bet · H301KU4 · 2016-02-03 00:00:00 — organisationers övergrepp och ideologiska grundsyn. Forumet skulle även på andra sätt kunna sprida denna kunskap. Åtgärd 5 innebär att regeringen har gett den nationella samordnaren i uppdrag att genomföra riktade utbildningsinsatser till relevanta yrkesgrupper på lokal nivå. I skrivelsen framhåller regeringen att utbildningsinsatser är en central och integrerad del av det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism i flera europeiska länder, t.ex. i , , och . En ökad kunskap om hur olika former av våldsbejakande extremism kan förebyggas ger bättre förutsättningar för insatser i ett tidigt skede och dessutom bättre möjligheter för samverkan. Den nationella samordnaren har ansvar för att utforma och genomföra utbildningsinsatser riktade till relevanta yrkesgrupper på lokal nivå (dir. 2014:103). Vidare ansvarar samordnaren för att utveckla och uppdatera det digitala utbildningsmaterialet Samtalskompassen genom att samla forskning och kunskap om våldsbejakande extremism och om fungerande förebyggande metoder. har ett pågående uppdrag att –2017 vidta kunskapshöjande insatser i skolan om främlingsfientlighet och liknande former av intolerans, och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor fördelar statligt stöd till det civila samhällets organisationer för verksamhet mot rasism. På grund av att arbetet behöver förstärkas ytterligare gav regeringen Forum för levande historia i uppdrag att –2017 genomföra en stor utbildningsinsats om olika former av rasism och intolerans i historien och (Ku2015/219/KA). Forum för levande historia ska i genomförandet av uppdraget utgå från barns och ungas verklighet i . Uppdraget ska genomföras i samarbete med . Målsättningen är att nå ut till alla elever i och i gymnasieskolan. Uppdraget omfattar rasism och liknande former av intolerans såsom afrofobi, antisemitism, antiziganism, islamofobi, homofobi och transfobi och ska genomgående ha ett genusperspektiv. Regeringen fattade beslut om att målgruppen för insatsen ska breddas. Myndigheten har fått i uppgift att nå ut till fler grupper än elever i och i gymnasieskolan. Vidare ska myndigheten verka för en bred geografisk spridning. Detta omfattas av åtgärd 7. Flera av de andra åtgärderna som redovisas i skrivelsen tar också sikte på kunskapshöjande åtgärder liksom en del av den nationella samordnarens uppdrag att verka för att kunskapen om våldsbejakande extremism ökar och att förebyggande metoder utvecklas. Samordnaren ska skapa rutiner för ett erfarenhets- och kunskapsutbyte mellan berörda aktörer och ge exempel på och sprida framgångsrika åtgärder på nationell och lokal nivå för att motverka grogrunderna för våldsbejakande extremism. Strategisk handlingsplan för inrättande av kunskapshus presenterade den nationella samordnaren tillsammans med kommunerna , en strategisk handlingsplan för att inrätta kommunala s.k. kunskapshus för att värna demokratin mot våldsbejakande miljöer. Dessa kunskapsdrivna lokala nav ska utgöra en modell för hur kommuner och regioner kan optimera sina resurser för att stärka det förebyggande arbetet mot våldsbejakande miljöer. Här samlas den kommunala expertisen, och här finns samordningsansvaret för att på ett mer effektivt sätt möta utmaningarna i arbetet mot våldsbejakande extremism. Kunskapshusen ägs, förvaltas och organiseras av respektive kommun. Samordnaren uppmuntrar, biträder och stöder kommunerna i utveckling av nya metoder, finansiering av forskningsinitiativ och annan relevant kunskap som behövs i arbetet mot våldsbejakande extremism. således en nationell plattform av experter som kommunerna kan nyttja för att stärka arbetet mot våldsbejakande extremism. Ett tydligt uppdrag och mandat om hur kunskapshusens samordning och riktlinjer ska anpassas efter lokala förutsättningar måste beslutas av respektive Ett kunskapshus syftar inte till att skapa nya strukturer i kommunen utan ska i stället tjäna som en ingång för att möta behoven från anhöriga, avhoppare, invånare, praktiker och övriga aktörer, och kanalisera det till lämpliga mottagare inom kommunen och andra samverkanspartner. med detta är att på en grundläggande nivå stärka det förebyggande arbetet mot miljöer som tar sig våldsamma uttryck. Ett antal grundläggande uppdrag bör ingå i ett kunskapshus för att stärka det förebyggande arbetet mot våldsbejakande miljöer. Det gäller samordning, främjande av demokratin och samverkan med idéburna organisationer. kan som exempel uppmärksammas samordning av kommunens samlade före- byggande resurser för att tillgodose behovet av stöd till avhoppare från våldsbejakande miljöer och till deras anhöriga. Arbetet ska bygga på tvärsektoriellt samarbete mellan kommun och övriga aktörer och nivåer. Vidare tar den strategiska handlingsplanen upp samordning för omvärldsbevakning och kvalitetssäkring samt att kunskapshusen ska vara mottagare av samtal som behöver kanaliseras till relevant verksamhet från den nationella stödtelefonen som inrättas dit anhöriga, kommuner och organisationer kan vända sig för att få information, rådgivning (Beträffande nationell stödtelefon, se nedan under rubrik Anhörigas Vidare ska kunskapshusen bl.a. stödja, initiera och främja lokalt demo- kratiarbete genom exempelvis medborgardialog, temadagar, ungdoms- och föreningsverksamhet och föräldramöten samt kontinuerligt föra dialog med det civila samhällets aktörer om våldsbejakande miljöer. Kunskapshusens förmåga att genomföra sitt uppdrag är avhängigt av deras möjlighet att sammankalla olika specialistkompetenser då arbetet mot vålds- bejakande miljöer är mångfacetterat och tvärsektoriellt. kunskapshusen bör det därför finnas en grundsammansättning bestående av kompetenser från polis, socialtjänst och hälso- och sjukvård. Överenskommelse kring åtgärder mot terrorism I den ovan nämnda politiska överenskommelsen kring åtgärder mot terrorism har uppmärksammats att den nationella samordnaren ska ge kommunerna det stöd som behövs för att det förebyggande arbetet ska fungera i praktiken och goda erfarenheter tas till vara. framhåller att många av de lokala aktörer som behövs i arbetet för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism finns inom kommunala verksamheter, som skola och fritidsverksamhet. Skrivelsen innehåller enligt utskottet tydliga och konkreta åtgärder. Flera av de insatser och åtgärder som beskrivs i skrivelsen handlar om att på olika sätt öka kunskapen hos bl.a. kommuner och skolor för att kunna arbeta i förebyggande syfte. understryker behovet av ökad kunskap i kommuner och skolor och hos andra aktörer om hur radikalisering kan upptäckas på ett tidigt stadium. I likhet med regeringen anser utskottet att det behövs mer kunskap hos samtliga aktörer för att de ska kunna arbeta förebyggande. Det krävs enligt utskottet ett grundläggande arbete med att utveckla metoder för hur t.ex. kommuner och skolor i ett tidigt skede ska kunna upptäcka ungdomar som riskerar att radikaliseras, bl.a. utbildning om vilka signaler lärare och andra som vistas i ungas närhet ska vara uppmärksamma på. Därmed delar utbildningsutskottet den uppfattning som framförs i motion 2015/16:156 yrkande 2, och anser att bör tillstyrka yrkandet. yttrande finns i bilaga 3. (Särskilt yttrande från V.) Utskottet instämmer i vad motionärerna anfört om att det finns behov av djupare kunskaper hos unga människor om hur ett samhälle kan påverkas av bristande demokrati, avsaknad av rättssäkerhet och brott mot mänskliga rättigheter, för att minska risken för att de ska lockas av extrema rörelser. Utskottet vill även framhålla behovet av kunskap om våldsbejakande islamistiska organisationers övergrepp och ideologi. Utskottet föreslår att tillkännager för regeringen att det finns behov av att sprida kunskap om våldsbejakande islamistiska organisationers övergrepp och ideologi. Uppgiften att sprida sådana kunskaper skulle, mot bakgrund av de uppdrag som myndigheten redan har, förslagsvis kunna ges till Forum för levande historia. Utskottet föreslår därmed att delvis bifaller motion 2015/16:156 yrkande 5. Utskottet delar motionärernas och utbildningsutskottets uppfattning att det finns behov av ökad kunskap i kommuner och skolor och hos andra aktörer om hur radikalisering kan upptäckas på ett tidigt stadium. Utskottet noterar att även regeringen anser att det behövs mer kunskap hos samtliga aktörer för att de ska kunna arbeta förebyggande och att flera myndigheter har särskilda uppdrag att vidta kunskapshöjande åtgärder (jämför t.ex. åtgärderna 1 och 5 i regeringens skrivelse). Utskottet bedömer därför att det inte finns behov av ett tillkännagivande om frågan. Därmed föreslår utskottet att avslår motion 2015/16:156 yrkande 2. Utskottet vill framhålla vikten av ökad kunskap om förebyggande arbete och om arbete med återvändare, och kan i och för sig se att en handlingsplan för förebyggande insatser skulle kunna vara användbar. Mot bakgrund av det arbete som redan pågår, bl.a. inom ramen för den nationella samordnarens uppdrag, anser utskottet dock inte att det finns skäl för de begärda tillkänna- givandena (jämför t.ex. åtgärd 4 i regeringens skrivelse). därför att avslår motion 2015/16:156 yrkande 3 och 4. Utskottet avstyrker även yrkandet om skyldighet för kommuner att ta fram handlingsplaner för att bekämpa våldsbejakande extremism, motion 2015/16:780 yrkande 3. Förhindra radikalisering och rekrytering Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att –det finns anledning att se över behovet av ett förtydligat ansvar för skolhuvudmän och andra som arbetar med barn och unga för att motverka radikalisering, liksom formerna för ett sådant ansvar –det bör utvecklas metoder och redskap för kommuner för att identifiera samfund och organisationer som inte bör få stöd från det allmänna eftersom de inte lever upp till grundläggande demokratiska värderingar –det bör utvecklas metoder och redskap för att identifiera organisationer och samfund som vill motverka radikalisering och att dessa organisationer och samfund bör stärkas och stödjas –det är viktigt att i digitala miljöer där det förekommer våldsförhärligande budskap som utgör verktyg i rekrytering till extremistiska organisationer och konstellationer sprida positiva motbudskap om demokrati och våra grundläggande värden. avslår ett motionsyrkande om förbättrad dialog mellan kommuner och trossamfund, med hänvisning till det arbete som redan bedrivs av bl.a. stöd till trossamfund. Jämför reservation 2 och 3 (SD). m.fl. (M, C, FP, KD) begär i motion 2015/16:156 tillkännagivanden om en förbättrad dialog mellan kommuner och trossamfund (yrkande 6), om en utredning om förtydligat ansvar för skolhuvudmän m.fl. att motverka radikalisering (yrkande 7), om utvecklande av metoder och redskap till kommuner för att identifiera samfund och organisationer som inte bör få stöd från det allmänna (yrkande 8), om att stärka och stödja samfund och organisationer som vill motverka radikalisering (yrkande 9) och om att i digitala miljöer bemöta extremistiska åsikter och förespråka demokratiska värden (yrkande 10). I motionen framhålls att det är viktigt med goda förebilder för att förhindra att människor radikaliseras. För att förhindra radikalisering krävs olika åtgärder för olika personer. Vilka åtgärder som är mest effektiva på vilka personlighetstyper och grupper behöver identifieras, och sedan bör denna kunskap ingå i utbildningsmaterial för det förebyggande arbetet. I det förebyggande arbetet bör trossamfund inkluderas i diskussionerna om problemen med radikalisering. Kommunerna bör utöka dialogen med trossamfund för att skapa ett förbättrat samarbete och en närmare kontakt. Motionärerna pekar på att en stor del av radikaliseringen och rekryteringen sker via sociala kontakter men även genom föreläsningar och annan propagandaverksamhet. Det är därför naturligt att de vuxna som har mycket kontakt med barn och ungdomar inom exempelvis skola, socialtjänst och religiösa samfund har en extra viktig roll när det gäller att upptäcka och avbryta en pågående radikalisering. Flera av de uppdrag som berörs i skrivelsen handlar om att på olika sätt öka kunskapen i kommuner, skolor och hos andra aktörer om hur radikalisering kan upptäckas på ett tidigt stadium. Detta arbete är mycket angeläget och bör ha hög prioritet. Relevant kunskap bör tas till vara och distribueras i sådan form att den lätt kan omsättas på det lokala planet. Vidare framhåller motionärerna att det är viktigt att framhålla det ansvar som åvilar t.ex. skolans medarbetare att vara uppmärksamma på tendenser till radikalisering och att inte stillatigande åhöra extremistisk retorik. Motionärerna anser därför att det behöver utredas om detta ansvar bör tydliggöras i . I det sammanhanget uppmärksammar motionärerna ett infört system i , som innebär ett förtydligat ansvar för skolhuvudmän och andra som arbetar med barn och ungdomar. För att få olika former av organisationsbidrag som finansieras med skattebetalarnas pengar krävs normalt – och bör krävas – att man står bakom grundläggande principer för ett demokratiskt samhälle, anför motionärerna. Det framstår som helt orimligt att med skattemedel finansiera organisationer och samfund som arbetar för att undergräva vårt demokratiska statsskick och de värden det bygger på, oavsett om organisationerna och samfunden är uttryckligt våldsbejakande eller inte. Därför anser motionärerna att staten bör bistå kommunerna med metoder och redskap för att identifiera samfund och organisationer som förespråkar eller på annat sätt stöder olika former av våldsbejakande extremism och som därmed inte bör kunna uppbära stöd från det allmänna. Det är viktigt att stärka de krafter som tydligt tar avstånd från våldsbejakande extremism och att samhället ger dem stöd i deras avståndstagande. Det bör därför också utarbetas metoder och redskap för att identifiera och inspirera samfund och organisationer som vill arbeta för att Staten bör självklart också använda dessa metoder och redskap i sitt eget arbete för att motverka att statliga bidrag betalas ut till organisationer som inte accepterar grundläggande demokratiska värden. Motionärerna uppmärksammar att internet och sociala medier ofta används för att sprida våldsförhärligande budskap och utgör ett kraftfullt verktyg i rekryteringen till extremistiska organisationer och konstellationer. viktigt med ett mer proaktivt förhållningssätt för att upptäcka och agera mot våldsbejakande propaganda och rekrytering till terroristorganisationer och andra extrema rörelser. En del av ett framgångsrikt, proaktivt arbete för att motverka våldsbejakande extremism och radikalisering i digitala miljöer är att bemöta de extremistiska uttrycken där de visar sig och ifrågasätta och motbevisa påståenden och mytbildning. Det behövs även att olika typer av kommunikatörer sprider positiva motbudskap om demokrati och våra Båda dessa åtgärder kan främjas genom uppdrag till myndigheter men också genom stöd till organisationer och församlingar som vill engagera sig i arbetet. Det är även angeläget att det utarbetas kvalificerat och lättillgängligt demokratifrämjande material på flera språk, anpassat för har inom ramen för regeringens tidigare åtgärder för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism gjort en kartläggning av antidemokratiska budskap på internet och tagit fram ett digitalt utbildningsmaterial, för mig, som syftar till att stärka unga mot antidemokratiska och våldsbejakande budskap på internet och i sociala medier. Myndigheten har på uppdrag av regeringen gjort en nationell spridning av utbildningsmaterialet (Ju2014/4192/D). Uppdraget redovisades (Ku2015/01783/D). fick i uppdrag av regeringen att genomföra kampanj No Hate Speech Movement i (A2013/2317/ DISK). Kampanjen syftade till att höja kunskapen om främlingsfientlighet, sexism och liknande former av intolerans på internet samt att mobilisera för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och jämställdhet på internet. fick myndigheten i uppdrag att förlänga kampanjen samt att genomföra särskilda insatser mot främlingsfientlighet (A2014/1205/DISK). Eftersom det förebyggande arbetet mot rasism, sexism, främlingsfientlighet och andra former av intolerans är angeläget och är en nationellt etablerad plattform förlängs kampanjen i . ger regeringen i uppdrag att utveckla kampanjen till att också omfatta insatser för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ku2015/01869/D), genom att stärka barns och ungdomars medie- och informationskunnighet. Kampanjen ska särskilt inriktas mot att stärka barns och ungas förmåga att använda sin yttrandefrihet och respektera mänskliga rättigheter, att öka demokratisk delaktighet och stimulera till källkritik och eget kritiskt tänkande i relation till medier. Syftet med uppdraget är att förebygga rasism, sexism, främlingsfientlighet och andra former av intolerans och att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Detta omfattas av åtgärd 6. Åtgärd 8 innebär att regeringen har gett stöd till trossamfund (SST) i uppdrag att utvidga och fördjupa dialogen med trossamfunden i syfte att stimulera arbetet med demokrati och demokratisk medvetenhet. Nämnden ska utveckla dialogen till att inkludera ett brett spektrum av samfund och grupperingar inom samfunden, särskilt med fokus på kvinnor och ungdomar. I skrivelsen framhåller regeringen bl.a. att trossamfunden och SST är viktiga kunskapskällor för att förstå kulturella och religiösa mönster och kan fungera som en motkraft mot destruktiva handlingar som personer begår i vad de tror är religionens namn. SST har på uppdrag av regeringen genomfört en utvidgad dialog med trossamfunden om demokratifrämjande arbete –2014 (Ju2011/8862/D). Inom ramen för uppdraget har myndigheten genomfört konferenser, studiedagar, idéseminarier och rådslag med olika trossamfund samt studieförbund. Myndigheten har också tagit fram metodmaterialet Demokratin behöver oss – Ett material för arbete med demokrati och mänskliga rättigheter i trossamfunden. SST har i genomförandet av detta uppdrag identifierat behovet av att stärka arbetet ytterligare och då för att särskilt nå kvinnor och ungdomar. Regeringen gav SST i uppdrag att utvidga och fördjupa dialogen med trossamfunden i syfte att stimulera arbetet med demokrati och demokratisk medvetenhet, särskilt med fokus på kvinnor och ungdomar (S2014/8833/PBB). Nämnden ska fortsätta att utveckla dialogen till att inkludera ett brett spektrum av samfund och grupperingar inom samfunden. Vidare har regeringen, åtgärd 9, gett Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) i uppdrag att fördela statsbidrag till organisationer och kommuner för verksamhet som motverkar antidemokratiskt beteende och radikalisering samt anslutning till våldsbejakande extremism. Regeringen anför i skrivelsen att det civila samhällets organisationer ofta är de aktörer i samhället som först lyfter fram nya problem och utvecklar nya verksamheter. Det gäller t.ex. arbetet mot högerextremism där stiftelsen har granskat och informerat om den organiserade intoleransen och högerextremismen och stiftelsen och har bedrivit förebyggande arbete . När det gäller radikalisering och rekrytering till våldsbejakande islamistisk extremism har och i Järva fått medel av Allmänna arvsfonden för att utveckla insatser. Eftersom det civila samhällets organisationer är viktiga aktörer i det förebyggande arbetet framhåller regeringen att de bör kunna söka statliga medel för att bedriva sådan verksamhet. MUCF har fördelat medel till det civila samhällets organisationer för att göra förebyggande insatser mot våldsbejakande Regeringen gav myndigheten i uppdrag att fortsätta fördela stöd inom detta område –2018 enligt förordningen (2011:1508) om statsbidrag för verksamhet som värnar Rapporten extremism och sociala medier och terrorismstudier vid överlämnade rapporten extremism och sociala medier till den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. I förordet nämns att bakgrunden till rapporten är att det rest uppemot 300 personer från till för att ansluta sig till terroristorganisationer, och att några av dessa personer samt sympatisörer till islamiska staten och är aktiva och sprider budskap på sociala medier. Rapporten koncentreras till att gälla våldsbejakande islamistisk extremism på svenskspråkiga Facebookgrupper. Rapporten syftar till att beskriva hur sociala medier används för propagandaspridning samt vilka motiv och orsaker som går att skönja i några av de svenskspråkiga Facebookgrupperna och profilerna –2014. Studien visar att Facebook används som en plattform för svenskspråkiga grupper och profiler för att 1) sprida officiell propaganda från terroristorganisationer som Islamiska staten och . Facebook används också för att 2) sprida inofficiell propaganda till fördel för terroristorganisationer som Islamiska staten och . Facebook används som en plattform för försök till rekrytering till IS. Informationen sprids dels från personer i dels från personer som rest från till och IS-kontrollerade områden. Hyllningar till våldsbejakande islamistiska ideologer och terroristorganisationers ledare sprids genom texter, bilder, fotografier och videor. Personer från som befinner sig i kommunicerar ”hem” till genom reseberättelser från IS-kontrollerade områden. Inom dessa profiler och grupper hittar man ett antal motiv och orsaker till varför någon sympatiserar med våldsbejakande islamistiska ideologier och rörelser, samt argument för att någon ska resa till för att ansluta sig till IS. Ett antal faktorer varvas och överlappas: humanitära, religiösa och ideologiska motiv tillsammans med martyrskap och något som kan ses som äventyr, våld, vapen och gemenskap. Författaren till rapporten framhåller att orsakerna och motiven inte kan ses som hela förklaringen till varför någon radikaliseras eller väljer att sympatisera med, eller ansluta sig till, terroristorganisationer som Islamiska staten eller al- Rapporten är dock ett försök till ett bidrag till en djupare kunskap om motiv och orsaker. Överenskommelse kring åtgärder mot terrorism I den ovan nämna politiska överenskommelsen kring åtgärder mot terrorism betonas vikten av att bidragsgivare säkerställer att offentliga medel inte ges till organisationer som sprider våldsbejakande budskap. För att få statsbidrag måste en organisation leva upp till grundläggande demokratiska värderingar. Det är viktigt att bidragsgivare säkerställer att offentliga medel inte ges till organisationer som sprider våldsbejakande budskap. För att få statsbidrag måste en organisation leva upp till grundläggande demokratiska värderingar. Skulle de förespråka våldsbejakande budskap ska de inte få något stöd. Det gäller i synnerhet budskap som förespråkar terrorism. Det är också möjligt att kräva tillbaka stöd som beviljats på felaktiga grunder. Vidare tas i överenskommelsen upp att den nationella förlängs . Regeringen ska ge i uppdrag att utveckla kampanjen till att också omfatta insatser för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. anser att de vuxna som har mycket kontakt med barn och ungdomar inom exempelvis skolan har en extra viktig roll när det gäller att upptäcka och avbryta en pågående radikalisering. I infördes en ”plikt att förhindra” (prevent duty). Den innebär ett förtydligat ansvar för skolhuvudmän och andra som arbetar med barn och ungdomar, inklusive universitet och högskolor, att identifiera barn och unga som löper särskild risk att utsättas för påtryckningar som kan leda till radikalisering och att slå larm om sådana personer identifieras. Den innebär också ett ansvar för att ifrågasätta och avbryta en pågående radikalisering genom att utmana extremistiska åsikter och stå upp för demokratiska värden. menar att det är viktigt att framhålla det ansvar som åvilar t.ex. skolans medarbetare att vara uppmärksamma på tendenser till radikalisering och att inte stillatigande åhöra extremistisk retorik.