bet · H301TU19 · 2016-05-27 00:00:00 — Utskottet påminner inledningsvis om att den politiska utgångspunkten är att infrastrukturen i första hand ska byggas ut genom kommersiella aktörers försorg och att statens huvudsakliga ansvar är att på olika sätt skapa de gynnsammaste förutsättningarna för en väl fungerande marknad. I områden där det saknas kommersiella förutsättningar för utbyggnad kan incitament i form av t.ex. statliga täckningskrav spela en viktig roll liksom att utbyggnaden av mobila kommunikationsnät kan främjas genom dialog och samverkan mellan privata och offentliga aktörer på lokal och regional nivå. Som framgick av den redogörelse som PTS dåvarande generaldirektör lämnade inför utskottet är antalet mobilabonnemang tämligen oförändrat jämfört 2014 även om andelen mobilt bredband för smarta telefoner utgör en växande andel. Utskottet noterar i sammanhanget den pågående utvecklingen med snabbt ökande volymer datatrafik i mobilnäten, och därför är fortsatta satsningar på utbyggnad nödvändiga eftersom datatrafiken är betydligt mer resurskrävande än samtal och sms-meddelanden. En avgörande förutsättning för att utveckla mobiltelefonin och uppnå bästa möjliga yttäckning är tillgång till spektrumutrymme, vilket inte minst gäller i landets mer glesbefolkade områden. Det är därför viktigt att den begränsade resurs som spektrum är används så effektivt som möjligt, och utskottet knyter därför stora förhoppningar till öppnandet av 700 MHz-bandet för mobil kommunikation . slutredovisade PTS ett regeringsuppdrag om hur 700 MHz-bandet bäst kan utnyttjas efter . Den planeringslösning som lades fram uppfyller de krav som anges i regeringsuppdraget och gör det möjligt att frigöra frekvensutrymmet 694–för inte minst mobil kommunikation. Planeringslösningen kommer att genomföras stegvis med början 2016 eftersom den måste ta hänsyn till pågående frekvensarbete i grannländerna. Utskottet noterar också att PTS förbereder nya täckningskrav för 700 MHz-bandet, en åtgärd som kommer att göra det möjligt att ringa och utnyttja bredband på fler platser i landet. Utskottet hade också möjlighet att ta del av en mer ingående redogörelse från PTS om bl.a. olika alternativ för att tillgodose blåljusmyndigheternas behov av spektrumutrymme. Med hänsyn till blåljusmyndigheternas samhällskritiska funktion vill utskottet här betona det angelägna i att deras behov beaktas i samband med tilldelningen av spektrum. Det ska från utskottets sida för tydlighetens skull påpekas att PTS redan har täckningskrav i alla låga frekvensband, dvs. , och , och att ungefär 150 nya basstationer har tillkommit som en följd av täckningskravet i 800 MHz-bandet. Det har inneburit att stora ytor fått täckning och att nästan hela befolkningen nu har tillgång till 4G. Utskottet välkomnar detta. Det är utskottets uppfattning att mobiltäckningen i i ett internationellt perspektiv generellt sett är god för både tal och mobilt bredband. Det gäller i synnerhet där människor bor och vistas, men det finns skillnader i yttäckning mellan gles- och tätbefolkade områden. Det uppdrag som regeringen gav till några länsstyrelser att med PTS bistånd stimulera till en regional dialog om mobiltäckning har enligt myndighetens bedömning bidragit till att främja utbyggnaden av mobilnäten. Utskottet noterar att PTS i sin slutredovisning av det aktuella regeringsuppdraget har avhandlat frågor om mobiltäckning och förbättrad information om inomhustäckning med berörda parter. PTS har även utrett förutsättningarna för att etablera s.k. samhällsmaster, dvs. helt eller delvis offentligt finansierade installationer i mobilnäten, i områden där det saknas kommersiella förutsättningar för operatörer att bygga ut sina nät. PTS arbetade vidare med att förbättra mobiltäckningen, och myndigheten fortsätter att analysera behoven av åtgärder för att säkra tillgången till mobil kommunikation i landet. I rapporten 2015 uppger PTS att täckningen för taltelefoni motsvarade av landets yta, vilket innebär en ökning med jämfört med . De 3G-baserade system som medger en hastighet om /s täckte 2015 av landets yta, vilket är en ökning med . System som medger en hastighet om /s hade 2015 en yttäckning på , vilket motsvarar en ökning med av landets yta jämfört med . En starkt bidragande orsak till den förbättrade yttäckningen är det teknikskifte som operatören Net1 gjorde . När det gäller 4G-baserade system med kapacitet för den högsta redovisade hastigheten, /s, ökade yttäckningen med till . Trots den relativt låga yttäckningssiffran täckte 4G-system som medger /s av befolkningen . Detta innebär att befolkningstäckningen för 4G (30Mbit/s) har ökat från föregående år. Den påtagliga förbättringen av yttäckning i traditionella glesbygdsregioner som , , och finner utskottet särskilt glädjande. Ökningen i yt- och befolkningstäckning är inte minst ett resultat av en ökad utbyggnad samt uppgradering av mobilmaster i landet. har ca 5 900 nya tekniketableringar skett, vilket innebär att nya mastplatser har tillkommit eller att befintliga har uppgraderats med ny teknik. Utskottet ser därför positivt på utvecklingen i detta avseende. Utskottet påminner avslutningsvis också om den grundläggande rättighet till en telefonianslutning som medger funktionellt tillträde till internet (minst /s) som finns i lagen om elektronisk kommunikation (LEK) för alla fasta bostäder och företag. För de hushåll och fasta verksamhetsställen som inte kan få tillgång till dessa tjänster genom marknadens försorg ska PTS säkerställa att de får tillgång genom upphandling av tjänsterna, ett behov som myndigheten fortlöpande bevakar. Utskottet konstaterar att PTS enligt den senaste redovisningen på så vis tillhandahöll telefoni till totalt åtta slutanvändare. Utskottet vill i sammanhanget också peka på att för mycket svårtillgängliga områden lät myndigheten göra en utvärdering av bredband via satellit och ip-telefoni i områden med mycket bristfällig tillgång till annan kommunikationsinfrastruktur. PTS uppfattning är att denna typ av satellittjänster kommer att vara ett kommersiellt alternativ för personer i glesbygd som saknar andra möjligheter till telefoni och internetuppkoppling. har täckningen för såväl mobiltelefoni som bredband ytterligare förbättrats och utökats som en följd av de satsningar som både privata och offentliga intressenter gjort på infrastruktur. Utskottet vill i sammanhanget framför allt lyfta fram satsningarna på 4G-tekniken, den snabbt växande fiberanslutningen av svenska hushåll och tillgängliggörandet av 700 MHz-bandet för mobil kommunikation . Därutöver pågår eller planeras olika insatser av regeringen och ansvariga myndigheter på området för elektronisk kommunikation för att tillgodose konsumenternas efterfrågan av alltmer avancerade elektroniska kommunikationstjänster och för att möjliggöra en ännu högre grad av delaktighet i det moderna it-samhället. En rad åtgärder har vidtagits för att stärka konsumenternas ställning på marknaden, och på regional nivå verkar bredbandskoordinatorerna för en utbyggd infrastruktur. Utskottet anser mot bakgrund av vad som redovisas ovan att tillgången till elektroniska kommunikationer säkras på ett betryggande sätt och bedömer därmed att syftet med motionsförslagen på området i allt väsentligt har tillgodosetts. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2015/16:86 (M) yrkandena 1, 2, 6 och 7, 2015/16:377 (V) yrkandena 4 och 5, 2015/16:486 (M) yrkandena 1 och 2, 2015/16:554 (S), 2015/16:603 (S), 2015/16:606 (S), 2015/16:734 (M) yrkande 2, 2015/16:825 (S) yrkande 2, 2015/16:845 (S) yrkandena 1 och 2, 2015/16:1934 (KD) yrkande 6, 2015/16:2188 (S), 2015/16:2351 (SD) yrkande 5, 2015/16:2369 (C) yrkandena 4 och 5, 2015/16:2454 (M) yrkandena 2 och 5, 2015/16:3059 (M, C, FP, KD) yrkande 22 och 2015/16:3208 (C) yrkandena 3 och 4. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bredbandskoordinatorer. Utskottet anser att de önskemål som framförs i motionsförslagen om fortsatta satsningar på bredbandskoordinatorer tillgodoses genom regeringens beslut om att förlänga uppdraget och att höja anslaget till bredbandskoordinatorerna. Jämför reservation 7 (KD). Regeringen har beslutat om regionala bredbandskoordinatorer för att effektivisera utbyggnaden av bredband (dnr N2015/04465/ITP). Funktionen är placerad hos den aktör som har det regionala utvecklingsansvaret, dvs. länsstyrelser, landsting, kommuner eller samverkansorgan. Regeringen har även gett PTS i uppdrag att upprätta och administrera ett nationellt sekretariat som ska utgöra en stödfunktion för de regionala bredbandskoordinatorerna (dnr N2015/04466/ITP). Bredbandskoordinatorerna påbörjade arbetet med bredbandsutbyggnad i de egna länen. Regeringen har också gett i uppgift att ge stöd till de regionala bredbandskoordinatorerna. I kommittémotionerna 2015/16:3147 av m.fl. (KD) yrkande 16 och 2015/16:3148 av m.fl. (KD) yrkande 36 understryks behovet av att regeringen fortsätter satsningarna på bredbandskoordinatorer. Motionärerna framhåller att de fyller en viktig funktion som kontaktpunkter på regional nivå för både offentliga och privata aktörer när det gäller att underlätta den fortsatta utbyggnaden av bredband i hela . Enligt utskottets uppfattning fyller bredbandskoordinatorerna en viktig funktion när det gäller att på regional nivå förverkliga bredbandsstrategins målsättningar. Utskottet noterar också med gillande att regeringen beslutade om utökade satsningar på bredbandskoordinatorer och om att i första hand ska lands- och glesbygdsområden samt småorter prioriteras i arbetet, områden som i många fall annars inte är så gynnade i fråga om tillgång till bredband. Satsningarna innebär att anslaget höjs till och uppdragstiden förlängs till 2020. Utskottets uppfattning är att de önskemål om fortsatta satsningar på bredbandskoordinatorer som framförs i motionsförslagen tillgodoses genom regeringens initiativ i denna fråga och avstyrker följaktligen motionerna 2015/16:3147 (KD) yrkande 16 och 2015/16:3148 (KD) yrkande 36. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa regleringsfrågor när det gäller elektroniska kommunikationer. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående beredning inom inför en planerad översyn av it-politiken. Jämför reservation 8 (M, C, L, KD). I motion 2015/16:86 av m.fl. (M) föreslås i yrkande 3 att frågan utreds om respektive hur det går att ställa krav på att it-infrastrukturägare arbetar för 2020-målen, vilket i sådana fall skulle göra det möjligt att följa utvecklingen och se om reglerna som PTS tagit fram bidrar till bättre förutsättningar för en välfungerande marknad. Ett annat förslag (yrkande 4) är att en utredning tillsätts för att besvara frågan om hur monopolsituationer i ägandet av bredbandsinfrastruktur ska stävjas. Motionärerna anser att bredbandsmarknaden måste kännetecknas av öppenhet med en mångfald av aktörer, något som i slutändan gynnar konsumenterna. Motionärerna pekar på att priserna är betydligt lägre i de områden där det finns öppna nät och där flera leverantörer tillåts konkurrera. Det är således angeläget att motverka att monopolsituationer uppstår som i förlängningen hotar att motverka samhällsnyttan, och därför bör frågan belysas. I yrkande 5 uppmanas regeringen att följa slutsatsen i slutbetänkandet Bredband för in (SOU 2014:21) om att låta utreda möjligheten att i vissa fall ge bredbandsbolag dispens från lokaliseringsprincipen för att underlätta utbyggnaden av fiber i kommunernas ytterområden. Detta gäller i synnerhet för utbyggnaden av fibernät i glesbygden där lokaliseringsprincipen sätter hinder i vägen för att bygga ut infrastrukturen till mindre orter som ligger på fel sida av kommungränsen. Motionärerna anför som exempel i sammanhanget det undantag som gäller för eldistribution och att motsvarande skulle kunna gälla för de kommunala fibernäten. (S) yrkar i motion 2015/16:142 på att de kommunala stadsnäten ska ges möjlighet att agera på marknaden enligt liknande principer som gäller för de kommunala elhandelsbolagen. Användningen av bredband ökar , vilket också leder till ett växande behov av en välfungerande uppkoppling, framhåller motionären. Ett hinder för den fortsatta utbyggnaden av bredband i landet och som drabbar de kommunala bredbandsbolagen är den s.k. lokaliseringsprincipen som innebär att kommunerna inte får bygga ut näten utanför kommungränserna, vilket innebär att stadsnäten inte kan konkurrera med marknadsaktörer i detta avseende. I flera fall har kommuner tvingats säga nej till hushåll som velat ansluta sig. För att värna konkurrensen och därmed de låga priserna i bör kommunerna enligt motionären beviljas undantag från lokaliseringsprincipen när de vill bygga ut bredbandsnäten. (S) framhåller i motion 2015/16:497 den viktiga roll som stadsnäten har för bredbandsutbyggnaden i och att de har bidragit med konkurrens på marknaden, vilket har gett konsumenterna förhållandevis låga priser för bredbandsuppkoppling. Motionären ser dock med viss oro på att flera stadsnät har köpts upp av kommersiella aktörer och att det finns en risk för att detta leder till att konkurrensen försvagas. Ett hinder för konkurrensen är den s.k. lokaliseringsprincipen i kommunallagen som innebär att de lokala stadsnäten inte tillåts expandera utanför kommungränserna. För att värna konkurrensen på marknaden yrkar därför motionären på att de kommunägda stadsnäten ska ges samma förutsättningar att agera som kommersiella aktörer. (M) efterlyser i motion 2015/16:1086 ett större inslag av transparens i telekombranschen som innebär att teleoperatörer måste lämna information om vems nät de utnyttjar. Motionären påminner om att det alltför ofta händer att konsumenter luras att köpa teleabonnemang av oseriösa aktörer och att det är viktigt att den enskilda konsumenten värnas för att inte förtroendet för branschen ska undergrävas. Åtgärder bör därför vidtas för att tvinga teleoperatörerna att informera om vems nät de utnyttjar, och det måste finnas någon sanktion, också mot nätägaren, om så inte sker. Genom ett sådant initiativ kan konkurrens på lika villkor upprätthållas som det blir lättare att ställa operatörer till svars om de inte sköter sig. m.fl. (M, C, FP, KD) anför i kommittémotion 2015/16:3059 yrkande 23 att nödvändiga ändringar bör göras i kommunallagen för att lokaliseringsprincipen inte ska vara ett hinder för att bygga ut bredband över kommungränser om det visar sig vara den samhällsekonomiskt bästa lösningen. Motionärerna påpekar att det har inträffat att kommunallagens lokaliseringsprincip har lagt hinder i vägen för de kommunala stadsnät som velat erbjuda fiberanslutningar till kunder som bor utanför kommunen. Motionärerna anser att om den nuvarande ordningen som hindrar kommunöverskridande stadsnät består är risken stor för ökade kostnader eller utebliven fiberutbyggnad. Motionärerna understryker att de administrativa gränserna inte nödvändigtvis utgör naturliga avgränsningar för ett fibernätverk. Därför är det viktigt att skyndsamt göra nödvändiga justeringar i kommunallagen för att lättare kunna nå bredbandsmålen 2020. Flera av de här behandlade motionsyrkandena tar upp frågan om lokaliseringsprincipen i kommunallagen och menar att den är ett hinder för de kommuner som vill utvidga de lokala stadsnäten över kommungränserna. Möjligheten att bygga ut stadsnäten i angränsande kommuner bedöms kunna ge fler hushåll tillgång till snabb uppkoppling via fiber som kommunerna skulle uppnå ett större mått av kostnadseffektivitet. Utskottet påminner om att lokaliseringsprincipen och ett eventuellt behov av undantag för att underlätta utbyggnaden av fiberinfrastruktur behandlas utförligt i slutbetänkandet Bredband för in (SOU 2014:21). De förslag som läggs fram i utredningen har remissbehandlats, och frågan om undantag från lokaliseringsprincipen är ett av de förslag som studeras inom inför den planerade översynen av it-politiken. Utskottet finner det angeläget att så många hushåll som möjligt får tillgång till någon form av fiberanslutning och förutsätter att frågan om undantag från lokaliseringsprincipen beaktas noggrant av regeringen i samband med den planerade översynen av politiken på området för att denna bestämmelse inte ska få verka som hämsko för den fortsatta utbyggnaden av kommunala fibernät. Som påpekas i utredningen finns det redan ett undantag för de kommunala energibolagen som skulle kunna utsträckas till de kommunala stadsnäten. När det gäller reglering i konkurrensfrämjande syfte vill utskottet påminna om den roll som PTS har på området. En av myndighetens uppgifter är att fortlöpande analysera olika delmarknader inom sektorn för elektronisk kommunikation för att säkerställa att det råder en fungerande konkurrens. Bestämmelserna återfinns i lagen och förordningen om elektronisk kommunikation. Om konkurrensen inom en delmarknad inte bedöms som tillfredsställande ska myndigheten identifiera en dominerande aktör med ett betydande marknadsinflytande och därefter ålägga aktören särskilda skyldigheter i syfte att skapa effektiv konkurrens, vilket även omfattar bredbandsinfrastrukturen. Utskottet är vidare införstått med de problem som drabbar många konsumenter som blivit uppringda av oseriösa försäljare som lurat på dem oönskade telefonitjänster. Efter det att PTS utarbetade en handlingsplan mot oseriösa försäljningsmetoder vid telefonförsäljning har myndigheten genomfört regelbundna uppföljningsmöten med inblandade aktörer. Arbetet handlar om att förmå nätägarna att på frivillig väg försöka påverka de bolag som hyr in sig i näten inom ramen för deras avtalsrelation, och enligt PTS bedömning har handlingsplanen haft en viss förebyggande effekt. Utskottet konstaterar dock att oseriös telefonförsäljning fortfarande dominerar klagomålsstatistiken i PTS rapportering. Myndigheten undersöker vilka rättsliga förutsättningar som finns för att komma till rätta med problemet. I rapporten om konsumentklagomål gör myndigheten bedömningen att det skulle krävas ändringar i nationell lagstiftning för att uppnå önskad effekt. Utskottet ser med intresse fram emot utfallet av pågående arbete eftersom det är angeläget att konsumenternas förtroende för telekombranschen inte skadas på lång sikt. Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2015/16:86 (M) yrkandena 3–5, 2015/16:142 (S), 2015/16:497 (S), 2015/16:1086 (M) och 2015/16:3059 (M, C, FP, KD) yrkande 23. Teknikskiftet i delar av det fasta telefonnätet Utskottets förslag i korthet avslår en motion om det s.k. teknikskiftet i delar av det fasta telefonnätet. Utskottet hänvisar bl.a. till att PTS vidtagit ett flertal åtgärder för att förvissa sig om att de som berörs erbjuds likvärdiga och fungerande telefonilösningar. (M) uppmärksammar i motion 2015/16:1256 det s.k. teknikskiftet som innebär att i vissa områden ersätter kopparnätet med en trådlös telefonitjänst. Motionären framhåller de risker som en övergång till trådlös teknik kan innebära, t.ex. om hushållen drabbas av strömavbrott eller för de hushåll som är beroende av trygghetslarm. Mot denna bakgrund yrkar motionären på att () ska ges i uppdrag att kontinuerligt och långsiktigt se till att säkerheten för boende inte försämras när det fasta telefonnätet stängs av och läggs ned. Utskottet har i tidigare sammanhang uppmärksammat de problem som uppstått i samband med det s.k. teknikskiftet och som framför allt drabbat hushåll på landsbygden när nätägaren i vissa områden ersatt den traditionella anslutningen till kopparnätet med fiber eller en trådlös anslutning. Utskottet har inga synpunkter på vilken teknisk lösning som väljs men påminner om den grundläggande rättigheten till telefoni och funktionellt tillträde till internet (minst /s) för fasta bostäder och företag som anges i lagen om elektronisk kommunikation (LEK). Utskottet ser därför allvarligt på de fall när hushåll inte längre har fått tillgång till telefoni eller internet, vilket inträffade vid upprepade tillfällen i början av Telias teknikskifte. PTS generaldirektör informerade i samband med sammanträdet utskottet om Telias planer att fortsätta förändringsarbetet med att byta ut kopparnätet i andra delar av landet och om att myndigheten fortsätter att bevaka processen för att säkerställa att alla hushåll och företag garanteras tillgång till telefoni och bredband. Utskottet vill här påminna om de lärdomar som gjordes efter det att teknikskiftet hade påbörjats. PTS konstaterade efter en rad konsumentklagomål att projektet inte hade fungerat som utlovat och att det fanns skäl för nätägaren att åtgärda de brister som uppmärksammats. PTS fick regeringens uppdrag att tillhandahålla en upplysningstjänst dit berörda abonnenter kan vända sig med frågor om teknikskiftet. Myndigheten har också formulerat ett antal krav som måste beakta, nämligen att man måste erbjuda en likvärdig telefonitjänst, att ingen ska vara utan telefoni i samband med övergången och att informationen från operatören ska lämnas . PTS följer också löpande upp Telias teknikskifte i avstämningsmöten för att förvissa sig om att de berörda bostäderna och företagen får tydlig information om vad Telias teknikskifte innebär och att de erbjuds likvärdiga, fungerande telefonilösningar. lämnade också in ett dokument till PTS som beskriver den fortsatta processen. Med hänsyn till de åtgärder som vidtagits är det utskottets bedömning att syftet med motionen kan anses vara väl tillgodosett. Utskottet avstyrker därför motion 2015/16:1256 (M). Statens innehav av digital infrastruktur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om statens innehav av digital infrastruktur. Utskottet påminner om att bereder ett slutbetänkande i vilket en rad åtgärder föreslås för ett mer effektivt utnyttjande av statens bredbandsinfrastruktur. Jämför reservation 9 (M, C, L, KD). Vid upprepade tillfällen har motioner väckts om att den rikstäckande bredbandsinfrastruktur som vissa statliga myndigheter och bolag förfogar över borde göras tillgänglig för utomstående aktörer för att tillgodose samhällets växande behov av bredbandskapacitet. har också anmärkt på vissa brister i den statliga styrningen (RiR 2013:5 Staten på telekommarknaden). Den tidigare regeringen tillsatte en utredning (dir. 2014:118) med uppdraget att se över möjligheterna att effektivisera användningen av den statligt ägda nätinfrastrukturen genom att förbättra samordningen mellan bredbandsverksamheten hos berörda aktörer och klargöra på vilket sätt en möjlig effektivisering av nyttjandet och tillgängliggörandet av aktörernas bredbandsinfrastruktur kan vara till stöd för regeringens bredbandsstrategi. Utredningen överlämnades till regeringen . (S) påminner i motion 2015/16:825 om vilken betydelse en välfungerande it-infrastruktur har för landet och att det finns fyra statliga aktörer med egna fibernät, nämligen , , och med sammanlagt optiskt fibernät som inte utnyttjas fullt ut. Motionären vill därför i yrkande 1 att regeringen i infrastrukturplaneringen undersöker förutsättningarna för att samordna de statliga fibernäten eftersom en samordning skulle påskynda arbetet med att ge alla tillgång till snabbt bredband. m.fl. (M, C, FP, KD) uppmärksammar i kommittémotion 2015/16:3059 att kapaciteten i datanäten blir en allt större utmaning i takt med att befolkningen efterfrågar allt fler digitala tjänster med hög hastighet. För att tillgodose behovet föreslår motionärerna i yrkande 24 att de olika statliga fibernäten ska göras tillgängliga för marknaden. Motionärerna påminner om att både och samt ytterligare några aktörer förfogar över rikstäckande fiberoptiska nätverk, vilka i huvudsak utnyttjas för att styra järnvägs- och kraftledningsanläggningar. Delar av dessa fibernät utnyttjas inte fullt ut, vilket innebär att redan befintlig infrastruktur skulle kunna tas i anspråk för att uppnå målet om att av hushållen ska ha tillgång till fiber. Utöver detta anser motionärerna att den föreslagna åtgärden också skulle bidra till en mer driftssäker nätinfrastruktur.