bet · H301JuU18 · 2016-04-07 00:00:00 — gav regeringen i ett utökat uppdrag som också omfattar människohandel som bedrivs i andra syften än för sexuella ändamål. i ska också verka för stärkt samverkan mellan myndigheter, kommuner, frivillig- och intresseorganisationer samt andra nationella och internationella aktörer, inklusive . I uppdraget ingår att lämna metodstöd och att genomföra kompetensutvecklingsinsatser riktade till de samverkande myndigheterna. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utvärdera det arbete som bedrivs mot prostitution och människohandel vid i . Statskontoret överlämnade utvärderingen till regeringen. I utvärderingen anförs att det kan finnas anledning att tillsätta en utredning för att få fram underlag för att bedöma behovet av samordning på , och hur det behovet bäst kan mötas. I rapporten pekar Statskontoret på för- och nackdelar med de olika alternativ som det kan finnas skäl att överväga i en sådan utredning. I det korta perspektivet, och i avvaktan på en sådan utredning, bedömer Statskontoret att den mest ändamålsenliga och kostnadseffektiva lösningen troligen är att förlänga uppdrag . Av regleringsbrevet för i framgår att tilldelats medel för att fortsätta arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Utskottet behandlade frågor om människohandel senast i betänkande 2014/15:JuU14 (s. 20 f.). Utskottet anförde att de straff som föreskrivs för människohandel och koppleri inte fullt ut återspeglar brottens allvar. Det är därför angeläget att straffen för dessa båda brott skärps. Utskottet föreslog därför att skulle göra ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag om skärpta straff för dessa brott. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Utskottet anförde även att handel med människor är en komplex företeelse som innefattar ett hänsynslöst och cyniskt utnyttjande av andra människor. Att förebygga och bekämpa människohandel är därför en högt prioriterad fråga för , och strafflagstiftningen är en viktig grund i det arbetet. Utskottet hänvisade till att en särskild utredare hade fått i uppdrag bl.a. att undersöka om det finns behov av åtgärder för att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel. I uppdraget ingår bl.a. att överväga om det finns behov av att förtydliga eller förändra bestämmelsen om människohandelsbrott. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom ett förslag om en samlad nationell handlingsplan mot människohandel. Utskottet avstyrkte övriga motionsyrkanden om människohandel. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Som framgår ovan har efter förslag från utskottet i ett tillkännagivande uppmanat regeringen att återkomma till med förslag om skärpta straff för människohandel och koppleri. Regeringen har som tidigare nämnts gett människohandelsutredning i uppdrag i ett tilläggsdirektiv att bl.a. se över straffskalorna för människohandel och koppleri samt att ta ställning till om det finns behov av förändringar i dessa. Uppdraget ska redovisas senast . Med detta i beaktande ser utskottet inte nu behov av ytterligare tillkännagivanden om straffskärpningar för dessa brott. Utskottet avstyrker därför motionerna 2015/16:2834 (SD) yrkande 19 och 2015/16:3023 (C) i denna del. har människohandelsutredning i uppdrag att bl.a. överväga om det finns behov av att förtydliga eller annars förändra bestämmelsen om människohandelsbrott. Mot bakgrund av detta avstyrker utskottet motion 2015/16:3051 (C) yrkande 4. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att inte ställa sig bakom förslagen om en nationell handlingsplan mot alla former av människohandel och avstyrker därmed motionerna 2015/16:3023 (C) i denna del och 2015/16:3051 (C) yrkande 2. Som tidigare nämnts har människohandelsutredning även fått i uppdrag att se över den straffrättsliga lagstiftningen mot exploatering av utsatta personer, såsom för tvångsarbete, tiggeri eller annan ekonomisk . bör därför inte ta något initiativ med anledning av motion 2015/16:318 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om straffskärpningar och andra åtgärder för att förhindra äktenskapstvång. Jämför särskilt yttrande 1 (SD). Enligt motion 2015/16:2065 av och (båda SD) bör en utredning tillsättas med syfte att ta fram åtgärder för att förhindra tvångsäktenskap. Enligt motion 2015/16:3095 av m.fl. (SD) yrkande 49 begärs ett tillkännagivande om att undersöka och vid behov genomföra skärpningar av lagen för att förhindra tvångsäktenskap. I motion 2015/16:3099 av m.fl. (SD) yrkande 15 anförs att en kriminalisering bör ske av utfärdandet eller underlättandet av tvångs- och barnäktenskap liksom motsvarande äktenskapsliknande förbindelser. infördes brottet äktenskapstvång i (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr. 2013/14:263). Enligt 4 kap. 4 c § första stycket döms den som genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet förmår en person att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna är medborgare eller har hemvist för äktenskapstvång till fängelse i högst . Av andra stycket framgår att detsamma gäller den som på sätt som anges i första stycket förmår någon att ingå en äktenskapsliknande förbindelse, om den ingås enligt regler som gäller inom en grupp och som innebär att parterna betraktas som makar och anses ha rättigheter eller skyldigheter i förhållande till varandra, och innefattar frågan om upplösning av förbindelsen. Den som genom vilseledande förmår en person att resa till en annan stat än den där han eller hon bor, i syfte att personen genom olaga tvång eller utnyttjande av hans eller hennes utsatta belägenhet ska förmås att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c §, döms enligt 4 kap. 4 d § för vilseledande till tvångsäktenskapsresa till fängelse i högst . Äktenskapstvång är straffbart på försöks- och förberedelsestadiet. Vid samma tillfälle togs möjligheten bort för personer att få tillstånd att gifta sig. redovisades betänkandet Organiserad brottslighet – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m. (SOU 2014:63). Utredningens övergripande uppgift var att analysera om det straffrättsliga regelverket på vissa områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brottslighet. I uppdraget har bl.a. ingått att överväga om kriminaliseringen av brott på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadiet bör utvidgas. Utredningen föreslog bl.a. att stämpling till grovt olaga tvång ska vara straffbar. För att komplettera beredningsunderlaget utarbetades inom en promemoria med förslag på kriminalisering av bl.a. stämpling till äktenskapstvång (Ju2014/07758/L5). I propositionen Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16:113) som lämnades till har regeringen föreslagit att stämpling till äktenskapstvång ska kriminaliseras. lämnade regeringen ett uppdrag till att granska samtliga ärenden som anmälts till åklagare som gäller äktenskaptvång, försök och förberedelse till brottet samt vilseledande till tvångsäktenskapsresa (Ju2016/02188/Å). I uppdraget ingår att kartlägga samtliga ärenden och analysera skälen till att åtal ännu inte har väckts redogöra för vilken myndighetssamverkan som har bedrivits under utredningsarbetet och, vid förekommande fall, ange om ärenden har initierats av andra myndigheter bedöma om det finns behov av att vidta åtgärder för att dels utveckla och höja kvaliteten på brottsutredningarna, dels stärka myndighetssamverkan i övrigt. Av kartläggningen ska målsägandens ålder och kön framgå. Uppdraget ska redovisas till regeringen . I betänkande 2014/15:JuU1 behandlade utskottet en motion om ytterligare åtgärder för att förhindra att unga gifts bort mot sin vilja. Utskottet avstyrkte motionen och anförde att regeringen i budgetpropositionen framhöll att den avsåg att överväga ytterligare åtgärder för att förhindra att unga gifts bort mot sin vilja. Utskottet anser det angeläget att lagstiftningen mot äktenskapstvång fungerar på ett effektivt sätt. Utskottet välkomnar därför regeringens initiativ att se över denna fråga. Vidare noterar utskottet att regeringen i proposition 2015/16:113 har lämnat ett förslag om att stämpling till äktenskapstvång ska kriminaliseras. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl till något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionerna 2015/16:2065 (SD), 2015/16:3095 (SD) yrkande 49 och 2015/16:3099 (SD) yrkande 15. Motionsyrkandena avstyrks därmed. hot, ofredande och förolämpning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder mot kränkningar på internet, modernisering av brottsbestämmelsen om ofredande och straffskärpning för brottet olaga hot. Jämför reservationerna 5 (M, C, L, KD) och 6 (L). I motion 2015/16:2649 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 anförs att lagstiftningen behöver ses över för att bättre omfatta hot och kränkningar som sker på internet. Sådana handlingar är allvarliga och ska hanteras, utredas och lagföras på samma sätt som andra hot. Enligt motion 2015/16:2684 av Skånberg m.fl. (KD) yrkande 1 bör ett generellt straffsanktionerat skydd mot kränkningar på nätet övervägas. I motion 2015/16:2281 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning i syfte att strama åt lagar och straffskalor om förtal på internet. Enligt motion 2015/16:1994 av m.fl. (KD) yrkande 21 bör sociala mediers upphovsmän göras ansvariga för kränkningar som sprids från deras medieplattformar utan att de tas bort. Dagens lagstiftning är föråldrad och frånsprungen den tekniska utvecklingen. I motion 2015/16:2791 av m.fl. (FP) yrkande 10 begärs en modernisering av bestämmelsen om ofredande. bestämmelse om ofredande är skriven för en helt annan tid, och skyddet mot trakasserier i sociala medier måste förbättras. En noggrann analys behöver dock göras så att eventuella förändringar inte påverkar den grundlagsskyddade yttrandefriheten. Straffet för olaga hot I motion 2015/16:1490 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om höjt maximistraff för olaga hot. Motionärerna anser att det bör ske en höjning av minimistraffet för grovt olaga hot från sex månaders till nio månaders fängelse och pekar på att det finns skäl att utreda även maximistraffet för olaga hot av normalgraden. Bestämmelser om olaga hot och ofredande finns i 4 kap. . Den som lyfter vapen mot någon annan eller på annat sätt hotar med en brottslig gärning på ett sådant sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom, döms enligt 4 kap. 5 § för olaga hot till böter eller fängelse i högst . Är brottet att anse som grovt ska det dömas till fängelse i lägst och högst . Enligt 4 kap. 7 § döms den som handgripligen antastar eller med skottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende på annat sätt ofredar någon annan, för ofredande till böter eller fängelse i högst . I 5 kap. finns bestämmelser om bl.a. förtal och förolämpning. Enligt 5 kap. 1 § döms den som utpekar någon såsom brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller lämnar en uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning, för förtal till böter. Om personen var skyldig att uttala sig eller om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken, och visar denne att uppgiften var sann eller att det fanns skälig grund för den, ska det inte dömas till ansvar. Är ett sådant brott som anges i 1 § att anse som grovt, ska det dömas för grovt förtal till böter eller fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om uppgiften genom sitt innehåll eller den omfattning i vilken den blivit spridd eller på något annat sätt var ägnad att medföra allvarlig skada (2 §). I 5 kap. 3 § ska den som smädar någon annan genom kränkande tillmäle eller beskyllning eller genom något annat skymfligt beteende dömas, om gärningen inte är belagd med straff enligt 1 eller 2 §, för förolämpning till böter. Är brottet grovt, ska det dömas till böter eller fängelse . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (dir. 2014:74). Utredaren överlämnade sitt betänkande Integritet och straffskydd (SOU 2016:7) . Som en av utgångspunkterna för förslagen anför utredaren att ska leva upp till internationella åtaganden och att grundlagen ställer krav när det gäller både skyddet för privatlivet och skyddet för yttrandefriheten. Straffrätten bör utformas så att det blir en rimlig balans mellan integritet och yttrandefrihet. I betänkandet föreslås bl.a. följande. En ny straffbestämmelse införs i 4 kap. om olaga integritetsintrång. Den nya bestämmelsen innebär ett straffansvar för den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida en bild eller någon annan uppgift på ett sätt som är ägnat att medföra kännbar skada för den som uppgiften rör. Bestämmelsen avgränsas till de slag av uppgifter som den enskilde typiskt sett har starka skäl att hemlighålla. Bestämmelsen om olaga hot i 4 kap. 5 § ändras i två avseenden. Dels anges att ett hot blir straffbart om det är ägnat att framkalla allvarlig oro, i stället för som tidigare allvarlig fruktan. Dels utvidgas bestämmelsens tillämpningsområde till att avse hot om brott mot den enskildes frihet eller frid. Bestämmelsen om ofredande i 4 kap. 7 § ändras i några avseenden. Det tydliggörs att gärningar som kan innebära kännbara fridskränkningar omfattas av straffansvar. Bestämmelsen anpassas dessutom till nya sätt för människor att kommunicera och utvidgas i viss mån. Bestämmelsen om förtal i 5 kap. 1 § moderniseras och utformas i linje med hur den kommit att tillämpas. Enligt den nya lydelse som föreslås, ska den som lämnar en uppgift om att någon är brottslig eller någon annan nedsättande uppgift om någon dömas för förtal, om uppgiften var ägnad att skada anseendet hos den som uppgiften avser. Därutöver bör rekvisiten för grovt förtal i 5 kap. 2 § förtydligas. Vid bedömningen av om ett förtalsbrott är grovt bör vissa aspekter gällande internet och annan elektronisk kommunikation kunna beaktas i tydligare omfattning än . I bestämmelsen om förolämpning i 5 kap. 3 § tydliggörs att gärningar som kan kränka någons självkänsla eller värdighet omfattas av straffansvar. Beskrivningen av vilka gärningar som kan utgöra en förolämpning moderniseras. Ett straffansvar förutsätter att någon genom beskyllning, nedsättande uttalande eller förödmjukande beteende agerar mot någon annan på ett sätt som är ägnat att kränka den andres självkänsla eller värdighet. Straffansvaret enligt lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor (BBS-lagen) utvidgas i några avseenden. Brotten olaga hot och olaga integritetsintrång bör omfattas av en utvidgning av straffansvaret enligt BBS-lagen. Straffbestämmelsen om olaga förföljelse i 4 kap. 4 b § ska utvidgas till att omfatta även gärningar som utgör olaga integritetsintrång. Fridskränkningsbrotten kommer att omfatta olaga integritetsintrång utan att det behöver vidtas några lagstiftningsåtgärder. Enligt uppgift från bereds betänkandet i . Utredningen om skärpta straff för allvarliga våldsbrott föreslår i betänkande SOU 2014:18 att straffen för vissa allvarliga våldsbrott ska skärpas. När det gäller grovt olaga hot föreslås att det lägsta straffet ska vara fängelse i stället för . Det föreslås inte någon förändring av maximistraffet. har informerat om att betänkandet bereds i . Utredningen om skärpta straffrättsliga åtgärder mot organiserad brottslighet överlämnade, som tidigare nämnts, betänkandet Organiserad brottslighet – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m. (SOU 2014:63). Utredningens övergripande uppgift var att analysera om det straffrättsliga regelverket på vissa områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brottslighet. I propositionen Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16:113) som lämnades till föreslår regeringen bl.a. att försök, förberedelse och stämpling till allvarliga brott ska kriminaliseras i större utsträckning än . Det gäller bl.a. grovt olaga hot, grov utpressning, övergrepp i rättssak, grovt övergrepp i rättssak samt grovt och synnerligen grovt vapenbrott. Regeringen föreslår även att det i bestämmelsen om olaga hot ska införas s.k. kvalifikationsgrunder, alltså omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt, och att brottsbeteckningen grovt olaga hot ska införas för brottets grova grad. (Brå) fick 2013 i uppdrag av regeringen att kartlägga de polisanmälda hot och kränkningar riktade mot enskilda personer som har skett via internet. Uppdraget redovisades (Rapport 2015:6). I rapporten beskrivs de polisanmälda brottens karaktär, och en beskrivning ges av såväl de utsatta individerna som av gärningspersonerna, med särskilt fokus på skillnader mellan könen. Brå redovisar också i vilken omfattning de aktuella brotten leder till åtal och lagföring och analyserar de skäl som finns till att ärenden läggs ned. Vidare ges en beskrivning av vilka problem rättsväsendet har i sitt arbete med att utreda och lagföra de aktuella brotten, och det ges vissa förslag på åtgärder mot dessa problem. Utskottet har tidigare behandlat motioner liknande de nu aktuella i betänkande 2014/15:JuU14 (s. 27–29). Utskottet anförde då att den tekniska utvecklingen och framväxten av internet har inneburit positiva förändringar för yttrandefriheten och den demokratiska debatten. Utvecklingen har emellertid också medfört att hot och andra former av kränkningar av den personliga integriteten tagit nya former. Det fanns enligt utskottets uppfattning anledning att överväga om straffbestämmelserna till skydd för den personliga integriteten omfattar alla de beteenden som bör vara straffbara. Detta gäller inte minst med hänsyn till att den moderna tekniken har möjliggjort beteenden som inte kunde förutses när straffbestämmelserna kom till. Exempelvis är bestämmelserna om olaga hot och ofredande ålderdomligt utformade, och de har dessutom fått en relativt snäv avgränsning i praxis. Det bör därför övervägas om strafflagstiftningen bör ändras för att bättre än träffa och motverka det som bör vara straffbart, såväl när det sker på internet som i andra sammanhang. Det borde också enligt utskottet övervägas om det finns behov av en ny brottsrubricering som kriminaliserar kränkningar på internet som inte fångas upp av dagens lagstiftning på ett tillräckligt sätt. Utskottet anförde att den förra regeringen tillsatte en utredning med uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar. Utskottet betonade vikten av att översynen av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (dir. 2014:74) skulle genomföras i enlighet med vad som anges i direktiven. Utskottet föreslog ett tillkännagivande med detta innehåll. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Utskottet var inte berett att ställa sig bakom förslaget i en motion om höjt maximistraff för olaga hot av normalgraden. Som tidigare nämnts har efter förslag från utskottet i ett tillkännagivande betonat vikten av att den då pågående översynen av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar, genomförs i enlighet med vad som anges i direktiven. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det är viktigt att man fortsätter arbetet med att anpassa lagstiftningen på detta område till dagens förhållanden. Som framgått bereds betänkandet Integritet och straffskydd inom . Det saknas därför anledning för att nu ta något initiativ i frågan. Utskottet avstyrker därför motionerna 2015/16:1994 (KD) yrkande 21, 2015/16:2281 (KD), 2015/16:2649 (M, C, FP, KD) yrkande 2, 2015/16:2684 (KD) yrkande 1 och 2015/16:2791 (FP) yrkande 10. Regeringen har lämnat ett förslag till om utformningen av bestämmelsen om olaga hot (prop. 2015/16:113). Därmed bör något tillkännagivande till regeringen med anledning av motion 2015/16:1490 (M) inte lämnas. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en utvärdering av straffskärpningen för fridskränkningsbrott och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om straffskärpningar för fridskränkningsbrott och överträdelse av kontaktförbud samt införande av ett nytt barnfridskränkningsbrott. Jämför reservationerna 7 (SD), 8 (L), 9 (C) och 10 (SD) samt särskilt yttrande 2 (S, MP, V). Enligt partimotion 2015/16:2813 av m.fl. (SD) yrkande 11 bör straffen för sexualbrott, olaga förföljelse och grov kvinnofridskränkning skärpas. I yrkande 2 begärs skärpta straff för överträdelser av kontaktförbud. I motion 2015/16:2645 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 4 anförs att en utvärdering bör ske av effekterna av straffskärpningen som skedde avseende grov kvinnofridskränkning. Även i motion 2015/16:2681 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs en utvärdering av effekterna av straffskärpningen av grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. I motion 2015/16:2791 av m.fl. (FP) yrkande 7 begärs skärpt straff vid fridskränkningsbrott. fängelse bör vara straffminimum i stället för dagens . I motion 2015/16:2403 av m.fl. (C) yrkande 9 anförs att ett nytt barnfridskränkningsbrott med högre straffskala än för annat fridskränkningsbrott bör införas i . Enligt 4 kap. 4 a § döms den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare närstående person för grov fridskränkning till fängelse i lägst och högst . En förutsättning är att var och en av gärningarna utgjort ett led i en upprepad kränkning av personens integritet och att gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. Om gärningar som anges i första stycket har begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud döms den som bryter mot ett kontaktförbud för överträdelse av kontaktförbud till böter eller fängelse i högst . I ringa fall ska inte dömas till ansvar. I propositionen Förbättrat skydd mot stalkning (2010/11:45) var frågan om straffskalan för överträdelse av kontaktförbud uppe till behandling (s. 61). I detta sammanhang ändrades också uttrycket besöksförbud till kontaktförbud. Regeringen gjorde då bedömningen att straffmaximum för överträdelse av kontaktförbud inte borde höjas. Ett bibehållet maximistraff fängelse gav enligt regeringens mening ett tillräckligt utrymme för en nyanserad straffmätning också för de allvarligaste fallen. Vidare anfördes i propositionen att reglerna om olaga förföljelse innebar att en strängare straffskala var tillämplig vid upprepade fall av överträdelse av kontaktförbud i vissa fall. I betänkandet Integritet och straffskydd (SOU 2016:7) som lämnades föreslås, som framgår ovan, att en ny straffbestämmelse ska införas i 4 kap. om olaga integritetsintrång. Den nya bestämmelsen innebär ett straffansvar för den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida en bild eller någon annan uppgift på ett sätt som är ägnat att medföra kännbar skada för den som uppgiften rör. I betänkandet anförs (s. 308) att brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning enligt 4 kap. 4 a § enligt sin ordalydelse omfattar bl.a. brott enligt 4 kap. . Det föreslagna brottet olaga integritetsintrång kommer därför att kunna ingå i fridskränkningsbrotten utan att det behövs några särskilda lagändringar. Enligt uppgift från bereds betänkandet i .