bet · H301MJU16 · 2016-04-14 00:00:00 — En undersökning om antibiotikaresistenta MRSA-bakterier hos avelsgrisar i genomfördes med resultatet att svenska avelsgrisar är fortsatt fria från MRSA-smitta. De rekommendationer som primärproducenterna följer har utvärderats, och de visade sig vara samhällsekonomiskt lönsamma när risken för införsel av antibiotikaresistenta bakterier (LA-MRSA) via andra kanaler än importerade avelsgaltar är liten. Svensk humansjukvård uppskattas spara genom de åtgärder som grisbranschen vidtar för att förhindra att LA-MRSA får fäste i svenska djurbesättningar. För att minska risken för att smittor, inklusive antibiotikaresistenta bakterier, sprids mellan djur och människor och mellan olika djur började nya föreskrifter gälla som handlar om att alla verksamheter inom djurens hälso- och sjukvård där det bedrivs veterinärmedicinsk vård ska ta fram och arbeta enligt en vårdhygienplan. Det är regeringens målsättning att upprätthålla goda status när det gäller djurhälsa (prop. 2015/16:1 utg.omr. Som en del av detta kommer regeringen att arbeta nationellt, inom EU och internationellt för en god djurhälsa. har ett mycket gott smittskydd, bl.a. därför att man aktivt och långsiktigt har arbetat med att förebygga och bekämpa smittsamma djursjukdomar. Regeringen anser att det är viktigt att även framöver bibehålla ett gott smittskyddsläge i . Enligt driver regeringen företrädelsevis linjen att djuruppfödningsförhållandena ska förbättras så att en förändring kan ske i grunden när det gäller behov och användning av antibiotika. har lång erfarenhet av att förebygga sjukdomar i stället för att maskera dem med antibiotika i undermåliga djurhållningssystem och utgör därmed en trovärdig aktör för främjande av förebyggande smittskyddsarbete och uthålliga produktionssystem. är synnerligen pådrivande både inom EU och internationellt för att få till stånd en ansvarsfull antibiotikaanvändning genom att i många olika forum driva linjen att god djurhållning och djurvälfärd minskar sjukdomar och antibiotikabehovet hos djur. Inom EU pågår flera parallella förhandlingar om ny lagstiftning på antibiotikaområdet. Enligt välkomnar förslagen som innebär skärpta och harmoniserade regler. Det skapas även en rättslig grund för EU-gemensamma åtgärder för att förhindra spridning av resistenta bakterier. Ett lagstiftningsförslag som diskuteras på EU-nivå är förslaget till förordning om veterinärmedicinska läkemedel (KOM(2014) 558). föreslår t.ex. att användandet av vissa antibiotika inom veterinärmedicinen ska kunna förbjudas och att veterinär antibiotikaanvändning ska rapporteras. Det är viktigt att läkemedel används på ett förnuftigt sätt, och regeringen välkomnar därför de föreslagna åtgärderna för att motverka den ökande antibiotikaresistensen. Enligt har föreslagit ytterligare bestämmelser om antibiotikaanvändning, nämligen att det införs ett förbud mot rutinmässig förebyggande gruppbehandling med antibiotika (vilket är i linje med motsvarande förbud i förslaget till ny förordning om foderläkemedel), ett förbud mot veterinär försäljning av antibiotika i vinstgivande syfte (s.k. avansförbud) och en möjlighet för medlemsstaterna att anta mer långtgående nationella regler om antibiotikaanvändning. När det gäller frågan om avansförbud har vissa medlemsstater liknande system som medan andra menar att deras veterinärer är beroende av att kunna sälja läkemedel. I får man som veterinär endast tillhandahålla s.k. jourdos och då ta betalt för de merkostnader det innebär att hålla läkemedlet i lager, svinn m.m. I förhandlingarna om förslaget om veterinärmedicinska läkemedel driver frågan om avansförbud, även om det finns ett motstånd bland vissa medlemsstater till detta. utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet föreslår i sitt betänkande från första läsningen att man borde gå mycket längre i regelverket som syftar till att bekämpa antibiotikaresistens, bl.a. ett förbud mot förebyggande (profylaktisk) behandling av djurgrupper med antibiotika och ett förbud mot onlineförsäljning av antibiotika. Utskottets betänkande antogs i plenum . Ett annat lagstiftningsförslag som diskuteras på EU-nivå är förslaget till förordning om foderläkemedel (KOM(2014) 556). Med detta förslag förtydligas förbudet mot att använda antibiotika i tillväxtbefrämjande och prestationshöjande syfte. Det införs också ett förbud mot att använda antibiotika i foder i förebyggande syfte. Förslaget ställer krav på sjukdomsdiagnostisering, receptförskrivning och homogen inblandning av läkemedel i syfte att se till att foder innehållande läkemedel ges vid rätt tillfälle och i rätt mängd till rätt djur. stöder dessa skrivningar. Ansvarigt utskott i Europarlamentet är utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. Det har ännu inte tagit ställning till förslaget. Förslaget om en ny förordning om djurhälsa (KOM(2013) 260), som också är relevant i antibiotikaresistenssammanhang med bl.a. krav på förebyggande åtgärder (se bet. 2014/15:MJU10), antogs och ska börja tillämpas efter antagandet. tog över ordförandeskapet i EU . Ordförandeskapet har ett tydligt fokus på antibiotikaresistens, och enligt är det troligt att detta kommer märkas i de pågående förhandlingarna. Ordförandeskapet anordnade, med svenskt deltagande, även en konferens om antimikrobiell resistens den 9–där betoningen var på behovet av en One Health-strategi. Ordförandeskapet planerar även att anta rådsslutsatser om antibiotikaresistens på jordbruks- och fiskerådet den 27–. välkomnar och ser mycket positivt på ordförandeskapets fokusering och ambitioner i arbetet med antibiotikaresistens. antog en vägledning om ansvarsfull antibiotikaanvändning till djur. Detta var en åtgärd som kommissionen aviserade i handlingsplanen mot antimikrobiell resistens (KOM(2011) 748). var en av tio medlemsstater som särskilt bjöds in av kommissionen till en begränsad arbetsgrupp för att bidra med erfarenheter av ansvarsfull användning av antibiotika. har efter inbjudan från även presenterat den svenska modellen för att motverka resistensutveckling inom veterinärmedicinen för övriga medlemsstater i kommissionens arbetsgrupp om antimikrobiell resistens. I ett brev till EU:s hälsokommissionär (dnr N2015/04559/EIS) uttryckte landsbygdsminister vikten av samarbete mellan sektorer och hållbara djurhållningssystem med lågt behov av antibiotika för att komma närmare en lösning på resistensproblematiken. I budgetpropositionen utgiftsområde 23 framgår att förhandlingarna med intensifierades –2015. har inom ramen för förhandlingar om ett transatlantiskt partnerskap för handel och investeringar (TTIP) bl.a. drivit frågan om att EU och bör samarbeta om minskad användning av antibiotika i djurproduktionen i syfte att motverka antibiotikaresistens. TTIP är ett planerat frihandelsavtal mellan och med syftet att förenkla handel dem emellan genom att ta bort olika handelshinder. Regeringen anser att djurskydd och minskad användning av antibiotika i djurproduktionen är några av de viktigaste förhandlingsfrågorna på jordbruks- och livsmedelsområdet (ip. 2014/15:691). Regeringen vill nå ett så ambitiöst resultat som möjligt i TTIP-förhandlingarna för att stödja tillväxt och sysselsättning och bibehålla möjligheten att upprätthålla och förstärka skyddet för miljö, människors och djurs hälsa samt arbetstagares rättigheter (uppteckningar 2015/16:17). beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att intensifiera arbetet inom EU för att minska användningen av antibiotika i djurhållningen. Utskottet noterar att regeringen har varit aktiv nationellt, inom EU och internationellt för att minska användningen av antibiotika, vilket är nödvändigt för att motverka antibiotikaresistens. Det är positivt att den nuvarande regeringen såväl som tidigare regeringar har arbetat för att motverka uppkomsten av resistenta bakterier. Utskottet konstaterar att har en lång och bred erfarenhet av att motverka antibiotikaresistens och att ses som en förebild på området. Svensk erfarenhet efterfrågas ofta, bl.a. av och andra medlemsstater. Utskottet tycker att det är positivt att en ny strategi för regeringens arbete mot antibiotikaresistens håller på att tas fram och att detta sker genom en bred förankring och blocköverskridande dialog. Utskottet delar regeringens syn att det är viktigt att upprätthålla en god djurhälsa och ett gott smittskydd i och att förebyggande och långsiktigt arbete nationellt, inom EU och internationellt är avgörande för detta. Precis som regeringen anser utskottet att samarbete mellan olika sektorer och hållbara djurhållningssystem med lågt behov av antibiotika är viktiga förutsättningar för att motverka antibiotikaresistens. Vidare bör uppmärksammas att regeringen i de förhandlingar som pågår på EU-nivå driver ytterligare bestämmelser om restriktiv antibiotikaanvändning. Utskottet noterar vidare att regeringen driver ett förbud mot veterinär försäljning av antibiotika i vinstgivande syfte då detta skulle kunna främja en minskad användning av antibiotika inom EU. har även inom EU framgångsrikt drivit frågan om att EU och bör samarbeta om minskad användning av antibiotika i djurproduktionen inom TTIP-förhandlingarna. I likhet med regeringen anser utskottet att djurskydd och minskad användning av antibiotika i djurproduktionen är några av de viktigaste förhandlingsfrågorna på jordbruks- och livsmedelsområdet. Utskottet föreslår att motion 2015/16:234 (M) yrkande 2 med det anförda lämnas utan vidare åtgärd. Vidare anser utskottet att motion 2015/16:3018 (C) yrkande 23 med det anförda i allt väsentligt är tillgodosedd. Motionen kan därmed lämnas utan vidare åtgärd. Regler och ansvar för katter Utskottets förslag i korthet avslår motioner om förbud mot att överge katter och andra sällskapsdjur, att lösgående katter ska vara vaccinerade och att vildkatter ska fångas in och kastreras. Jämför reservation 2 (SD). I kommittémotion 2015/16:2866 av m.fl. (SD) yrkande 13 framhålls att det bör tydliggöras i lagstiftningen att det är förbjudet att överge katter och andra sällskapsdjur. Även i motion 2015/16:3082 av och (båda SD) yrkande 1 framförs att det bör göras straffbart att överge sin katt. I yrkande 3 framhålls att samtliga kattägare som har sina katter lösgående bör ansvara för att de är vaccinerade. Enligt yrkande 5 behövs krafttag för att fånga in och kastrera vildkatter i syfte att minska kattpopulationen. Samtliga motionärer refererar till den allmänna inställningen om kattens låga status i samhället och att lagstiftningen måste tydliggöras på detta område. behandling och kompletterande uppgifter Utskottet har tidigare redovisat slutsatser om förvildade och övergivna djur (bet. 2014/15:MJU10). Där anförs bl.a. följande: I direktivet till (dir. 2009:57) nämns särskilt att uppdraget för utredningen bör omfatta åtgärder mot förvildade och övergivna djur och även en översyn av reglerna om omhändertagande av djur i djurskyddslagen. föreslår fem åtgärder för att lösa problemen med övergivna och förvildade djur. – Den första åtgärden är att tydliggöra att övergivna och förvildade djur av tamdjursarter omfattas av djurskyddslagen. Med tamdjursarter avses djur som av tradition hålls av människan och inte naturligt lever vilt i den svenska naturen. – Den andra åtgärden är att det införs ett tydligt förbud i djurskyddslagen mot att överge djur. – Den tredje åtgärden är att det införs krav på att katter ska vara märkta och registrerade. Till skillnad från andra djur som människan håller tillåts katter att röra sig fritt utomhus, och är såväl djurskyddsproblemen som samhällets kostnader för de herrelösa katterna stora. Märkning och registrering gör det möjligt för länsstyrelserna och polisen att skilja herrelösa katter från ägda katter. – Den fjärde åtgärden är att tydliggöra myndighetsansvaret för att effektivisera hanteringen av övergivna och förvildade djur. Utredaren föreslår att dessa djur enbart ska omfattas av djurskyddslagen och på så sätt alltid vara ansvar. Omhändertagandet och myndighetens hantering av dessa djur föreslås också effektiviseras. – Den femte åtgärden är att katters förmåga att fortplanta sig föreslås begränsas om katterna tillåts röra sig fritt utomhus. Detta kan bl.a. handla om kirurgisk kastrering eller medicinsk behandling och bör regleras i djurskyddsföreskrifter. Utskottet noterar i betänkandet att det finns olika problem när det gäller katter i och anser att det är positivt att tittat vidare på detta. Utskottet anser även att det är av stor betydelse att den kommande lagstiftningen tydliggör vilka regler som gäller för hur djur får hanteras, hållas och skötas. har även i betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) tittat närmare på hur man kan uppnå en effektivare hantering av herrelösa djur, inklusive katter. Ett alternativ som utredaren resonerar kring är TNR-metoden (trap-neuter-return) som innebär att herrelösa katter fångas in, kastreras och sedan släpps tillbaka ut igen. Utredaren kommer fram till två generella slutsatser om denna metod: TNR-metoden kan endast anses vara förenlig med djurskyddslagen om vissa förutsättningar uppfylls. TNR-metoden avlägsnar inte katter från ett område, dvs. löser inte problemet om målet är att helt få bort herrelösa katter från ett visst område. Utredaren anser att det är förenligt med djurskyddslagen att fånga in och ta hand om herrelösa katter om de inte skadas. Däremot är det mer tveksamt att kastrera dem och sedan släppa ut dem igen då katter inte får överges. Enligt djurskyddslagen krävs det att dessa katter får en likvärdig skötsel som andra hållna katter. Myndigheter, veterinärer och forskare har också ställt sig tveksamma till om det med TNR-metoden går att uppnå sådan tillsyn och skötsel som motsvarar de krav som djurskyddslagen ställer. Utredaren delar denna tveksamhet och anser att mer forskning behövs innan metoden kan godkännas från djurskyddssynpunkt. En proposition om en ny djurskyddslag har aviserats . Som redovisats ovan föreslår ett antal åtgärder för att komma till rätta med problemen med förvildade och övergivna djur. Utskottet har tidigare konstaterat att detta är ett stort problem i , främst när det gäller katter. Utskottet anser att det är angeläget att djurägares ansvar tydliggörs och preciseras och att utformningen av den kommande lagstiftningen på detta område tydliggör vilka regler som gäller för hur djur får hanteras, skötas och hållas. betänkande är under beredning inom och en proposition har aviserats , vilket utskottet ser fram emot. Utskottet föreslår att motionerna 2015/16:2866 (SD) yrkande 13 och 2015/16:3082 (SD) yrkandena 1, 3 och 5 med denna redovisning nu lämnas utan vidare åtgärd. Djurskyddskontroll, djurförbud m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om omfattningen och organiseringen av djurskyddskontrollen, ökad rättssäkerhet vid djurskyddskontroller och vid beslut om djurförbud, höjda straff vid misskötsel av djur och en översyn av omhändertagande av djur. I motion 2015/16:431 av (M) framhålls att regeringen behöver se till att kontrollerna vid slakt utökas, rättssäkerheten blir bättre i tillsynen och att bötesstraffen höjs för misskötsel av djur. Officiella veterinärer från kontrollerar djuren i samband med slakt. Kontrollerna har resulterat i att flera fall av djurskyddsproblem har upptäckts och polisanmälts. Att skärper sina kontroller av slakterier anser motionären är bra. Vissa djurägare ser dock inte de nuvarande bötesstraffen och kontrollerna som tillräckligt avskräckande. Det har även i media uppmärksammats olikheter i tillsyn och genomförande av djurskyddslagstiftningen över landet. Detta skapar enligt motionären rättsosäkerhet och urholkar tillämpningen av djurskyddslagen. I motion 2015/16:2751 av (SD) yrkande 1 framförs att direktiven för länsstyrelsernas arbete med djurskyddskontroller bör ses över och att deras arbete bör riktas till en tillstånds- och tillsynsenhet med en rådgivande inriktning med erfaren personal som lämnar orosanmälan till djurpolis vid missförhållanden. Motionären lyfter fram att länsstyrelserna både prövar tillstånd, utövar kontroller och utdelar straff, vilket inte kan garantera en rättssäker process. En total genomlysning och omstrukturering av verksamheten är nödvändig där bl.a. ansvarsrollerna delas upp. Motionären anser att en polisenhet som är helt ägnad djurskydd måste upprättas. Den ska utreda de lagliga aspekterna och de eventuella brott som begås mot djur. Länsstyrelserna ska vara en ren tillstånds- och tillsynsenhet vars syfte är att besöka djurägare och i dialog och samförstånd kartlägga djurhållningen samt ge rådgivning om förbättringar. Genom denna uppdelning hävdar motionären att det skulle bli en mer rättssäker process och frigöra resurser för länsstyrelserna att kunna ha en mer kontinuerlig dialog med och tillsyn över djurägarna. Djurförbud och omhändertagande av djur I motion 2015/16:1274 av (M) yrkas på ökad rättssäkerhet vid beslut om djurförbud. Djurförbud innebär ett stort ingripande i människors liv, och möjligheterna att överklaga är begränsade. Motionären framhåller att djurförbud oftast verkställs oavsett överklagande, och om domstolen senare fastställer ett annat beslut så är djuren redan sålda eller avlivade. Motionären anser att lagen bör ändras så att ett djurförbud inte annat än i undantagsfall får verkställas innan det fastställts av domstol. Enligt motion 2015/16:3013 av och (båda C) behöver man se över länsstyrelsernas tvångsomhändertagande av djur och vart överklagande ska kunna ske. ska ha ett djurskydd av världsklass, men det är lika klart att det ska finnas en hög rättssäkerhet i förfarandet för detta. Ett sådant myndighetsbeslut kan överklagas till förvaltningsdomstol. Denna tar vid sin prövning främst hänsyn till att myndighetens beslut gått formellt rätt till men går vanligen inte in i sakbehandling om djuren hade det så dåligt att ett tvångsomhändertagande var motiverat. Eftersom behandlingen i förvaltningsdomstolen sker efter att djuren omhändertagits finns det heller ingen möjlighet för domstolen att på plats besiktiga deras kondition och miljö. Mot denna bakgrund anser motionärerna att man borde utreda om beslut om tvångsomhändertagande av djur i lantbruket kunde prövas i t.ex. tingsrätten i stället för i förvaltningsrätten. Vidare anser motionärerna att djuren ska kunna avyttras på mer flexibla sätt än genom enbart tvångsomhändertagande, t.ex. genom att djuren under god tillsyn under en kort övergångsperiod är kvar på gården och kan försäljas av lantbrukaren själv och att det ska finnas en möjlighet för djurägaren att kunna begära en s.k. second opinion av en annan inspektör. När det gäller förvaltningsrättens hantering av djurskyddsärenden föreslår motionärerna att förvaltningsrätten i djurskyddsmål ska kunna kompletteras med tekniska råd och särskilda ledamöter med sakkunskap. behandling och kompletterande uppgifter Både och länsstyrelserna ansvarar för kontroller av djurskydd vid slakterier. de officiella veterinärerna, ansvarar för de löpande inspektionerna när djuren lastas av transporten, när de finns i slakteriets stall och under själva slakten. I den officiella veterinärens arbetsuppgifter ingår kontroll av inkommande transportfordon, kontroll av de enskilda djuren (levandedjursbesiktning), kontroll av hantering och drivning av djuren, kontroll av förhållandena under uppstallning och kontroll av att företaget säkerställer god bedövningskvalitet och erforderlig avblodning av de slaktade djuren. Huvuddelen av kontrollerna sker i form av planerade inspektioner för att se om slakterierna i praktiken följer djurskyddslagstiftningen. Påträffas skador ska underrätta , eftersom i dessa fall har hela ansvaret för djurskyddskontrollen. kontrollerar att djurskyddslagen och föreskrifterna om djurskydd följs men även för kontroller av revisionskaraktär (förprövning och kontrollmätning av uppstallningsutrymmen, granskning av djurskyddsplan och annan dokumentation). Länsstyrelserna har ansvar för att anmäla missförhållanden som djuren utsatts för på gården och under transporten till slakteriet. ansvarar för att åtalsanmäla djurskyddsbrott på slakteriets område och missförhållanden som den officiella veterinären observerar när djuren lastas av vid slakteriet. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 23) betonas att såväl regeringen som myndigheterna har, sedan ansvaret för djurskyddskontrollen förstatligades , arbetat kontinuerligt och på olika sätt för att stärka och förbättra djurskyddskontrollen. håller bl.a. på att ta fram en ny vägledning för hur de officiella veterinärerna på slakterierna ska bedöma djurskyddet. Vägledningen förtydligar hur veterinärerna ska hantera brister och handlägga avvikelser i djurskyddet och hur informationsutbytet mellan veterinärerna och djurskyddshandläggarna på länsstyrelserna bör gå till. Tillsammans med och har även genomfört utbildningar för veterinärerna på slakterierna. Åtgärderna bedöms innebära en ökad likriktning och effektivisering av djurskyddskontrollen och bidra till att förbättra djurskyddet på lång sikt. Även har förbättrat sina rutiner för att se till att informeras om alla händelser där djur farit illa under uppfödningen eller transporten till slakteriet. står det tydligt i rutinerna att ska underrättas varje gång djur verkat ha farit illa under uppfödning eller transport. har också startat ett särskilt kontrollprojekt och gör månadsvisa uppföljningar. Det finns dessutom ett nytt elektroniskt verktyg för kontrollrapportering som ska göra det enklare för inspektörer att sammanställa enhetliga, säkra och tydliga rapporter och att informera . Enligt budgetpropositionen ökade antalet genomförda kontroller något jämfört med föregående år. Myndigheternas mål om att av kontrollerna ska vara riskbaserade uppfylldes i några län men inte för landet som helhet. För landet som helhet sjönk den genomsnittliga andelen riskbaserade kontroller något jämfört med , vilket framför allt bedöms bero på den stora mängden anmälningsärenden, som tar stora resurser i anspråk. Även om antalet genomförda kontroller har ökat något och kvaliteten, effektiviteten och rättssäkerheten i kontrollen bedöms ha förbättrats kontinuerligt, anser regeringen att det fortfarande utförs alltför få kontroller. I Statskontorets rapport utveckling (2011:23) bedömer Statskontoret att kontrollverksamheten har utvecklats avsevärt efter att djurskyddskontrollen flyttats från kommunerna till länsstyrelserna och att den, trots vissa brister, håller en högre nivå. Objektiviteten, likvärdigheten och rättssäkerheten i myndigheternas handläggning av ärenden har ökat. Huruvida djurskyddet har blivit bättre har Statskontoret inte utvärderat. I direktiven till (dir. 2009:57) står att utredaren ska göra en översyn av djurskyddslagens bestämmelser om straff och påföljd. Utredaren föreslår i betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) att ett grovt brott mot djurskyddslagen införs där straffskalan är fängelse i högst . Gärningar som bör bedömas som grova är uppsåtliga brott som medfört eller som kunnat medföra omfattande djurlidande till följd av att någon allvarligt har åsidosatt sina skyldigheter som djurhållare eller betydande ekonomisk för djurhållaren. Grovt brott mot djurskyddslagen ska även kunna utdömas om brottet har utförts organiserat eller systematiskt eller har utförts med förslagenhet. förslag bereds inom . Som redovisats i föregående avsnitt har en proposition aviserats . Ansvarsfördelningen för djurskyddskontrollen är sådan att det är som har till uppgift att i hela länet kontrollera att djuren har det så bra som lagen kräver. De kontrollerar kennlar, hund- och kattpensionat, zoobutiker, ridskolor, djurstallar och andra ställen där djur hålls men följer även upp klagomålsärenden från allmänheten. meddelar också tillstånd eller godkännanden till vissa typer av verksamheter med djur.