bet · H301NU9 · 2016-02-04 00:00:00 — noterar att många av de tjänster som omfattas av TISA-förhandlingarna innebär flöde av data. inser att digital innovation är en tillväxtmotor men betonar att EU:s normer om uppgiftsskydd inte är ett handelshinder utan en grundläggande rättighet och som sådan inte på något sätt bör äventyras av det kommande avtalet. EU-medborgarnas personuppgifter måste behandlas i full överensstämmelse med de regler för dataskydd och säkerhet som gäller i och måste innehålla ett entydigt och juridisk bindande undantag för de befintliga och framtida bestämmelserna kring skydd av personuppgifter i EU. När det gäller rörlighet för personer bör EU:s åtaganden enligt begränsas till högst kvalificerad personal som tillhandahåller en tjänst för en begränsad tid och på vissa villkor som föreskrivs i den nationella lagstiftningen i det land där tjänsten ska utövas. uppmanar också EU att avstå från att ge nya åtaganden om en aktiv rörlighet för tredjelands motsvarigheter, åtminstone fram till att andra parter väsentligt förbättrar sina erbjudanden. begär också att förhandlarna juridiskt ska säkra rätten för EU:s nationella och lokala lagstiftare att reglera i det allmännas intresse för att uppnå sådana mål som folkhälsa, konsumentsäkerhet och miljöskydd och för att bidra till en hållbar utveckling. efterfrågar också ytterligare insatser för insyn i förhandlingarna, bl.a. genom att alla förhandlingsdokument görs tillgängliga för alla parlamentsledamöter och genom att kommissionen publicerar faktablad för allmänheten där de olika delarna av avtalet förklaras. Slutligen framgår att stöder begäran om att få ansluta sig till förhandlingarna och att det eftersträvar att säkerställa framtida försök att göra avtalet multilateralt. I förslaget till resolution uttalar sig även om den s.k. ratchetklausulen. Kommissionen uppmanas att undanta s.k. standstill- och ratchetklausuler för åtaganden om marknadstillträde och att undanta att de tillämpas på känsliga sektorer, t.ex. offentliga och kulturella tjänster, offentlig upphandling, leveranssätt 4 (tillfällig personrörlighet), transport och finansiella tjänster, för att möjliggöra tillräcklig flexibilitet för att återföra tjänster av allmänt ekonomiskt intresse till offentlig kontroll, att bevara rätten av EU och medlemsstaterna att modifiera deras åtaganden i enlighet med GATS. INTA:s betänkande med förslaget till resolution kommer senare att bli föremål för behandling i plenum i . I motion 2015/16:194 (V) förordas att ska uppmana regeringen att verka för att EU lämnar TISA-förhandlingarna. Vidare föreslås i motion 2015/16:374 (V) att ska uppmana regeringen att verka för att vatten och sanitet exkluderas från alla pågående förhandlingar om internationella handelsavtal. Utskottet vill med anledning av dessa motionsyrkanden inledningsvis framhålla vikten av tjänstehandel. Utskottet har också i sitt inledande ställningstagande i detta betänkande betonat vikten av frihandel, och tjänstehandeln utgör numera en betydande del av handel. Förhandlingar kring ett uppdaterat tjänstehandelsavtal är därför viktiga, och i linje med vad utskottet anförde i sitt ställningstagande om handels- och investeringsavtalet med konstaterar utskottet att det är först när avtalet är färdigförhandlat som det blir möjligt att ta ställning till avtalet fullt ut. I likhet med de övriga avtal som kommissionen förhandlar skulle ett eventuellt också bli föremål för godkännande av och . Utskottet delar dock motionärernas uppfattning att det är olyckligt att tjänstehandelsavtalsförhandlingarna sker vid sidan om de multilaterala WTO-förhandlingarna men noterar att förhandlingarna är öppna för fler länder att ansluta sig till om de önskar. Det finns även en möjlighet att införa ensidiga preferenser särskilt för de minst utvecklade länderna genom ett undantag, en s.k. waiver, och därmed kan tjänsteexportörer från de minst utvecklade länderna få extra förmånligt tillträde till EU-marknaden. Utskottet vill också understryka vikten av att ett nytt tjänstehandelsavtal, likt andra handelsavtal, ska respektera demokratiskt fattade beslut. Stater ska ha rätt att reglera för att skydda sina medborgare, konsumenter, arbetstagares rättigheter, hälsa och miljö. När det gäller det förslag till tillkännagivande som förordas i motion 2015/16:374 (V) om vatten och sanitet noterar utskottet att både regeringen och kommissionen uppger att det när det gäller tjänster som tillhandahålls åt den offentliga sektorn väljer varje land om det ska göra s.k. åtaganden eller inte om marknadstillträde inom ramen för TISA-förhandlingarna. Tjänster som drivs i offentlig regi, utan vare sig konkurrens eller vinstintresse, är vidare uteslutna i definitionen tjänst. EU har beslutat att inte göra några åtaganden för bl.a. upptagning, rening och distribution av vatten samt förvaltning av tjänster. omfattas av detta undantag. När det gäller sanitet har gjort samma åtaganden sedan GATS för avloppstjänster. När det gäller tjänstehandel noterar utskottet att det förekommer direkt motstridiga uppgifter om vad som gäller för vilka tjänster som ska omfattas av och vad avtalet kommer att innehålla i övrigt. Utskottet har en förståelse för att förhandlingsmandatet och de positionspapper som publicerats av kommissionen kan ge upphov till olika tolkningar och en osäkerhet kring vad avtalet kan komma att innehålla, men vill framhålla vikten av att samtliga sidor tar sitt ansvar för att se till att debatten blir så välgrundad som möjligt genom att de olika företrädarna utvecklar sina argument och tolkningar. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2015/16:194 (V) och 2015/16:374 (V) i de berörda delarna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om miljöteknik och . Utskottet noterar att det pågår diskussioner för att lösa problemet och konstaterar att några viktiga steg har tagits. Utskottet betonar vikten av att söka en lösning som inte innebär att patentsystemet undermineras. Jämför reservation 9 (V). I partimotion 2015/16:187 av m.fl. (V) betonas behovet av att utvecklingsländer får tillgång till modern miljöteknik för att de ska ha några möjligheter att bromsa sina egna utsläpp och utvecklas. För att få tillgång till den modernaste och miljövänligaste tekniken måste utvecklingsländerna betala dyra patentlicenser, vilket de inte har råd med; i stället får de använda sig av gammal teknik där patenträtten gått ut. Motionärerna konstaterar att det har inrättats ett center för tekniköverföring i , men att det i övrigt saknas konkreta initiativ för att underlätta tekniköverföring till utvecklingsländer. bör driva på EU och andra industriländer så att en storskalig tekniköverföring kan komma till stånd, t.ex. för att få till stånd en reform av bestämmelser kring patent och immaterialrätt på vissa utvalda tekniker. bör därför uppmana regeringen att i internationella klimatförhandlingar verka för att grön teknik som bekämpar klimatförändringarna ges samma undantag inom som livsbesparande mediciner har fått. Avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPS) utgör en del av och innehåller bl.a. bestämmelser om patent och upphovsrätt. Utskottet har i ett tidigare betänkande redogjort för innehållet i avtalet (bet. 2011/12:NU13). I detta sammanhang kan även WTO:s arbete med att ta fram ett avtal för gröna varor (se avsnittet om Environmental Goods Agreement, , i det inledande avsnittet i det här betänkandet) med syfte att ta bort tullar på miljövaror nämnas. Arbetet inom ramen för FN:s klimatförhandlingar Vid i enades parterna om att etablera en ny klimatfond: den gröna klimatfonden (, GCF). Fondens uppdrag är att stödja utvecklingsländer genom insatser för klimatanpassning och minskade utsläpp av växthusgaser, inklusive skogsrelaterade insatser. Fonden kommer inledningsvis att stödja utvecklingsländerna genom att tillhandahålla bidrag och förmånliga lån. Fondens syfte är att skala upp den privata sektorns investeringar i utsläppsminsknings- och anpassningsåtgärder och kommer att anslå en betydande del av resurserna för att finansiera verksamhet inom den privata sektorn. Regeringen har beslutat om att bidra med till den gröna klimatfonden. Bidraget, som omfattar perioden –2018, utgör det mest ambitiösa bidraget per capita av alla givarländer. Regeringen uppger att den avser att verka för att EU som helhet blir pådrivande för att utveckla källor till klimatfinansiering och intar en konstruktiv hållning i fråga om klimatfinansiering efter 2020. Vid i beslutade parterna att inrätta ett teknikcenter, (). Teknikcentret har till uppgift att underlätta överföring av teknik genom att tillhandahålla tre grundläggande tjänster. För det första ska det på begäran av utvecklingsländerna ge tekniskt stöd för att påskynda överföring av klimatteknik. För det andra ska det skapa tillgång till information och kunskap om klimatteknik. För det tredje ska det främja samarbete mellan klimatteknikintressenter via centrumets nätverk av regionala och sektoriella experter från den akademiska världen, den privata och den offentliga sektorn och forskningsinstitut. hölls i där parterna enades om ett antal åtgärder för att underlätta tekniköverföring till utvecklingsländer. Av avtalstexten framgår bl.a. att utvecklingsländerna ska ges stöd, även ekonomiskt, för att genomföra de åtaganden som specificeras när det gäller teknik. Stödinsatserna till utvecklingsländerna ska beaktas vid de globala översyner av avtalet som ska göras . I enades parterna också om att stärka teknikmekanismen och att genomförandekommittén för teknikmekanismen () och teknikcentret ska stödja genomförandet av . I bilagan till avtalet anför parterna bl.a. att de tagit hänsyn till de särskilda behov och den särskilda situation som de minst utvecklade länderna befinner sig i när det gäller finansiering och överföring av teknik. behandlade utskottet ett likalydande yrkande som det i motion 2015/16:187 (V) om miljöteknik och . Liksom då vill utskottet framhålla vikten av att utvecklingsländer får tillgång till ny, energieffektiv teknik. Klimatförändringarna är en av vår tids stora utmaningar och om världens koldioxidutsläpp ska bromsas behöver betydande steg tas bl.a. i utvecklingsländerna. Ökad tillgång till modern miljöteknik är centralt för att dessa länder ska kunna minska utsläppen som de utvecklas hållbart. Utskottet delar därför även fortsättningsvis motionärernas uppfattning att det är bekymmersamt att utvecklingsländerna ofta inte har råd med den modernaste och miljövänligaste tekniken. Utskottet har tidigare noterat att det pågår diskussioner för att hitta en lösning på detta problem, bl.a. inom de internationella klimatförhandlingarna och inom ramen för WTO. Utskottet kan nu konstatera att i det internationella klimatavtal som tecknades vid i har världens länder tagit några viktiga steg för att underlätta tekniköverföringen till fattiga länder, och att dessa åtaganden ingår i den del av avtalet som ska följas upp. I artikel 10, punkt 6 fastslås att utvecklingsländerna ska ges stöd, inklusive ekonomiskt stöd, för att genomföra de åtaganden som specificeras när det gäller teknik. Stödet ska bl.a. syfta till att stärka samarbetsåtgärder kring teknikutveckling och tekniköverföring i olika skeden av teknikcykeln. Vidare framgår att tillgänglig information om insatser i samband med stöd för teknikutveckling och tekniköverföring till utvecklingsländer ska beaktas vid de globala översyner som i enlighet med artikel 14 i avtalet ska göras . Av artikel 13 i avtalet framgår att information om sådant stöd som ges och som avses bl.a. i artikel 10 ska tillhandahållas av såväl de parter som ger stöd som de utvecklingsländer som tar emot stöd. Utvecklingsländerna ska dessutom uppge vilket stöd de är i behov av. Vid klimatmötet i beslutades också att det teknikcenter (CTCN) som inrättats inom ramen för klimatförhandlingarna och som har till uppgift att bistå utvecklingsländer med kunskap om miljöteknik ska stödja genomförandet av avtalet. När det gäller finansiering vill utskottet också återigen påminna om det arbete som sker inom ramen för FN:s gröna klimatfond. Vidare konstaterar utskottet att framsteg har gjorts inom ramen för det frihandelsavtal för gröna varor () som förhandlas mellan ett antal medlemsländer i WTO, och parterna arbetar för att ett avtal ska kunna slutas . Utskottets förhoppning är att detta avtal ska kunna utvecklas till ett multilateralt avtal. Utskottet vill betona vikten av att fullfölja dessa åtaganden och fortsätta diskussionerna för att söka politiska lösningar som inte innebär att patentsystemet undermineras då detta riskerar att leda till att viktiga innovationer uteblir eftersom utvecklingen av miljöteknik kräver stora investeringar i forskning och utveckling och ett visst risktagande. Därmed avstyrks motion 2015/16:187 (V) i den berörda delen. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om handel med sälprodukter. Utskottet framhåller vikten av att respektera de internationella handelsreglerna och WTO:s tvistlösningsmekanism. Utskottet konstaterar därutöver bl.a. att frågan i närtid spelat ut sin roll. Jämför reservation 10 (M, SD). Säljakt behövs för att skydda fisket och därmed behövs även fortsatta möjligheter till handel med sälprodukter, sägs det i kommittémotion 2015/16:2600 av m.fl. (M). råder ett förbud mot handel med sälprodukter men genom ett undantag kan handeln fortsätta i . Motionärerna konstaterar dock att den fortsatta handeln riskerar att upphöra eftersom undantaget anses strida mot WTO-lagstiftning och WTO uppmanar EU att ändra sin lagstiftning. Motionärerna menar att det stundande hotet utgör ett etiskt problem eftersom jakten på säl kommer att fortsätta men däremot kommer saluföringen att förbjudas och därmed blir det även problem att nyttja de sälar som jagas. bör därför uppmana regeringen att ta fram en strategi för hur den har tänkt att agera för att säkerställa att handeln med sälprodukter tillåts även . behandlade utskottet ett likalydande yrkande som det i motion 2015/16:2600 (M) om sälprodukter. Frågan, som var aktuell i och med att den var då föremål för en WTO-tvist, var föremål för förhandlingar i . I kommissionens förslag hade det s.k. förvaltningsundantaget som innebär att en begränsad småskalig försäljning av sälprodukter i är möjlig tagits bort. Kommissionens syfte med lagstiftningsförslaget var att genomföra rekommendationerna från . Utskottet avstyrkte motionen bl.a. med hänvisning till att regeringen enligt uppgift från i de pågående rådsförhandlingarna om kommissionens förslag drev linjen att en småskalig försäljning av sälprodukter utan vinstintresse även fortsättningsvis skulle vara tillåten genom ett tillägg till förordningen. antog och rådet en förordning[1] som innebär att EU:s förbud mot handel med sälprodukter anpassas till . Förordningen har tillämpats . Anpassningen innebär att ett av undantagen avskaffas och att tydligare villkor anges för det andra. Undantaget för sälprodukter som härrör från jakt som bedrivs för hållbar förvaltning av resurser har strukits. Det konstateras emellertid i förordningen att detta kan skapa problem i vissa medlemsstater och att detta bör beaktas vid framtida utvärderingar. Undantaget för sälprodukter som härrör från jakt som bedrivs av inuitsamhällen eller andra ursprungsbefolkningar har klargjorts. Sådan jakt måste uppfylla tre villkor: • jakten har traditionellt bedrivits av samhället eller befolkningen • jakten bedrivs för, och bidrar till, samhällets eller befolkningens självhushållning, inbegripet för att tillhandahålla livsmedel och inkomst till stöd för dess liv och varaktiga försörjning, och bedrivs inte främst av kommersiella skäl • jakten bedrivs med vederbörlig hänsyn till djurskydd med beaktande av livsstilen i samhället eller befolkningen och jaktens självhushållningssyfte. Om det finns belägg för att säljakt bedrivs främst i kommersiella syften, får kommissionen förbjuda saluförande av sälprodukter som härrör från jakten i fråga eller begränsa den mängd som får saluföras. Kommissionen kommer då att i förväg samråda med experter (även från medlemsstaterna). I motion 2015/16:2600 (M) förordas att ska uppmana regeringen att ta fram en strategi för hur den har tänkt att agera för att säkerställa att handeln med sälprodukter är tillåten även . Som framgår av det föregående avsnittet är grunden till att frågan har aktualiserats en WTO-tvist, och EU har antagit en ny förordning som innebär att förbudet mot handel med sälprodukter har anpassats till . Anpassningen innebär att undantaget för sälprodukter som härrör från jakt som bedrivits för hållbar förvaltning av resurser har strukits. Därmed är det inte längre tillåtet med en begränsad småskalig försäljning av sälprodukter. Utskottet, som behandlade ett likalydande yrkande , vill liksom då inledningsvis framhålla vikten av att respektera de internationella handelsreglerna och WTO:s tvistlösningsmekanism. Utskottet konstaterar att förordningen erkänner att det borttagna undantaget kan skapa problem i vissa medlemsstater och att detta bör beaktas vid framtida utvärderingar. Vidare konstaterar utskottet att regeringen under rådsförhandlingarna om den nya förordningen aktivt verkat för att behålla undantaget, vilket den också anser skulle vara förenligt med . Det finns dock ett stort motstånd inom EU mot säljakt, och det har därmed saknats stöd för regeringens linje. I och med att en förordning antagits har frågan enligt utskottets mening i närtid spelat ut sin roll. Vidare är det utskottets bedömning att regeringen vid en eventuell framtida utvärdering av förordningen skulle verka för att återinföra det nu borttagna undantaget. Därmed anser utskottet att det inte finns något behov av ett riksdagsuttalande enligt det som föreslås i motion 2015/16:2600 (M), vilken därmed avstyrks i den här aktuella delen. Främjande av EU:s inre marknad Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om främjande av EU:s inre marknad. Utskottet hänvisar bl.a. till den förda politiken på området och aviserade åtgärder. Jämför reservation 11 (M, C, L, KD). bör uppmana regeringen att verka för att den inre marknaden utvecklas genom att EU:s tjänstedirektiv breddas och omfattar ökad rörlighet inom fler sektorer, enligt ett förslag (yrkande 5) i kommittémotion 2015/16:2449 av m.fl. (M, C, FP, KD). För att säkerställa Europeiska unionens långsiktiga överlevnad krävs enligt vad som sägs i motion 2015/16:2368 av m.fl. mer av det som en gång gjorde medlemsländerna framgångsrika: handel och öppenhet. För att skapa fler jobb och en ökad tillväxt bör EU ingå fler frihandelsavtal, skapa en gemensam digital inre marknad och värna om den ekonomiska stabiliteten i unionen för att därigenom möjliggöra för fler investeringar. Detta bör enligt motionärerna tillkännage för regeringen. Samarbetet inom EU utgör en ovärderlig grund för fortsatta ekonomiska utveckling och välfärd, framhålls i partimotion 2015/16:2261 av m.fl. (FP). I motionen framhålls en rad faktorer som är av betydelse för fler jobb och högre tillväxt. Motionärerna konstaterar bl.a. att välfärd är i högsta grad beroende av hur EU:s inre marknad utvecklas och framhåller betydelsen av att många varor och tjänster i befriats från många handelshinder. framhålls att den inre marknaden bör utvecklas vidare, särskilt den digitala marknaden och den stora potential som finns i e-handeln. Vidare betonar motionärerna att behöver mer frihandel och de ser mycket positivt på arbetet med att få till stånd ett frihandelsavtal mellan och (TTIP) då ett avtal enligt deras uppfattning skulle leda till fler jobb och ökad tillväxt, såväl i som i . Detta bör enligt motionärerna tillkännage för regeringen. I det inledande avsnittet om främjande av internationell handel framgår också mål för EU:s inre marknad samt regeringens inriktning för politiken på området. Kommissionen har i närtid presenterat två meddelanden som rör EU:s inre marknad: kommissionens meddelande om en strategi för en inre digital marknad i (KOM(2015) 192) och kommissionens meddelande om att förbättra den inre marknaden – bättre möjligheter för individer och företag (KOM(2015) 550). Utskottet kommer att skriva ett utlåtande om det senare av dessa två. I det förstnämnda meddelandet om strategi för en inre digital marknad presenterar kommissionen en rad åtgärder som bygger på tre grundpelare. För det första, en förbättrad tillgång till digitala varor och tjänster för konsumenter och företag. Detta kräver enligt kommissionen att de stora skillnaderna mellan nätvärlden och den fysiska världen försvinner snabbt, så att hinder för gränsöverskridande verksamhet undanröjs. För det andra, skapa goda förutsättningar för att digitala nät och tjänster ska blomstra. Detta kräver enligt kommissionen en säker och pålitlig infrastruktur och innehållstjänster med hög hastighet, i kombination med rätt regelverk för innovation, investeringar, rättvis konkurrens och liknande spelregler. För det tredje att maximera tillväxtpotentialen för den europeiska digitala ekonomin. Detta kräver enligt kommissionen investeringar i IKT-infrastruktur, IKT-teknik, exempelvis molntjänster och stordata, i forskning och innovation för att stimulera industrins konkurrenskraft och i bättre offentliga tjänster, delaktighet och kompetens. De åtgärder som föreslås i det andra meddelandet för att förbättra den inre marknaden syftar till att skapa en fördjupad och rättvisare inre marknad, som bygger på möjligheter, modernisering och resultat. Kommissionen presenterar bl.a. åtgärder för att möjliggöra en balanserad utveckling för den s.k. delningsekonomin och åtgärder för att hjälpa små och medelstora företag och nystartade företag att växa. Vidare vill kommissionen se en förverkligad tjänstemarknad utan gränser, och aviserar bl.a. att den kommer att lansera ett lagstiftningsinitiativ för att införa ett tjänstepass och föreslå lagstiftningsåtgärder för att åtgärda lagstiftningshinder, t.ex. skillnader i bolagsform, aktieägarkrav, och sektorsövergripande begräsningar inom viktiga uppdragstjänster. Vidare avser kommissionen att åtgärda begränsande bestämmelser i detaljhandelssektorn och förebygga diskriminering av konsumenter och företagare. Kommissionen vill också skapa förutsättningar för att uppmuntra till modernisering och innovation, bl.a. genom att modernisera systemen för kvalitetsnormer och stödja medlemsländerna i offentlig upphandling i syfte att göra den mer öppen, effektiv och ansvarig. Kommissionen vill också befästa EU:s immaterialrättsliga regelverk och kommer bl.a. att lägga fram initiativ för att konsolidera och modernisera bestämmelserna om immateriell äganderätt, inbegripet åtgärder för att stödja utnyttjandet av immaterialrättigheter i små och medelstora företag. Kommissionen betonar också att det är nödvändigt att EU-lagstiftningen efterlevs för att den inre marknadens möjligheter och fördelar ska kunna utnyttjas, och kommissionen aviserar därför åtgärder för att se till att krav uppfylls och att det sker ett smart genomförande. Tjänstedirektivet ska ge bättre effekt genom att kommissionen kommer att föreslå ett nytt anmälningsförfarande som möjliggör kontroller uppåt vad gäller motivering och proportionalitet i fråga om ny nationell lagstiftning som begränsar den fria rörligheten för tjänster. För att stärka den inre marknaden för varor avser kommissionen bl.a. att lägga fram en åtgärdsplan som omfattar hela EU för att öka medvetenheten om ömsesidigt erkännande och se över förordningen om ömsesidigt erkännande. I motionerna 2015/16:2261 (FP), 2015/16:2368 (C) och 2015/16:2449 (M) framhålls betydelsen av att utveckla EU:s inre marknad. Utskottet vill med anledning av dessa motioner anföra följande. Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck i motionerna att EU:s inre marknad är av stor betydelse för och att mer kan göras för att undanröja hinder för att genomföra en väl fungerande inre marknad och utveckla den gränsöverskridande handeln.