bet · H301NU17 · 2016-04-15 00:00:00 — Motionärerna föreslår att ska tillkännage för regeringen att den ska se över möjligheten att från statliga myndigheter och verk utkräva ett tydligare ansvar för utvecklingen av den regionala arbetsmarknaden. Även i motion 2014/15:1023 av och (båda S) framhålls att en utlokalisering av statliga myndigheter till olika delar av kan bidra till att hela landets resurser och kompetens bättre tas till vara. Vidare betonas att medborgarna ska erbjudas offentlig service på likvärdiga villkor, oavsett om de bor i en stad eller på landsbygden. Motionärerna konstaterar att mer än hälften av de nya myndigheter som tillkom har huvudkontoret i . Därtill har ett antal utlokaliserade myndigheter flyttat tillbaka till trots att vid ett flertal tillfällen uttalat att beslut om lokalisering av statlig verksamhet bör föregås av noggranna överväganden om lokalisering ute i landet. Motionärerna anser att statliga myndigheter bör finnas i flera delar av och förordar ett tillkännagivande om att regeringen ska överväga möjligheterna till regional hänsyn vid omorganisation av statlig verksamhet. Också i motion 2015/16:1036 av (S) konstateras att de flesta statliga myndigheter som tillkommit har lokaliserats till . Motionären anser att det bör vara en självklarhet att pröva lokaliseringsfrågan ur ett regionalpolitiskt perspektiv när nya myndigheter bildas. Vidare måste alla tendenser till s.k. återlokalisering motarbetas. När det gäller statliga affärsverk menar motionären att man bör överväga möjligheterna att förlägga en stor del av den administrativa verksamheten till orter inom de regioner där verksamheten har sitt huvudsakliga ursprung. Sammantaget anser motionären att bör uppmana regeringen att se över möjligheten till bättre lokalisering av statliga verk och myndigheter i olika delar av landet (yrkande 1). Vidare bör man se över möjligheten att få tydligare skrivningar i regleringsbrev och direktiv om det regionalpolitiska ansvaret och vikten av att alla myndigheter och verk medverkar till att de regionalpolitiska målen uppnås (yrkande 2). I likhet med i föregående motioner framhålls vikten av statliga arbetstillfällen i hela landet i motion 2015/16:1506 av och (båda S). Utöver att detta skulle bidra till regeringens sysselsättningsmål framhåller motionärerna att en utlokalisering av myndigheter också skulle förbättra tillgången till statlig service till boende och företagare på landsbygden. Därtill skulle det kunna spara pengar till verksamheten i övrigt genom lägre hyror och låg personalomsättning. Motionärerna anser att en vägledande princip bör vara att alltid inkludera det regionalpolitiska perspektivet vid lokalisering av statlig verksamhet och så långt som möjligt aktivt verka för att statliga arbetstillfällen ska komma hela till del. I motion 2015/16:1511 av och (båda S) konstateras att de statliga jobben på gles- och landsbygden minskat som de ökat i storstads- och stadskommuner. Motionärerna menar att staten och dess myndigheter genom centraliseringen av statliga jobb medverkar till att många arbetstillfällen aldrig når landsbygden och att de som finns försvinner därifrån. Om myndigheterna i stället skulle fördelas mer på basis av var folk bor, skulle övriga landet få ett tillskott av jobb. Vidare skulle det enligt motionärerna leda till att driftskostnaderna skulle sjunka som en följd av lägre lokalkostnader. Motionärerna anser därför att regeringen bör se över möjligheten att få en bättre geografisk spridning och placering av statens myndigheter över landet. Även i motion 2015/16:2209 av m.fl. (S) framhålls vikten av statlig närvaro i hela landet. Motionärerna påtalar att det inte bara skett en centralisering av de statliga myndigheternas huvudkontor till utan att det även skett en centralisering från de mindre kommunerna till residensstäderna och inom storstadsområdena där verksamhet flyttas från förorter in till den centrala stadskärnan. Motionärerna framhåller att regeringens uppdrag till Statskontoret att se över de statliga myndigheternas lokalisering är ett utmärkt initiativ men betonar att det nu är angeläget att översynen sker skyndsamt och att regeringen återkommer till med förslag som säkerställer att statlig service erbjuds och utförs i hela landet. I kommittémotion 2015/16:2454 av m.fl. (M) föreslås att ska tillkännage för regeringen att den ska pröva möjligheten att utlokalisera myndigheter (yrkande 6). I motion 2015/16:776 av (M) framhålls vikten av att människor kan flytta tillbaka till sina uppväxtkommuner till jobb som motsvarar de akademiska studierna efter avslutad högskoleutbildning. Det huvudsakliga problemet är enligt motionären att statliga myndigheter oftast inte lokaliseras till de orter där detta behov av arbetstillfällen finns. Enligt motionären brukar det inte vara några rekryteringsproblem till mindre orter, och dagens informationsteknologi innebär dessutom att allt inte behöver finnas i eller på andra större orter. Mot den här bakgrunden anser motionären att det är viktigt att tydliggöra regelverket vid statliga effektiviseringar så att större hänsyn tas till att hela ska leva. Motionären förordar ett tillkännagivande om att se över lokaliseringen av statliga myndigheter och bolag. I motion 2015/16:1056 av och (båda M) anförs att en utlokalisering av statliga verksamheter kan sänka lokalkostnaderna och lokalhyrorna och skapa arbetstillfällen i andra delar av landet. Därtill skulle en utlokalisering också innebära att lokaler frigörs i som då kan användas till andra företag och verksamheter som har behovet av att vara i . De frigjorda lokalerna kan också byggas om till lägenheter och därmed bidra till att minska bostadsbristen, sägs det vidare. Regeringen bör därför enligt motionärerna utreda vilka myndigheter och verk som kan flytta ut från (yrkande 1), samt genomföra detta (yrkande 2). I likhet med i flera av de aktuella motionerna konstateras i motion 2015/16:1766 av (M) att statliga jobb har flyttat ifrån mindre orter till större orter. Motionären är kritisk till att enskilda statsråd hänvisar till att det är myndigheterna själva som bär ansvaret för hur man väljer att organisera sin verksamhet. Eftersom flertalet förvaltningsmyndigheter nu så uppenbart väljer att organisera sig på ett sätt som går emot de politiska intentioner som varit vägledande för utlokalisering bör regeringen enligt motionären förtydliga sin styrning av förvaltningsmyndigheterna. Motionären föreslår därför att ska tillkännage för regeringen att den ska återkomma till med en redogörelse för hur man tänker säkerställa att inte fler statliga jobb flyttas från mindre orter i till storstadsregionerna. I motion 2015/16:2351 av m.fl. (SD) framhålls att en omlokalisering av statliga myndigheter ger positiva effekter för de berörda kommunernas skatteunderlag, vilket innebär bättre välfärd i form av skola och omsorg och i förlängningen ökar dessa orters attraktionskraft när det gäller att bo där (yrkande 3). Motionärerna anser att statliga arbetstillfällen delvis ska utlokaliseras från större städer till landsbygden, att nya myndigheter och verk ska etableras på landsbygden och att en fortsatt flytt av statliga jobb från landsbygden till storstäderna ska förhindras. Motionärerna menar att infrastruktur inte är ett godtagbart skäl för att centralisera statliga jobb till storstäderna. En omlokalisering bör dock vara ett långsiktigt mål eftersom en snabb förändring skulle innebära ekonomiska, sociala, logistiska och organisatoriska problem. För att stärka landets regioner och minska inflyttningstrycket i bör olika verksamheter och funktioner inom flera statliga myndigheter decentraliseras ut i landet från , sägs det i motion 2015/16:1975 av och (båda C). Motionärerna anser att det finns goda förutsättningar att lokalisera ut olika funktioner och verksamheter inom flera stora statliga myndigheter från till andra delar av landet. På så vis kan staten bidra till en bättre balans inom landet, som är till nytta för både och landet i övrigt. Regeringen bör därför ge de större statliga myndigheterna i uppdrag att utlokalisera delar av sina verksamheter från till andra delar av landet. I motion 2015/16:3140 av Per Åsling och (båda C) påtalas liksom i flera av de aktuella motionerna betydelsen av statlig närvaro i hela landet. Motionärerna anser att bör slå fast att en modern lokaliseringspolitik ska verka för att statliga myndigheter, funktioner och verksamheter placeras med hela landet som utgångspunkt, gärna i mindre städer och i landsort. Nya myndigheter bör regelmässigt placeras utanför . För verksamheter som är lokaliserade till bör den geografiska placeringen prövas löpande t.ex. i samband med diskussioner om verksamhetens utveckling och finansiering. Endast i undantagsfall och efter tydliga konsekvensanalyser bör statlig verksamhet kunna lokaliseras till huvudstadsregionen. Även i motion 2015/16:782 av (FP) betonas vikten av att nya myndigheter placeras i en annan storstadsregion än (yrkande 1). Motionären påtalar att myndigheter som utlokaliserats valt att flytta över chefstjänster till , och tvärtemot vad myndighetsinstruktionerna säger i praktiken flyttat myndigheten till . Denna trend måste få ett stopp enligt motionären, och bör tillkännage för regeringen att förvaltningsmyndigheters placering enligt förvaltningsinstruktioner innebär en begränsning av var ledande tjänster i en myndighet kan placeras. Motionären menar att storstadsregioner har bäst möjlighet att erbjuda statliga myndigheter en mångfasetterad arbetsmarknad med många kvalificerade kandidater och påtalar att det finns fler storstadsregioner än . Både och behöver och bör enligt motionären ha fler förvaltningsmyndigheter. Också i motion 2015/16:1218 av (FP) förordas att statliga myndigheter ska vara lokaliserade i samtliga storstadsregioner. Motionären anför att lokalisering av myndigheter är ett av statens mest effektiva och direkta verktyg för att påverka och skapa utveckling i en viss region. Genom fokuseringen av många myndigheter i har staten bidragit till kraftiga tillväxt. Motionären menar att fler myndigheter på samma sätt bör lokaliseras i och . På så vis skulle enligt motionären också risken för flaskhalsar på arbetsmarknaden och strukturell sårbarhet för konjunkturer minska. I kommittémotion 2015/16:3147 av m.fl. (KD) förordas liksom i några av de andra aktuella motionerna att ska tillkännage för regeringen att den ska pröva möjligheterna för utlokalisering av myndigheter (yrkande 20). Motionärerna betonar att närvaro av statlig verksamhet ofta är viktig eftersom den ofta bidrar till mer kvalificerade arbetstillfällen. Vidare framhåller motionärerna att utlokalisering av statliga myndigheter till andra delar av landet än storstadsområdena ofta har en regionalpolitiskt positiv effekt, och de menar att detta bör prövas i större omfattning än . behöver det också tas hänsyn till möjligheterna att rekrytera adekvat personal. tillkännagav för regeringen ett antal principer för såväl lokaliseringsärenden som beslutshanteringen av sådana ärenden (bet. 1996/97:AU2, rskr. 1996/97:106). I sitt ställningstagande anförde arbetsmarknadsutskottet bl.a. följande. Utskottet vill ånyo understryka att varje beslut om omlokalisering av befintlig verksamhet eller lokalisering av nya myndigheter bör föregås av noggranna överväganden om möjligheten att i första hand placera dem i läns centrum eller vissa andra orter i eller i anslutning till nationella regionalpolitiska stödområden. Alternativ lokalisering kan vara orter eller regioner där statlig verksamhet läggs ned eller som i övrigt är mindre väl försörjda med sådan verksamhet. I vart fall bör en annan lokaliseringsort än övervägas. En utgångspunkt skall dock vara att myndigheterna även efter en sådan lokalisering skall kunna utföra sina arbetsuppgifter effektivt. De möjligheter som står till buds att åstadkomma en bättre regional balans måste så långt möjligt tas till vara. När det gäller effekterna av omstruktureringen av statlig verksamhet vill utskottet betona vikten av att besluten föregås av kartläggningar, analyser och bedömningar av konsekvenserna från regionalpolitisk utgångspunkt. Enligt utskottets uppfattning bör frågor om lokalisering av statlig verksamhet som är av större vikt eller på annat sätt av principiellt intresse underställas . Utskottet föreslår att till regeringen riktar ett tillkännagivande av denna innebörd. Regeringens syn på politikens inriktning för myndigheters lokalisering I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 19 Regional tillväxt) framhåller regeringen att det är av central betydelse för det lokala och regionala tillväxtarbetet att den statliga förvaltningen är effektiv, tillgänglig och samordnad. Specialiseringen och sektoriseringen inom den statliga förvaltningen får inte leda till fragmentering och bristande helhetssyn. Regeringen betonar att det är viktigt att statliga myndigheters lokalisering kan få en större spridning över landet och menar att det handlar om att pröva om myndigheter kan lokaliseras utanför storstäderna, i första hand till länscentrum eller vissa andra orter. En utgångspunkt är att myndigheterna ska kunna utföra sina arbetsuppgifter effektivt. Av en debattartikel författad av statsminister och civilminister publicerad på framgår att regeringen avser att noga analysera om det finns myndigheter som har förutsättningar att bedriva sin verksamhet på andra håll än i . Flera faktorer uppges behöva vara med vid en sådan analys och bedömning, bl.a. verksamhetens art och omfattning, kompetensbehov och lokalkostnader. I artikeln framhålls vidare att opartiskhet, objektivitet och rättssäkerhet i myndighetsutövningen ska säkerställas. I svaret på en interpellationsdebatt (ip. 2015/16:128) om nya statliga myndigheters lokalisering framhåller statsrådet att utgångspunkterna för hur den statliga verksamheten ska lokaliseras är flera. Dels ska det finnas en rättssäker och effektiv statsförvaltning med god service och tillgänglighet, dels ska landsbygdens arbetstillfällen och utveckling värnas. En utgångspunkt ska vara att myndigheterna ska kunna utföra sina arbetsuppgifter effektivt. Det framgår vidare att regeringen ser ett behov av att ha en övergripande principiell styrning av lokaliseringsfrågorna i den statliga sektorn som arbetet med effektivisering av statliga uppgifter fortsätter. Statsrådet uppger vidare att den kunskap som tas fram inom ramen för uppdraget till Statskontoret och Statens servicecenter kommer att användas för att utveckla en politik för lokalisering av myndigheter. Målet för den statliga förvaltningspolitiken är en innovativ och samverkande statsförvaltning som är rättssäker och effektiv, har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet och som därigenom bidrar till utveckling och ett effektivt EU-arbete (prop. 2009/10:175, bet. 2009/10:FiU38). Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att kartlägga och analysera myndigheters beslut om lokalisering. Kartläggningen ska omfatta den statliga närvaron både regionalt och lokalt. Myndigheten ska också följa upp statliga myndigheters beslut om lokalisering och hur dessa beslut påverkar den lokala och regionala arbetsmarknaden. I uppdraget ingår vidare att lämna förslag på hur myndigheters samverkan och koordinering vid beslut om lokalisering kan utvecklas. Slutligen ingår det också i uppdraget att föreslå utgångspunkter som kan vara vägledande för statliga myndigheters arbete med frågor som rör lokalisering. överlämnade Statskontoret en rapport till regeringen med anledning av uppdraget. I rapporten lämnar myndigheten förslag på utgångspunkter som kan vara vägledande för statliga myndigheters arbete som rör lokalisering. Utgångspunkterna har tagits fram med stöd i de empiriska undersökningar som genomförts och utifrån de gällande författningskrav som ställs på myndigheter. Rapporten innehåller en kartläggning av den statliga närvaron lokalt och regionalt och en analys av statliga myndigheters beslut om lokalisering och av myndigheters samverkan och koordinering vid beslut om lokalisering. Vidare redovisas en studie av betydelsen av statliga myndigheters lokalisering för den lokala och regionala arbetsmarknaden och en undersökning av medborgarnas uppfattningar om statlig närvaro lokalt och regionalt. Nedan återges Statskontorets förslag till utgångspunkter som kan vara vägledande för statliga myndigheters lokalisering. • Myndigheters lokalisering kan vara angiven av regeringen genom myndigheters instruktion. Om inte är det en fråga för myndigheternas ledning att besluta om. • Beslut om lokalisering inom myndigheterna bör fattas av myndighetens ledning. Beslutet bör baseras på en samlad konsekvensanalys som dokumenteras. • Myndigheternas lokalisering ska utgå från myndighetens uppdrag, som anges i instruktionen, verksamhetsspecifika författningar och regleringsbrev. • Myndigheterna ska vid beslut om lokalisering utgå från myndighetsförordningens krav att bedriva verksamheten effektivt och hushålla med statens medel. Samma krav ställs i förordningen om statliga myndigheters lokalförsörjning. • Myndigheterna ska vid beslut om lokalisering utgå från de krav på servicegivande som verksamheten ställer. • Myndigheterna bör överväga nya former för sin fysiska service för att möta den demografiska utvecklingen. • Myndigheterna ska vid beslut om lokalisering ta hänsyn till regional tillväxt. • Myndigheterna bör inför beslut om lokalisering samråda med och andra relevanta statliga myndigheter. • Myndigheterna bör beakta att geografiska kluster av myndigheter kan skapa regionala arbetsmarknadseffekter och underlätta myndigheternas kompetensförsörjning. • Myndigheterna bör överväga om de tillsammans med andra myndigheter har förutsättningar att skapa nya geografiska kluster av myndigheter utifrån sitt regionala tillväxtbehov. • Myndigheterna bör beakta att digitaliseringen kan göra verksamheten geografiskt oberoende. Statskontoret uttalar vidare utgångspunkter som kan vara vägledande för regeringen som gäller ramarna för myndigheternas lokalisering. • Regeringen har det samlade ansvaret för statliga myndigheters lokalisering och bör följa utvecklingen. • Regeringen bör ge i uppdrag att komplettera det allmänna myndighetsregistret med uppgifter om var statliga myndigheter är lokaliserade. • Regeringen kan ange lokalisering för hela eller delar av myndigheter genom deras instruktioner. • Regeringen kan utvidga myndigheternas möjligheter att ta regional hänsyn genom ändringar i myndighetsförordningen. • Regeringen bör välja formella styrmedel i frågor om myndigheters lokalisering, eftersom myndigheters lokalisering har en omfattande påverkan på deras verksamhet. Uppdrag till Statens servicecenter Regeringen har gett Statens servicecenter i uppdrag att analysera och föreslå vilka funktioner inom de statliga myndigheterna som kan vara lämpliga att bedriva samordnat i staten och utanför storstadsområdena. Uppdraget omfattar främst myndighetsfunktioner där det finns möjligheter till stordriftsfördelar, effektiviseringar och kvalitetsförbättringar genom samordning och koncentration. I uppdraget ingår också att göra en konsekvensanalys av förslaget som ska innehålla bl.a. möjliga besparingar, påverkan på den statliga närvaron i och utanför storstadsområdena samt effekterna för myndigheternas verksamheter och kompetensförsörjning. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Som framgår av budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 19) gav den förra regeringen och 2012 ett antal myndigheter i uppdrag att ta fram en strategi för myndighetens arbete med regionala tillväxtfrågor. Av regeringsuppdragen framgår att strategin ska grunda sig på förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete och på den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013. Enligt ett regeringsuppdrag skulle göra en sammanställning och uppföljning av dessa strategier. Av uppdraget framgår att bl.a. skulle sammanställa och följa upp hur nationella myndigheter med egna interna strategier bedömer mervärdet av en ökad samverkan och dialog med den regionala nivån och vilken roll strategierna ska spela. skulle vidare lämna förslag till åtgärder som kan förbättra förutsättningarna för att de interna strategierna samlat ska kunna bidra till att förbättra och utveckla samverkan mellan de nationella och regionala nivåerna. Av rapportens slutsatser framgår bl.a. att de interna strategiernas bidrag enligt myndigheterna är internt. De interna strategiernas fokus är att konstatera, legitimera och diskutera det faktum att myndigheten arbetar med frågor inom området regional tillväxt. menar att detta kan ses som ett första steg, och för att gå vidare bör de interna strategierna utformas till verktyg för samspel och samverkan med den regionala samhällsnivån. gav regeringen ett antal myndigheter i uppdrag att ta fram långsiktiga strategier för myndigheternas medverkan i det regionala tillväxtarbetet –2020. Flera av de myndigheter som tidigare haft i uppdrag att ta fram interna strategier fanns bland de myndigheter som fått detta uppdrag. Uppdraget skiljde sig från det tidigare genom att det hade ett tydligare externt fokus. Strategierna skulle grunda sig på någon eller flera av prioriteringarna i den nationella strategin för regional tillväxt och attraktionskraft –2020. Syftet med uppdraget var att skapa bättre förutsättningar för myndigheternas medverkan i det regionala tillväxtarbetet, bl.a. genom en vidareutvecklad och bättre samverkan mellan myndigheter och aktörer med regionalt utvecklingsansvar. Strategierna skulle bl.a. beskriva hur myndigheten avser att bidra till en utvecklad samverkan och dialog med regionalt utvecklingsansvariga aktörer, samt hur myndighetens samverkan med andra nationella myndigheter kan utvecklas i förhållande till regionalt utvecklingsansvariga aktörer. skulle varje myndighet rapportera uppdraget till . I regleringsbrevet fick i uppdrag att stödja myndigheterna i detta arbete och möjliggöra erfarenhetsutbyte. () har bl.a. till uppgift att lämna stöd till regeringen och myndigheterna i lokalförsörjningsfrågor. Stöd har t.ex. getts genom myndighetens analyser av lokalanvändning och lokalkostnader i staten. fick ESV i uppdrag att utreda frågor om statens lokalförsörjning, bl.a. frågor om myndigheternas lokalisering till och de skäl de har för detta samt metoder för att begränsa lokaliseringen till . Uppdraget redovisades i en rapport (ESV 2013:36) , och av budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning) framgår att regeringen avser att gå vidare med några av de åtgärder som ESV har föreslagit och utveckla styrningen av den statliga lokalförsörjningen. I enlighet med ESV:s förslag anser regeringen att åtgärder behöver vidtas för att förbättra regeringens och myndigheternas beslutsunderlag inför regeringens beslut om att bevilja långa hyresavtal. Ett annat av de förslag regeringen avser att gå vidare med är att ge ESV i uppdrag att utveckla nyckeltal som kan ligga till grund för årliga jämförelser av statens samt enskilda myndigheters och myndighetskategoriers lokalkostnader. Regeringen avser även att ge ESV i uppdrag att utarbeta nya nyckeltal för effektiviteten i myndigheternas lokalanvändning. Syftet uppges vara att öka incitamenten till effektivisering samt att förbättra underlaget för myndighetsstyrningen. Av budgetpropositionen framgår vidare att regeringens ambition är att effektiviteten i statens lokalförsörjning ska öka. Målsättningen är att minska lokalkostnadernas andel av de totala kostnaderna för statens egen verksamhet. Utskottet vill inledningsvis påminna om och uttala sitt stöd för de principer för lokalisering av statlig verksamhet som slagit fast (bet. 1996/97:AU2, rskr. 1996/97:106) och som redovisas i det föregående avsnittet.