bet · H301SoU6 · 2016-03-14 00:00:00 — En särskild utredare har i uppdrag att följa upp och undersöka hur reglerna vårdnadsreform har fungerat i praktiken och om syftet med reformen – att stärka barnrättsperspektivet – har uppnåtts (Ju 2014:14, dir. 2014:84). I uppdraget ingår bl.a. att ta ställning till om det finns behov av åtgärder för att stärka kompetensen vid handläggning av frågor om vårdnad, boende och umgänge. Uppdraget ska redovisas . Utskottet behandlade motioner om en översyn av SoL och om att skapa en tydligare och bättre arbetsfördelning mellan politik och profession inom i betänkande 2014/15:SoU10 (s. 13 och 14, reservation av M). Utskottet delade bedömningen att SoL ska vara överskådlig, att det ska vara enkelt för enskilda att ta del av servicetjänster och att kommunerna ska ha goda förutsättningar att ge service till enskilda medborgare. Utskottet välkomnade även initiativet till att ta fram direktiv till en samlad översyn av SoL. följde utskottet, se beslutet i protokollet från . Det är av stor vikt att socialtjänstlagen är överskådlig, att det är enkelt för den enskilde att ta del av servicetjänster och att kommunerna har goda förutsättningar att ge service till enskilda medborgare. Utskottet noterar det arbete som pågår i med att ta fram direktiv för en översyn av SoL och att ambitionen är att direktiven ska vara klara . Resultatet av det pågående arbetet bör avvaktas. Motionerna 2015/16:842 (S), 2015/16:2430 (C) yrkande 3, 2015/16:2482 (M) yrkandena 1 och 2 och 2015/16:2687 (KD) yrkande 1 avstyrks. Handläggningen av ärenden och insatser inom ska vara av god kvalitet, och för utförande av uppgifter inom ska det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Utskottet noterar att det pågår ett arbete för att öka förutsättningarna för en stärkt och mer kunskapsbaserad socialtjänst. I det arbetet krävs en utvecklad samverkan på nationell, regional och lokal nivå, och utskottet noterar och ser positivt på att ges centrala uppgifter i det myndighetsgemensamma arbetet. Därtill kan nämnas regeringens årliga överenskommelser med SKL om stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom samt de öppna jämförelserna som fyller en central uppgift för kommuner och utförare inom verksamhetsområde. Utskottet noterar vidare väntade redovisning av konsekvenserna av behörighetsregleringen och möjligheterna för icke behörig personal att bli behörig samt myndighetens uppdrag att ta fram ett stöd till yrkesintroduktion för socialsekreterare i den sociala barn- och ungdomsvården. Slutligen noterar utskottet SKL:s framtagna handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Mot bakgrund av det omfattande pågående arbetet avstyrks motionerna 2015/16:1092 (M), 2015/16:1176 (M), 2015/16:2150 (S), 2015/16:2482 (M) yrkandena 4, 19 och 22 och 2015/16:2687 (KD) yrkandena 3, 5 och 6. Även motionerna 2015/16:2303 (M) yrkande 2, 2015/16:2305 (M) yrkande 4, 2015/16:2306 (M) yrkande 8, 2015/16:2482 (M) yrkande 23 och 2015/16:3072 (M) yrkande 5 avstyrks. Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över verksamheter inom bl.a. socialtjänstområdet. omfattar tillsynen även kontroll av hur de olika verksamheterna fullgör sin skyldighet att bedriva egenkontroll. Utskottet noterar myndighetens pågående uppdrag att öka effektiviteten i tillsynen inom . Motion 2015/16:2780 (KD, M, C, FP) yrkande 10 får anses tillgodosedd och avstyrks. bör inte heller ta något initiativ med anledning av motionerna 2015/16:2482 (M) yrkande 24 och 2015/16:2876 (M) yrkande 2. Egenkontrollen är av stor betydelse när det gäller att säkra kvaliteten i en verksamhet. Med delvis bifall till motion 2015/16:2780 (KD, M, C, FP) yrkande 13 anser utskottet att regeringen bör återkomma till med en redovisning av vilka åtgärder som bör vidtas för att utveckla ett system för att stärka egenkontrollen i såväl offentliga som privata verksamheter som bedriver socialtjänst. Det är angeläget att anmälningsplikten upprätthålls och att anmälan görs när barn misstänks fara illa. Utskottet noterar att efter det att lämnade sin rapport i ämnet 2012 publicerat material till stöd för såväl anmälare som chefer. bör inte ta något initiativ. Motion 2015/16:2336 (M) yrkande 6 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bistånd. Jämför reservationerna 8 (SD) och 9 (C). I motion 2015/16:1457 av (M) föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om att de tröskeleffekter som finns i försörjningsstödet och andra bidrag bör ses över med fokus på att underlätta steget från utanförskap till arbete. I motion 2015/16:3101 av (SD) föreslås i yrkande 3 ett tillkännagivande om att möjliggöra samhällstjänster för dem som saknar arbete. I motion 2015/16:3052 av m.fl. (C) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att se över hur socialtjänstlagen kan förtydligas för att lyfta fram kommunernas skyldighet att erbjuda stöd med inriktning mot reguljär arbetsmarknad åt personer med psykisk funktionsnedsättning eller psykisk ohälsa samt personer som har försörjningsstöd. Motionärerna påpekar att studier som genomförts bekräftar att den s.k. IPS-modellen (Individual Placement and Support) har goda effekter vad gäller att få ut individer i arbete, liksom den s.k. Nackamodellen. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § SoL rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. För att öka möjligheterna för personer med ekonomiskt bistånd att försörja sig själva genom arbete ändrades reglerna i SoL . ökade möjligheter att stimulera, uppmuntra och stödja dessa personer till egen försörjning. De nya reglerna innebär att när beräknar om ett hushåll har rätt till ekonomiskt bistånd ska inte hela arbetsinkomsten räknas in. För den som har fått försörjningsstöd i följd ska av arbetsinkomsterna räknas in. Beräkningsregeln ska gälla (4 kap. 1 b § SoL). Vidare fick socialnämnden ökade möjligheter att hänvisa en biståndsmottagare till praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet. Detta gäller om Arbetsförmedlingen inte har kunnat erbjuda personen någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd (4 kap. 4 § SoL). Bakgrund och pågående arbete Samverkan och ekonomiskt bistånd Av budgetpropositionen framgår att andelen kommuner som hade en formaliserad samverkan med externa aktörer i enskilda ärenden fortsatte att öka (prop. 2015/16:1 utg.omr. 9 s. 148). Mest ökade andelen kommuner som hade överenskommelser om samverkan mellan en verksamhet med ekonomiskt bistånd och öppenpsykiatrin; andelen ökade från 2014. När det gäller samverkan med Arbetsförmedlingen hade av kommunerna överenskommelser om samverkan 2014 jämfört 2012. Arbetslöshet och ekonomiskt bistånd lämnade Utredningen om stöd och krav avseende arbetslösa personer som tar emot stöd och bistånd betänkandet Arbetslöshet och ekonomiskt bistånd (SOU 2015:44). Här finns förslag på bl.a. en ny bestämmelse i SoL, i vilken det förtydligas vilka krav som kan ställas på en arbetslös person som ansöker om försörjningsstöd. Utredningen föreslår att det i 4 kap. 1 § andra stycket SoL föreskrivs att den som är arbetsför och oförhindrad att arbeta i fråga om försörjningsstöd är skyldig att vara aktivt arbetssökande, anmäld som arbetssökande på den offentliga arbetsförmedlingen och även i övrigt stå till arbetsmarknadens förfogande, om det inte finns godtagbara skäl som talar emot det. I samband med överenskommelsen om flyktingkrisen kom regeringen och allianspartierna överens om att lämna ett förslag om ändring i SoL, och en lagrådsremiss som utgår från betänkandet lämnades . IPS (Individual Placement and Support) är en evidensbaserad modell för arbetslivsinriktad rehabilitering som rekommenderas av för personer med schizofreni. [5] Det finns ett antal försöksverksamheter där man arbetat efter denna modell. Enligt finns ansvaret för arbetslivsinriktad rehabilitering hos flera olika myndigheter i , och det är inte givet hur den rekommenderade åtgärden ska placeras in i det svenska vård- och stödsystemet. anser att det finns ett behov av att fortsätta med försöksverksamheter i samverkan med olika myndigheter. På uppdrag har man vid undersökt genomförandet av de nationella riktlinjerna för psykosociala insatser för personer med schizofreni och valt ut bl.a. IPS-metoden som beskrivs i riktlinjerna. De arbetssökande kommer in i Nackamodellen genom socialförvaltningen eller på eget initiativ. De möts inledningsvis av arbets- och företagsenheten i kommunen som kontaktar Arbetsförmedlingen, guidar den enskilde, fattar beslut, tillhandahåller kundval och följer upp resultatet. Därefter får den arbetssökande en ”jobbpeng” och väljer då mellan olika jobb- och utbildningsexperter, som utför bl.a. coachning och utbildning. I får dessutom alla som vill läsa på komvux. Motionsyrkanden om prestationskrav för försörjningsstöd behandlades av utskottet i betänkande 2014/15:SoU10 Socialtjänst- och barnfrågor. Utskottet hänvisade till den pågående utredningen och avstyrkte motionerna. följde utskottet, se beslutet i protokollet från . Det är betydelsefullt att har möjligheter att stimulera, uppmuntra och stödja personer med ekonomiskt bistånd till egen försörjning. Utskottet kan konstatera och ser positivt på att andelen kommuner som har en formaliserad samverkan med externa aktörer i enskilda ärenden har fortsatt att öka, särskilt kommuner som har överenskommelser om samverkan mellan en verksamhet med ekonomiskt bistånd och öppenpsykiatrin. Också när det gäller samverkan med Arbetsförmedlingen har andelen kommuner med överenskommelser ökat. Därtill noterar utskottet lagrådsremissen med förslag till en ny bestämmelse i socialtjänstlagen med förtydligande av vilka krav som kan ställas på en arbetslös person som ansöker om försörjningsstöd. Motionerna 2015/16:1457 (M) yrkande 3, 2015/16:3052 (C) yrkande 1 och 2015/16:3101 (SD) yrkande 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hemlöshet. Jämför reservation 10 (V). I motion 2015/16:2431 av m.fl. (C) föreslås i yrkande 17 ett tillkännagivande om att se över möjligheterna för personer som är utsatta för våld i nära relationer att få förtur i bostadsköerna. I motion 2015/16:623 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att skapa en nollvision för antalet unga hemlösa. I motion 2015/16:369 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) föreslås i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör få i uppdrag att ta fram en nationell handlingsplan med en nollvision för hemlösheten. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att människor efter en rimlig tid ska få ta över bostadskontrakt. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att ekonomiskt bistånd bör godkännas som inkomst på bostadsmarknaden. Varje kommun svarar för inom sitt område och har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver (2 kap. 1 § SoL). Alla personer som vistas i en kommun kan ansöka om ekonomiskt eller annat bistånd enligt bestämmelserna i och har rätt till en individuell prövning. Bakgrund och pågående arbete En nationell hemlöshetssamordnare hade t.o.m. i uppdrag att stödja kommunerna i deras arbete med att skapa långsiktiga och hållbara strukturer och fungerande rutiner för att motverka hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. Ett särskilt fokus låg på att förebygga vräkningar, främst bland barnfamiljer. Hemlöshetssamordnaren lämnade sin slutrapport sökes – Slutrapport från den nationella hemlöshetssamordnaren. Rapporten innehåller en slutredovisning av samordnarens uppdrag och resultatet av den dialog som förts med kommunerna. Kommunerna ger exempel på hur arbetet för att motverka hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden kan bedrivas. I rapporten diskuteras också hur arbetet kan förändras och förbättras på lokal, regional och nationell nivå. rapporterade länsstyrelserna ett regeringsuppdrag de haft –2014 att stödja kommunerna i planeringen av arbetet med att motverka hemlöshet. [8] Länsstyrelserna har gett stöd till kommunerna i att utveckla verktyg för att motverka hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. Exempel på det är: riktlinjer för bostadsförsörjningen, regional samverkan, ägardirektiv till allmännyttan och vräkningsförebyggande arbete. fick i regleringsbrevet i uppdrag att ge fortsatt stöd till kommunerna för att underlätta inträde på bostadsmarknaden för resurssvaga kvinnor och män och för personer som i övrigt har svårt att varaktigt etablera sig på bostadsmarknaden, motverka hemlöshet och förebygga avhysningar med ett särskilt fokus på familjer med barn. Läns-styrelserna skulle särskilt föra fram behovet av att i ägardirektiv även betona de kommunala bostadsföretagens sociala och allmännyttiga roll. fick länsstyrelserna i uppdrag (N2016/00696/PUB) att fortsätta sitt arbete med att stödja och informera kommuner och andra relevanta aktörer i arbetet med att underlätta inträde på bostadsmarknaden för resurssvaga hushåll. Den sekundära boendemarknaden inbegriper bostäder där målsättningen är att den boende ska bo kvar och få ett vanligt hyresavtal i den aktuella bostaden, utan särskilda villkor eller regler. I definitionen ingår även sådana bostäder där avsikten är att den boende ska flytta vidare till en annan bostad, som ett led i en boendetrappa, eller till en egen bostad. Av en rapport från [9] framgår att den sekundära bostadsmarknaden ökar och att nio av tio kommuner har en sådan. fick i regleringsbrevet i uppdrag att beräkna och analysera kommunernas kostnader för den sekundära bostadsmarknaden och kommunernas kostnader för personer som inte har en egen bostad. Av redovisning framgår att kommunernas kostnader för boendelösningar för hemlösa är och för den del av boendelösningarna som görs genom s.k. sociala kontrakt (sekundära boendemarknaden) . Av aktuella statistik framgår att antalet barn som berörs av vräkningar minskade från 504 barn 2013 till 459 barn 2014. berördes 472 barn av vräkning. Antalet verkställda vräkningar totalt var 2 085 . Enligt regleringsbrev har myndigheten i uppdrag att göra en nationell kartläggning av hemlöshetens omfattning och karaktär 2017. Omfattningen av hemlösa barnfamiljer samt barn och ungdomar som lever under hemlösa förhållanden utanför familjen av olika skäl ska framgå av kartläggningen. Undersökningen ska utformas så att det går att jämföra utvecklingen av hemlösheten samt eventuella skillnader mellan kvinnor och män respektive pojkar och flickor. Hemlösa EU- och EES-medborgare ska redovisas separat. I uppdraget ingår även att ta fram en plan för hur kartläggningen kan spridas och användas i det strategiska arbetet på olika nivåer inom område mot hemlöshet – speciellt mot bakgrund av flyktingsituationen. Uppdraget ska redovisas med en delredovisning . Motionsyrkanden om insatser mot hemlöshet behandlades av utskottet i 2014/15:SoU10 Socialtjänst- och barnfrågor. Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till länsstyrelsernas och pågående arbeten. följde utskottet, se beslutet i protokollet . Utskottet kan konstatera att länsstyrelserna haft i uppdrag att stödja kommunerna i planeringen av arbetet med att motverka hemlöshet och noterar att länsstyrelserna har i uppdrag också att fortsätta sitt arbete med att stödja och informera kommuner och andra relevanta aktörer i arbetet med att underlätta inträde på bostadsmarknaden för resurssvaga hushåll. Utskottet noterar vidare och ser positivt på uppdrag att 2017 göra en nationell kartläggning av hemlöshetens omfattning och karaktär som sedan kan användas i det strategiska arbetet på olika nivåer inom arbete mot hemlöshet. Med hänvisning till det pågående arbetet avstyrks motionerna 2015/16:369 (V) yrkandena 1, 3 och 4, 2015/16:623 (S) och 2015/16:2431 (C) yrkande 17. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om anhörigstöd. Jämför reservationerna 11 (SD) och 12 (V). I motion 2015/16:1804 av Per Ramhorn (SD) föreslås ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att harmonisera anhörigstödet mellan kommunerna så att ett likvärdigt stöd kan erbjudas oavsett kommun. I motion 2015/16:375 av m.fl. (V) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag till lagstiftning där anhörigas rätt till information, stöd och hjälp betonas. Ett likalydande yrkande finns i motion 2015/16:3325 av m.fl. (V) yrkande 3. Kommunerna är skyldiga att erbjuda stöd för att underlätta för de personer (anhöriga) som vårdar eller stöder en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre och de personer som stöder en närstående som har en funktionsnedsättning (5 kap. 10 § SoL). Arbetet med stöd till anhöriga omfattar alla verksamheter. Exempel på personer som omfattas av bestämmelsen är anhöriga till personer med psykisk eller fysisk funktionsnedsättning, långvarig psykisk eller fysisk sjukdom eller missbruks- eller beroendeproblem. I kommunens ansvar ingår att upprätta planer för hur bestämmelsen ska tillämpas i , att informera kommuninvånarna om möjligheten att få stöd om man vårdar en närstående, att avsätta pengar för anhörigstöd samt att följa upp arbetet. Bakgrund och pågående arbete Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att kommunernas stöd till anhöriga utvecklas successivt men att uppföljningen[11] (se vidare nedan) visar att bestämmelsen om stöd tillämpas på olika sätt och i olika utsträckning i (prop. 2015/16:1 utg.omr. 9 s. 136). Regeringen anser därför att det finns behov av att uppmärksamma anhörigas situation inom hela och även uppmärksamma könsrelaterade skillnader och vilka konsekvenser anhörigstödet får för bl.a. den ekonomiska jämställdheten och fördelningen av obetalt hem- och omsorgsarbete mellan kvinnor och män. Sedan bestämmelsen i 5 kap. 10 § SoL infördes har fortlöpande utvärderat hur kommunerna arbetar med att genomföra den i praktiken. har tagit fram vägledningen Stöd till anhöriga – vägledning till kommunerna för tillämpning av 5 kap. 10 § socialtjänstlagen (2013-3-2). I vägledningen finns samlad information om vad bestämmelsen om anhörigstöd innebär och många förslag på diskussionsämnen. konstaterade i slutrapporten till personer som vårdar eller stödjer närstående – slutrapport bl.a. att socialtjänstverksamheterna i kommunerna tillämpar bestämmelsen i mycket varierande grad men att kommunerna överlag har blivit bättre på att sätta upp mål, avsätta resurser och organisera arbetet med att stödja anhöriga (2014-12-6). Sammantaget konstaterade i sin rapport att kommunerna erbjuder stöd till anhöriga i högre grad . slutsatser är att kommunerna behöver bli bättre på att informera om vilket stöd de kan erbjuda, att kommunerna behöver utveckla dialogen med de olika organisationerna på området, att huvudmännen behöver utveckla former och rutiner för samarbete kring stödet till anhöriga och att olika verksamheter behöver fortsatt stöd för att utveckla tillämpningen av bestämmelsen. har också tagit fram meddelandebladet Stöd till anhöriga i form av service eller behovsprövad insats – handläggning och dokumentation (2010-4-32). fick i regleringsbrevet i uppdrag att utveckla Äldres behov i centrum (ÄBIC) så att modellen ska kunna användas för vuxna personer, oavsett ålder och funktionsnedsättning, som är i behov av insatser enligt SoL och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS. I uppdraget ingår också att utveckla en modell för kartläggning av anhörigas behov av stöd. Uppdraget ska redovisas . Nationellt anhöriga, NKA, är en samarbetsresurs för att utveckla framtidens anhörigstöd. NKA startade sin verksamhet , och verksamhetsidén är att skapa och utveckla möten mellan olika kunskaps- och erfarenhetsformer som exempelvis förstahandserfarenheter hos anhörigvårdare, brukare och deras organisationer, praktisk erfarenhet hos personal inom anhörigstöd och äldreomsorg samt metodkunskap hos forskare. Utskottet behandlade i sitt betänkande 2014/15:SoU4 om stödet till anhöriga omsorgsgivare (2014:9) och två motionsyrkanden på samma område. Utskottet konstaterade att stödet till anhöriga har fått en tydligare struktur sedan bestämmelsen om stöd till närstående infördes i SoL, att allt fler kommuner utvecklar strategier och planer för arbetet, att kommunerna avsätter medel, inrättar tjänster, utvecklar utbudet av serviceinsatser och förbättrar informationen om sitt stöd till anhöriga. Utskottet delade emellertid regeringens och uppfattning att mer behöver göras för att anhörigas behov av stöd ska uppmärksammas mer systematiskt inom hela . Det var enligt utskottets mening viktigt att kommunerna informerar om vilket stöd och vilken hjälp kommunen och frivilligorganisationer kan ge för att hjälpa anhörigvårdare att lättare klara sin situation. Utskottet konstaterade därefter att mycket av det som rekommenderade redan var föremål för utredning eller ingick i befintliga uppdrag till myndigheter. Utskottet välkomnade detta arbete och lyfte särskilt fram NKA:s arbete med att samla in, strukturera och sprida kunskap samt stimulera utvecklingsarbete i kommunerna. Mot bakgrund av det arbete som pågick ansåg utskottet att inte borde ta något initiativ. Det är angeläget att stödja de anhörigas insatser, och målet är att det stöd som anhöriga ger ska vara frivilligt och inte upplevas som påtvingat eller övermäktigt. Utskottet delar regeringens uppfattning att det finns ett behov av att uppmärksamma anhörigas situation inom hela . Sedan utskottet senast uttalade sig i frågan om anhörigstöd har uppdraget till att utveckla en modell för kartläggning av anhörigas behov tillkommit. Utskottet välkomnar detta och utgår från att regeringen kommer att följa frågan. Motionerna 2015/16:375 (V) yrkande 4, 2015/16:1804 (SD) och 2015/16:3325 (V) yrkande 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om stöd till brottsoffer. Jämför reservation 13 (V). I motion 2015/16:792 av m.fl. (V) föreslås i yrkande 5 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att socialnämndens ansvar för alla brottsoffer förtydligas. Motionärerna anser att ”verka för” i 5 kap. 11 § första stycket SoL ska ersättas med ett ”ska”-krav. Kommunerna har till uppgift att verka för att den som utsatts för brott och hans eller hennes närstående får stöd och hjälp (5 kap. 11 § SoL). Bakgrund och pågående arbete har lämnat en vägledning för att ge stöd vid tillämpningen av SoL vid bedömningar av behov av insatser för brottsoffer och deras närstående. [12] I vägledningen förklaras att begreppet stöd och hjälp i 5 kap. 11 § första stycket SoL innefattar bl.a. insatser som ekonomiskt bistånd, stödjande samtal, kontaktperson, förmedling av kontakter med andra myndigheter och frivilligorganisationer samt erbjudande om skyddat boende. Insatserna beviljas efter en individuell behovsbedömning enligt 4 kap. 1 § SoL eller som service enligt 3 kap. 1 § SoL. Information är en betydande del av stöd, och kan informera om vilka möjligheter till stöd och hjälp som finns, om hur man gör en polisanmälan, om försäkrings- och rättsprocessen, om rätt till målsägandebiträde i vissa fall samt om andra organisationers verksamhet för brottsutsatta och närstående. Brottsofferfonden etablerades 1994 med syfte att ge ekonomiskt stöd till olika former av brottsofferinriktad verksamhet och finansieras huvudsakligen av medel som lagöverträdare åläggs att betala när de döms för brott. Målsättningen är att förbättra situationen för brottsoffer genom ökad kunskap och förståelse. fördelas ca ur fonden. beslutade regeringen att av Brottsofferfondens medel ska gå till organisationer i det civila samhället som bedriver brottsstödjande verksamhet. Detta har inneburit att Brottsofferjouren () fått en förstärkning på och får totalt för sin verksamhet 2016. De lokala brottsofferjourerna får ett verksamhetsstöd på totalt 2016.