diskuterats i rådet . När det gäller kravet om att utvärderingarna ska göras tillgängliga för och rådet har detta enligt myndigheten inte alltid varit uppfyllt. När det gäller skrivningar i grundförordningen som lämnar ett större tolkningsutrymme, som att fisket endast får bedrivas på ett reellt överskott i enlighet med havsrättskonventionen, är det enligt myndigheten ännu för tidigt att utvärdera om detta har lett till att fiskepartnerskapsavtalen har blivit långsiktigt mer hållbara. Havs- och vattenmyndigheten uppger även att EU gradvis ökar fartygsägarnas andel av de sammanlagda betalningarna inom ett protokoll som ett led i att begränsa EU:s utgifter. När det gäller frågan om arbetet med miljökvalitetsmålen anför regeringen i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) att genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten (direktiv /60/EG) och EU:s havsmiljödirektiv (direktiv /56/EG) är centralt för möjligheten att nå de havs- och vattenrelaterade miljökvalitetsmålen. Vattendelegationerna vid de länsstyrelser som är vattenmyndigheter beslutar om uppdaterade åtgärdsprogram inom ramen för vattendirektivet, och Havs- och vattenmyndigheten beslutar om åtgärdsprogram inom ramen för havsmiljödirektivet. Förslagen till åtgärdsprogram innehåller bl.a. åtgärder mot fysisk påverkan, övergödning och kemikalier. Regeringen anser att åtgärdsarbetet har stor betydelse för att nå de vattenrelaterade miljökvalitetsmålen och att det i genomförandet av åtgärdsprogrammen behövs ett brett och starkt engagemang från berörda myndigheter, länsstyrelser och kommuner. Vattenmyndigheterna har tagit fram utkast till åtgärdsprogram och förvaltningsplan –2021 inom ramen för vattendirektivet. Åtgärdsprogrammen –2021 ska prövas av regeringen. Enligt uppgift från Miljö- och är målsättningen att regeringen ska fatta beslut om åtgärdsprogram . Av budgetpropositionen framgår vidare att den fortsatta hanteringen av vattenkraften tillsammans med andra former av fysisk påverkan på sjöar och vattendrag är av stor vikt för möjligheter att leva upp till EU:s ramdirektiv för vatten (direktiv /60/EG). (M 2012:01) har sett över dagens regler om vattenverksamheter, och utredningens förslag har remitterats. Förslagen bereds inom , och regeringen avser att återkomma till i frågan. Det kan noteras att frågor om vattenrätt, såsom prövning av vattenverksamhet och anordningar för fiskens framkomst eller bestånd, ligger inom civilutskottets beredningsområde. Genom bifall till betänkande 2015/16:CU13 tillkännagav att regeringen bör återkomma till med förslag på ett regelverk om tillståndsprocesser för vattenverksamheter som är flexibelt och anpassat till småskaliga verksamheter. Det ansågs vara en rimlig målsättning att alla tillståndspliktiga vattenverksamheter ska ha tillstånd i överensstämmelse med de krav som ställs i . För att detta mål ska kunna uppnås på ett bra och effektivt sätt är det en förutsättning att tillståndsprocesserna är flexibla och kan anpassas så att inte utövare av småskalig vattenkraft får orimliga kostnader vid nya tillståndsprövningar. När det gäller frågan om fritidsfisket kan det inledningsvis konstateras att och Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram en gemensam strategi som syftar till att vara ett stöd i arbetet med att främja fritidsfisket och fisketurismen. Strategin avses även utgöra en grund för arbetet med bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av hav, sjöar och vattendrag. görs en sammanställning av hur fritidsfisket och fisketurismen har utvecklats i förhållande till målen i den nationella fritidsfiskestrategin. När det gäller stöd till fritidsfisket framhåller regeringen i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 23) att förslaget till havs- och fiskeriprogram 2014–2020 innehåller möjligheter till finansiering av åtgärder som kan främja såväl långsiktigt hållbara fiskbestånd och ett friskare hav som ökad konkurrenskraft för företag med koppling till fiske- och vattenbrukssektorn. Havs- och fiskeriprogrammet utgör det viktigaste finansiella verktyget för genomförandet av EU:s nya gemensamma fiskeripolitik som det också innehåller åtgärder som bidrar till målen inom den integrerade havspolitiken. Regeringen bedömer att genomförandet av programmet ska bidra till tillväxt och sysselsättning inom näringar knutna till fiskeri- och vattenbrukssektorn. Såväl programmet som fiskeripolitiken i stort ska även bidra till och möjliggöra utvecklingen av verksamheter kopplade till fritidsfiske och fisketurism. När det gäller ett miljömässigt hållbart fiske generellt kan slutligen noteras att Havs- och vattenmyndigheten i regleringsbrevet för har fått i uppdrag att tillsammans med redovisa en resultatbedömning och de viktigaste effekterna av verksamheten inom EU:s gemensamma fiskeripolitik . Redovisningen ska inkludera en analys av den långsiktiga utvecklingen i biologiska och ekonomiska termer av bestånd som är föremål för svenskt fiske. Redovisningen ska inkludera en bedömning av eventuell påverkan av den gemensamma fiskeripolitiken på utvecklingsländer.