bet · H301MJU15 · 2016-04-05 00:00:00 — Den svenska livsmedelskontrollens mål är att konsumenterna får säkra livsmedel, att de inte blir lurade om vad maten innehåller och att informationen om maten är enkel att förstå. En fungerande livsmedelskontroll är därför viktig för konsumenternas förtroende för livsmedelsindustrin. Att kontrollen är ändamålsenlig, effektiv och likvärdig är också viktigt för livsmedelsproducenternas förtroende för kontrollen och för de avgifter som är förknippade med densamma. Det är därför av väsentlig betydelse att fel och brister i livsmedelskontrollen identifieras och åtgärdas. Utskottet har också tidigare framhållit att en förbättrad modell för livsmedelskontroller är en viktig del för att förenkla livsmedelsproducenters och livsmedelsföretags vardag (se bet. 2014/15:MJU3). Livsmedelskontrollen är ett område där det pågår mycket arbete. Inom EU är arbetet med en ny förordning om offentlig kontroll inne i slutfasen. På nationell nivå i framhålls vikten av en ändamålsenlig, effektiv och likvärdig livsmedelskontroll som lägger särskilt fokus på livsmedelsfusk och annat oegentligt förfarande. Utskottet ser positivt på detta och förutsätter att det även ingår i arbetet att beakta frågor som rör avgifter för livsmedelskontrollen, något som bl.a. har lyfts fram i den ovan refererade rapporten från Statskontoret. Därmed anser utskottet att motionerna 2015/16:295 (M), 2015/16:2075 (SD) yrkande 1 och 2015/16:2781 (FP) yrkande 4 bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om att minska matsvinnet. Jämför reservation 11 (C, L). m.fl. (C) föreslår i motion 2015/16:2429 att ett etappmål om minskat matsvinn ska införas (yrkande 12) och att regeringen ska initiera ett projekt för att minska matsvinnet (yrkande 13). Motionärerna anför att hushållens konsumtion i form av mat, transporter och boende står för en stor del av all miljöpåverkan. vill därför införa ett etappmål som komplement till miljökvalitetsmålen om att minska matsvinnet likt det förslag utformade på uppdrag av den tidigare alliansregeringen. Förslaget innebär att matavfallet sammantaget för hela livsmedelskedjan utom från primärproduktionen ska ha minskat 2020 jämfört med . Utöver detta vill att regeringen ska initiera projekt med syfte att förebygga och minska matsvinn. behandling och kompletterande uppgifter I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 23) anför regeringen följande om matsvinn. I slänger vi ca ätbar mat per person i soptunnan och häller ut flytande mat i slasken. Detta innebär en onödig belastning på miljön. har därför i uppdrag att –2015 genomföra insatser tillsammans med och för att minska matsvinnet. fokuserade projektet främst på kommunikation till konsumenter och spridning av goda exempel. du ett i kylskåpet? Den vill väcka medvetenhet om matsvinn och visa att det lönar sig att slänga mindre mat. Myndigheterna driver också en samverkansgrupp för minskat matavfall där, förutom myndigheterna, representanter från forskning, industri och olika intresseorganisationer ingår. Av landsbygdsminister svar på den skriftliga frågan 2015/16:723 av (S) framgår bl.a. att det treåriga matsvinnsuppdrag som , och har haft avslutades . Uppdraget har bidragit till att matsvinnsproblematiken har uppmärksammats. En slutrapport ska lämnas till regeringen och därefter ska uppdraget utvärderas. Regeringen anför vidare i budgetpropositionen att startade en expertarbetsgrupp om matsvinn och matavfall. Mandatet för gruppen är att identifiera möjliga åtgärder för att förebygga matsvinn, diskutera hinder samt underlätta erfarenhetsutbyte. Det treåriga nordiska projektet om matsvinn inom för fiskeri och havsbruk, jordbruk, livsmedel och skogsbruk (MR-FJLS), som startade , har fortsatt . Fokus har varit att jämföra definitioner och systemgränser för matsvinn och att inkludera primärproduktionen. antogs FN:s globala mål för hållbar utveckling, de s.k. hållbarhetsmålen. Till mål 12 Hållbar konsumtion och produktion hör ett delmål om att till 2030 halvera det globala matsvinnet per person i butik- och konsumentledet och minska matsvinnet längs hela livsmedelskedjan, även förlusterna efter skörd. Regeringen angav i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) att den kommer att arbeta med genomförandet av hållbarhetsmålen. Slutligen framgår av faktapromemoria för en cirkulär ekonomi (2015/16:FPM30) att matavfall är ett prioriterat område och att kommissionen kommer att vidta flera åtgärder för att stödja det globala målet om matavfall och för att utöka bidraget från aktörer i livsmedelskedjan. Bland annat avser kommissionen att utveckla en gemensam EU-metod för att mäta matavfall, undersöka möjligheterna för att förbättra användningen av datummärkning i livsmedelskedjan och konsumenternas förståelse av denna samt vidta åtgärder för att förtydliga EU:s lagstiftning om avfall, livsmedel och foder. Vid EU-nämndens sammanträde lämnade nämnden sitt stöd för regeringens inriktning i frågan, nämligen att matavfall och matsvinn är en prioriterad fråga (prot. 2015/16:29). En inte obetydlig del av vår klimatpåverkan kan hänföras till vår matkonsumtion. Det är därför enligt utskottet viktigt att åtgärder vidtas för att minska matsvinnet. Detta gäller för hela livsmedelskedjan, från producent till konsument. har tillsammans med och genomfört olika insatser –2015 för att minska matsvinnet. Också FN:s hållbarhetsmål fokuserar på matsvinn och vikten av att minska detta för att uppnå en hållbar konsumtion och produktion. Även inom EU framhålls behovet av en aktiv politik för att minska matsvinn och matavfall. Utskottet ser positivt på de initiativ på olika nivåer som tagits i syfte att minska matsvinnet och välkomnar ytterligare initiativ på området. Utskottet vill också framhålla vikten av att är en aktiv part i förhandlingarna inom EU i dessa frågor för att säkerställa att ambitionen leder till relevanta mål och åtgärder. Med det anförda anser utskottet att motion 2015/16:2429 (C) yrkandena 12 och 13 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om skärpt tillsyn av kosttillskott. föreslår i motion 2015/16:174 (M) att förutsättningarna för att tillsammans med Kommuner och Landsting se över regelverket för kosttillskott i syfte att skärpa tillsynen bör undersökas. bör enligt motionären liksom många andra EU-länder gör ställa krav på tillverkare och distributörer att anmäla sina produkter till innan de når marknaden. Det skulle enligt motionären med enkla medel ge berörda myndigheter nödvändig överblick över förekomsten av potentiellt hälsovådliga substanser i kosttillskott och möjliggöra att relevanta åtgärder kan sättas in. Vidare menar motionären att inte bara de enskilda kommunerna utan också centralt bör kunna ta beslut om saluförbud mot hälsovådliga kosttillskott, när det rör sig om produkter som är nationellt tillgängliga. Dessa förslag ligger i linje med både och internationella konventioner mot dopning som förbundit sig att följa. behandling och kompletterande uppgifter Kosttillskott är enligt föreskrifter (LIVSFS 2003:9) om kosttillskott avsedda att komplettera den dagliga kosten och klassificeras därför som livsmedel. Kosttillskott omfattar många olika produktkategorier, och området är komplext. Många närliggande produkter befinner sig i en gråzon mellan läkemedel och livsmedel. Om en produkt klassas som ett läkemedel enligt läkemedelslagen (1992:859) är den definitionsmässigt inte ett livsmedel och kan därmed inte vara ett kosttillskott. Enligt livsmedelslagstiftningen är alla företag ansvariga för att de produkter de säljer och marknadsför är säkra och att märkningen inte vilseleder konsumenterna. När det gäller kosttillskott ansvarar de kommunala kontrollmyndigheterna med stöd av för den offentliga livsmedelskontrollen. ansvarar för tillsynen av marknadsföring och reklamen för livsmedel. Kontrollen av läkemedel görs av . Av betänkande 2014/15:MJU3 Livsmedelspolitik framgår att i en intern process har utrett de rättsliga förutsättningarna för och behovet av att införa en möjlighet för att utfärda s.k. rikstäckande saluförbud. Man skulle även överväga hur befogenheter att meddela saluförbud lämpligen kunde avgränsas och om ett saluförbud i fråga om vissa produkter kunde riktas mot ett okänt antal livsmedelsföretag som står under lokal, regional eller statlig kontroll. Frågan om att rikta saluförbud till många adressater under tillsyn av en annan kontrollmyndighet är komplex. I regleringsbrev ges verket i uppdrag att utreda och utveckla ett nationellt varningssystem för livsmedel som utgör eller kan antas utgöra en risk för människors hälsa. Syftet är ett ökat informationsutbyte och samarbete mellan kontrollmyndigheterna. I uppdraget ingår även att utifrån befintliga bemyndiganden utreda och, om lämpligt, vidta övriga åtgärder som behövs för att motverka och förhindra att livsmedel som inte är säkra släpps ut på marknaden. Uppdraget ska genomföras i samråd med berörda myndigheter. Uppdraget ska slutredovisas till (). I samma regleringsbrev ges också i uppdrag att utveckla en effektiv kontroll av internethandel med livsmedel. Uppdraget ska särskilt fokusera på internethandel med kosttillskott och genomföras i dialog med berörda kontrollmyndigheter och branschen samt , och . Uppdraget ska redovisas till () . publicerade för kosttillskott. är framtagen i samarbete med kommuninspektörer. Den vänder sig till kontrollpersonal som utför offentlig kontroll av kosttillskott, oavsett var i livsmedelskedjan produkterna förekommer. är avsedd att ge verktyg för att kunna bedöma risker, beskriva hur kontroll kan utföras samt ge exempel på bedömningar och hantering av avvikelser. Den klarlägger även kraven för tillverkning, hantering och försäljning av kosttillskott. Avsikten med kontrollhandboken uppges vara att ge vägledning i hur olika risker med kosttillskott kan bedömas och hanteras. har slutligen också i syfte att främja en enhetlig tillämpning av livsmedelslagstiftningen tagit fram publikationen Vägledning till verkets föreskrifter (LIVSFS 2003:9) om kosttillskott. Som genomgången ovan visar är frågan om kosttillskott och tillsynen av sådana livsmedel föremål för flera insatser som alla syftar till att säkerställa att kosttillskott är säkra för konsumenterna. Exempelvis pågår en översyn av möjligheterna att införa s.k. rikstäckande saluförbud, vilket skulle vara välkommet. Utskottet ställer sig positivt till det arbete som bedrivs för att få till stånd en väl fungerande tillsyn av kosttillskott och ser fram emot att få ta del av resultatet av detta arbete. Med hänsyn till detta föreslår utskottet att motion 2015/16:174 (M) lämnas utan vidare åtgärd. Tillsatt socker i mat Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att mängden tillsatt socker i mat ska anges på livsmedelsförpackningar. I motion 2015/16:1601 av och (båda MP) föreslås att lagstiftning som säkerställer att konsumenten enkelt får tillgång till information om mängden tillsatt socker i livsmedel bör tas fram. Motionärerna påpekar att rekommenderar att högst av energiinnehållet i livsmedel bör komma från tillsatt socker. Det finns dock inte någon regel om att mängden tillsatt socker måste anges på en livsmedelsförpackning. Människor bör enligt motionärerna ha rätt att fatta informerade beslut om vad de ska äta. Information om mängden tillsatt socker, gärna i kombination med hur stor andel av rekommenderat dagligt intag av tillsatt socker som varan innehåller, bör därför vara en självklarhet. behandling och kompletterande uppgifter Tillsatt socker är enligt socker som inte finns naturligt i råvaran. I livsmedel kan socker tillsättas som ingrediens under flera olika beteckningar som exempelvis sackaros, glukos, fruktos, maltos, dextros, invertsocker, honung, (high fructose corn syrup) eller isoglukos. Enligt de nordiska näringsrekommendationerna, NNR 2012, som antagits som officiella rekommendationer i bör högst av energin från maten komma från tillsatt socker. För vuxna motsvarar det ungefär 50–tillsatt socker per dag beroende på hur mycket energi man behöver. Bestämmelser om märkning av livsmedel finns i och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, den s.k. informationsförordningen. Förordningen innehåller krav på näringsdeklarationer och uppställer regler för innehållet i och utformningen av dessa, bl.a. vad gäller redovisningen av innehållet av sockerarter i ett livsmedel och livsmedlets energivärde. Dessa bestämmelser gör ingen skillnad på naturliga respektive tillsatta sockerarter i ett livsmedel. har tagit fram föreskrifter (LIVSFS 2014:4) om livsmedelsinformation. I dessa finns bestämmelser om livsmedelsinformation som ska tillämpas på alla livsmedel som är avsedda för konsumenter. Märkningen av livsmedel och dess närmare utformning får inte vara sådan att den på ett avgörande sätt skulle kunna vilseleda köparen. Detta gäller även presentationen av livsmedel. De obligatoriska märkningsuppgifterna ska anges antingen på själva förpackningen eller på en etikett som fästs på förpackningen. Märkningsuppgifterna ska placeras på en väl synlig plats, så att den är lätt att se, klart läsbar och outplånlig. De får inte på något sätt döljas, skymmas eller avleda uppmärksamhet från annan text eller illustration. Märkningsuppgifterna ska anges på svenska eller på ett annat språk om det endast obetydligt skiljer sig från svenska. Av 1 och 2 §§ förordning (2009:1426) med instruktion för framgår att verket bl.a. har i uppdrag att i konsumenternas intresse arbeta för bra matvanor. ska även arbeta för att främja konsumenternas förutsättningar att göra medvetna val avseende hälsosam och säker mat. Det gäller särskilt i förhållande till barn och ungdomar. En del i detta arbete är s.k. nyckelhålsmärkning, se föreskrift (LIVSFS 2005:9, omtryck 2015:1) om användning av viss symbol. Nyckelhålsmärkning är ett sätt att hjälpa konsumenter att hitta de hälsosammare alternativen, både när man handlar mat och äter på restaurang. Nyckelhålet är symbol och står för mindre eller nyttigare fett, mindre socker och salt samt mer kostfiber och fullkorn. Livsmedel som är nyckelhålsmärkta ska uppfylla vissa villkor för fett, salt (natrium), socker och kostfiber. Nyckelhålssymbolen kan användas på olika grupper av livsmedel, och villkoren varierar för de olika grupperna. Det finns också allmänna bestämmelser för nyckelhålsmärkningen. Exempelvis får inte sötningsmedel eller godkända nya livsmedel och nya ingredienser med sötande egenskaper ingå. Av bilaga 2 till de reviderade föreskrifterna framgår bl.a. till vilka livsmedel och i vilken omfattning som näringsämnen som exempelvis socker får tillsättas om livsmedlet ska få nyckelhålsmärkas. Av 4 § i föreskrifterna framgår dock att ett sådant näringsämne får tillsättas livsmedel i andra livsmedelsgrupper om det inte görs i större mängder än vad som är nödvändigt för att uppnå det önskade syftet. Utskottet konstaterar att intaget av socker av hälsoskäl bör begränsas. För att möjliggöra för konsumenter att göra genomtänkta och hälsosamma val av livsmedel är det därför viktigt att det tydligt framgår hur mycket socker ett livsmedel innehåller. Här fyller symbol för nyckelhålsmärkning en viktig funktion. Utskottet ser positivt på den skärpning av reglerna för nyckelhålsmärkning vad gäller bl.a. tillsatt socker som gjordes 2015. Med hänvisning till det ovanstående föreslår utskottet att motion 2015/16:1601 (MP) lämnas utan vidare åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, SD, MP, C, FP, KD) om livsmedelskontroll, märkning av mat, tillsatser och innehåll i mat, regelförenkling, antibiotikaanvändning i livsmedelsproduktion samt hantering av viltprodukter som rör förslag som har behandlats tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (L) och 5 (KD). De motionsförslag som tas upp under förslagspunkt 9 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Detta har gjorts i betänkande 2014/15:MJU3 Livsmedelspolitik. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionsförslagen. Livsmedelsstrategin, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2078 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2015/16:1434 av m.fl. (S), 2015/16:1934 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2015/16:2429 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3 samt 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 8. ser positivt på regeringens initiativ att ta fram en svensk livsmedelsstrategi. Livsmedelsproduktionen har en stor potential, och de gröna näringarna sysselsätter uppskattningsvis 400 000 personer i . Därför är det positivt med en svensk livsmedelsstrategi där konkurrenskraften uppmärksammas. Vi anser att det är av största vikt att många av förslag blir verklighet genom den nationella livsmedelsstrategin. Insatserna är höga. En fortsatt kräftgång för det svenska jordbruket likt den som vi sett sedan EU-inträdet skulle kunna leda till 20 000 förlorade jobb direkt kopplade till näringen och ytterligare 20 000–25 000 förlorade arbetstillfällen inom branscher som är indirekt påverkade av utvecklingen för de gröna näringarna. Det som anförs ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Livsmedelsstrategin, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2015/16:1434 av m.fl. (S), 2015/16:1934 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2015/16:2078 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2015/16:2429 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3. vill att produktionen av svensk mat ska öka. En ökad matproduktion betyder inte bara vinster för miljön. Det är också en möjlighet att skapa många nya jobb, inte minst på den svenska landsbygden. Dessutom kommer det i spåren av en ökad matproduktion också kunna skapas många nya jobb i förädlingsleden. och Alliansens satsning på visionen – det nya matlandet syftade just till att stärka hela livsmedelskedjan i allt från primärproduktion till konsumtion och export. Det är bara att beklaga att regeringen valt att lägga ned denna satsning som skulle kunnat vara en bra plattform för en svensk livsmedelsstrategi. ser positivt på framtagandet av en nationell livsmedelsstrategi. Livsmedelsstrategin tillsammans med visionen – det nya matlandet hade dock kunnat fokusera än mer på hur vi stärker primärproduktionen av mat i . Regeringen har valt en annan väg och därför kommer vi få en mycket bredare livsmedelsstrategi. Men vikten av att ta fram konkreta mål och reformstrategier kvarstår. Utan visionen – det nya matlandet är det än viktigare att en nationell livsmedelsstrategi både pekar ut riktningen för politiken och blir ett verktyg för att få konkreta reformer på plats. anser att livsmedelsstrategin måste fokusera på bättre villkor för att öka produktionen av mat i och på att stärka villkoren för svensk livsmedelsindustri. Andra viktiga delar av strategin bör vara förslag om hur böndernas kostnader kan fortsätta sänkas och regelkrånglet minska. Det behövs även krav på minst motsvarande svenska djurskyddsregler i alla upphandlingar, dvs. de krav som svenska bönder redan lever . Innehållet i livsmedelsstrategin kommer att behöva utvecklas i nära samarbete med näringen, som vet vilka behov som måste tillgodoses för att nå framgång med strategin. En livsmedelsstrategi måste resultera i konkreta åtaganden från alla delar av branschen och politiken, om strategin ska kunna leverera en ökad matproduktion i . Därför är det viktigt att strategin också tas fram i ett brett blocköverskridande arbete i för att det ska bli en strategi som varar över mandatperioder. Det som anförs ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Livsmedelsstrategin, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1934 av m.fl. (KD) yrkande 7 och 2015/16:1434 av m.fl. (S), 2015/16:2078 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2015/16:2429 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3 samt 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 8. Regeringens livsmedelsstrategi innebär mer kontroll, mer detaljreglering och högre krav för bönderna. Precis det motsatta behövs för att öka den nu oroande låga självförsörjningsgraden i . Fokus för en livsmedelsstrategi som kan vända utvecklingen och öka den svenska självförsörjningsgraden och även öka exporten av livsmedel måste ligga på att uppvärdera de mervärden som den svenska livsmedelsproduktionen levererar i form av säkerhet, miljövänlig produktion och ett högt djurskydd. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Konkurrens och export, punkt 2 (M, C, L, KD) av (C), (M), (M), (M), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1363 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 3 och 2015/16:219 av (M), 2015/16:2078 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2015/16:2429 av m.fl. (C) yrkande 8. Den svenska livsmedelsproduktionen ska ha goda förutsättningar där det svenska jordbrukets fördelar tas till vara. har EU:s bästa djurskydd, hög miljöhänsyn och ett smittskydd i världsklass. Satsningen – det nya matlandet, som syftade till att lyfta den svenska livsmedelsproduktionen och exporten av livsmedel, har bl.a. bidragit till att antalet livsmedelsföretag har ökat. Efterfrågan på säker och hållbart producerad mat fortsätter att öka. Livsmedelsförädlingen är en sektor med stor geografisk spridning. Därmed kan branschen bidra till att skapa jobb i hela landet. Den matbaserade turismen är också en viktig sektor som kan ge ökade möjligheter till fler jobb. Alliansen vill fortsätta att utveckla förutsättningarna för den svenska landsbygden. Det är bra att en nationell livsmedelsstrategi håller på att tas fram. Alliansen vill att en livsmedelsstrategis övergripande syfte ska vara att bidra till att fler jobb kan skapas genom att stärka konkurrenskraften för svensk livsmedelsindustri, bl.a. genom satsningar på ökad export. Det är viktigt att innehållet i livsmedelsstrategin utvecklas i nära samarbete med näringen som vet vilka behov som bör tillgodoses för att strategin ska nå framgång. Regelverk som rör företag i primär- och livsmedelsproduktion är i hög utsträckning gemensamma för EU:s inre marknad. Det gör att alla nationella regler och krav som går utöver den EU-gemensamma lagstiftningen riskerar att försämra konkurrenssituationen för de svenska företagen. Därför ska nationella, mer långtgående regler alltid vara väl motiverade och prövas noga. Det som anförs ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Konkurrens och export, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2078 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2015/16:219 av (M), 2015/16:1363 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 3 och 2015/16:2429 av m.fl. (C) yrkande 8. ser positivt på regeringens initiativ att ta fram en svensk livsmedelsstrategi. Livsmedelsproduktionen har en stor potential, och de gröna näringarna sysselsätter uppskattningsvis 400 000 personer i . Svensk livsmedelsindustri har ett exportvärde motsvarande . För att främja exporten av svenska livsmedel bör arbetet med land- och anläggningsgodkännanden prioriteras. Små och medelstora livsmedelsföretag kan också behöva stöd med kompetensutveckling för att bli bättre på att exportera svenska livsmedel. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Exportportal, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M).