bet · H301MJU18 · 2016-06-10 00:00:00 — De verksamma ämnen som förekommer i biocidprodukter utvärderas på EU-nivå i det s.k. granskningsprogrammet. Efter utvärderingen av ett ämne fattas EU-beslut om godkännande eller icke-godkännande av ämnet. Produkter som innehåller verksamma ämnen godkänns på nationell nivå. I de nationella produktgodkännandena kan medlemsstaterna utforma särskilda användningsvillkor, bl.a. till skydd av miljön, människors eller växters hälsa och liv. Inom EU har man ännu inte hunnit utvärdera och besluta om godkännande eller förbud för alla verksamma ämnen. Så länge ett verksamt ämne utvärderas gäller övergångsbestämmelser för de biocidprodukter som innehåller ämnet. Enligt övergångsbestämmelserna får medlemsländerna fortsätta att tillämpa sina nationella regler för de produkter som innehåller verksamma ämnen under utvärderingen. har nationella regler om godkännande av sådana produkter. Kreosot och andra träskyddsmedel omfattas inte av skatten på bekämpningsmedel. När skatten infördes motiverades undantaget bl.a. med att skatten skulle få svåra konsekvenser för den svenska träimpregneringsindustrin. Regeringen har ekonomiska vårproposition (prop. 2015/16:100) aviserat att en utredning ska tillsättas som ska analysera behovet av beskattning för att minska spridningen av kadmium och andra hälso- och miljöfarliga ämnen och tungmetaller i miljön. Utredningen ska också göra en översyn av skatten på bekämpningsmedel och analysera om skattens effektivitet samt styrande effekt på hälsa och miljö kan öka. Enligt information från bör det i denna utredning även ingå att se över undantagen från skatten (t.ex. träskyddsmedel). Direktiven till utredningen är inte beslutade ännu och bereds inom . Närings- och innovationsminister skriver i sitt svar på fråga 2015/16:375 Svenska träskyddsnäringens konkurrenskraft att regeringen arbetar kontinuerligt för att skapa goda ramvillkor för företag att verka och utvecklas i . Forskning, innovation och kompetensförsörjning är i fokus för detta arbete och utgör viktiga förutsättningar för fortsatt utveckling av hållbara och innovativa produkter och tjänster. Utvecklingen mot en mer biobaserad ekonomi kan på det sättet bidra till ökad tillväxt och sysselsättning i hela landet. Enligt gällande lagstiftning på växtskyddsmedels- och biocidproduktsområdet är det möjligt att ansöka om ömsesidigt erkännande av växtskyddsmedel eller biocidprodukter som är godkända i ett annat medlemsland. Kemikalieinspektionen ansvarar för prövningen av ärendena och kan i sina beslut bl.a. ta hänsyn till skyddet av miljön och människors och djurs liv och hälsa. Utskottet noterar att har tittat på godkännande av växtskyddsmedel och kommit fram till att ömsesidigt erkännande kan tillämpas bättre i . Precis som regeringen anser utskottet att ett konkurrenskraftigt jordbruk bl.a. förutsätter tillgång till effektiva växtskyddsmedel och metoder för hållbart växtskydd. Utskottet ser därför fram emot den nationella livsmedelsstrategin som avser att säkerställa goda villkor för bl.a. jordbruksnäringen. Utskottet noterar även att kommer att lägga fram en rapport med eventuellt åtföljande lagförslag om bl.a. tillämpningen av ömsesidigt erkännande, och förutsätter att regeringen i detta arbete kommer att arbeta för ett ändamålsenligt regelverk utan att göra avkall på skyddet för miljön och människors och djurs liv och hälsa. Vidare konstaterar utskottet att det pågår samarbeten mellan relevanta växtskyddsmedelsmyndigheter kring tillsyn etc. och arbete på EU-nivå med att försöka göra låggiftiga ämnen och allmänkemikalier mer tillgängliga. I avvaktan på pågående arbete bör motionerna 2015/16:299 (M), 2015/16:2606 (M) yrkande 6, 2015/16:3394 (C) och 2015/16:3395 (M) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet noterar att när det gäller träskyddsmedel har regeringen aviserat en utredning för att se över skatten på bekämpningsmedel och om dess styrande effekt och effektivitet kan öka. Utskottet anser att utfallet av utredningen bör avvaktas. Motion 2015/16:1552 (M) kan därmed lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på detta arbete. Farliga ämnen, inklusive plast Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skärpta regler för vilka ämnen som tillåts i livsmedelsförpackningar, om att intensifiera arbetet för att minska riskerna för spridning av farliga ämnen i plast, om att fasa ut och förbjuda mikroplaster i kosmetiska produkter och hygienartiklar och om att fasa ut fossilbaserade plaster. Jämför reservation 9 (C). I motion 2015/16:574 av (S) framförs behovet av skärpta regler för vilka ämnen som tillåts i livsmedelsförpackningar. Det finns EU-regler för vad livsmedel får innehålla. Ett område som däremot inte ännu är tillräckligt reglerat på EU-nivå och där nationella regler inte heller är tillräckliga är livsmedelsförpackningar, trots att risken för att ämnen överförs från förpackning till livsmedel är påtaglig. har bisfenol A uppmärksammats, men det finns skäl att även uppmärksamma andra farliga ämnen i livsmedelsförpackningar. Regeringen bör därför skyndsamt engagera sig ytterligare i att få bättre EU-regler på plats och påbörja arbetet med att införa nationella regler om man inte når framgång på EU-nivå. I motion 2015/16:1016 av och (båda S) lyfts att arbetet med att minska riskerna för spridning av farliga ämnen i plast bör påskyndas. I våra hem finns det mycket plast, bl.a. hemelektronik omsluten av plast, leksaker gjorda av plast och livsmedel omslutna av plast. Barnen är mest utsatta eftersom de andas fler andetag , vilket innebär att de får i sig mer skadliga ämnen. Även Kemikalieinspektionen har i en rapport från bekräftat att plast innehåller farliga ämnen. Regeringen bör därför påskynda arbetet med att minska riskerna för spridning av farliga ämnen i plast. Utfasning av mikro- och fossilbaserade plaster I motion 2015/16:818 av och (båda S) yrkande 2 framförs att regeringen inom EU ska verka för att förbjuda mikroplaster i kosmetiska produkter. Mikroplast i vattendrag är ett växande problem. Mikroplast finns i t.ex. rengöringskrämer och textilier som fleeceartiklar, och de följer med avloppsvattnet när vi tvättar bort t.ex. hudkräm eller tvättar kläder. De fångas inte upp av vattenreningsverken utan kommer direkt ut i vattendragen där de äts av plankton och maskar eller fastnar på alger. Detta äts sedan av fågel och fisk längre upp i näringskedjan och får därmed konsekvenser för hela ekosystemet. För att komma till rätta med detta problem krävs många åtgärder, men det första steget borde vara att begränsa användningen av primära mikroplaster. har framfört att EU borde införa ett liknande förbud som finns i flera delstater i , vilket borde ansluta sig till. Även partimotion 2015/16:2370 av m.fl. (C) yrkande 20 tar upp utfasning av mikroplaster och framför att dessa ska fasas ut från hygienartiklar till 2020. I yrkande 21 framförs att fossilbaserade plaster ska fasas ut . Flera företag har redan framgångsrikt fasat ut mikroplaster från hygienartiklar, och vill se att krav ställs så att alla företag inom EU fasar ut mikroplaster till 2020. För att minska miljöpåverkan från plaster vill verka för att fasa ut fossilbaserade plaster till förmån för förnybara. behandling och kompletterande uppgifter Det finns många lagar som reglerar material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Den övergripande lagstiftningen är förordning (EG) nr 1935/2004 om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Både tillverkare av material och produkter och livsmedelsföretagare omfattas av denna. Förordningen säger att materialet under avsedda användningsförhållanden inte får överföra ämnen till livsmedlet i sådana mängder att det utgör en risk för människors hälsa medför en oacceptabel förändring i livsmedlets sammansättning medför en försämring av livsmedlets smak- och luktegenskaper. Samtliga tillverkare av material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel omfattas även av förordning (EG) nr 2023/2006 om god tillverkningssed (GMP). Denna förordning säger att det ska finnas ett kvalitetssystem för alla led i tillverkning, förädling och distribution av material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Utöver ovanstående generella lagstiftningar finns specifik lagstiftning (särskilda åtgärder) för vissa material och ämnen. Den mest omfattande av dem är förordning (EG) nr 10/2011 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. På EU-nivå finns ett förbud mot användning av bisfenol A i nappflaskor av polykarbonatplast. I finns en nationell regel om att bisfenol A och föreningar där bisfenol A ingår inte får användas i lack och ytskikt i förpackningar för sådana livsmedel som är särskilt avsedda för barn mellan noll och . Detta regleras i livsmedelsförordningen (2006:813). tillsatte den dåvarande regeringen en särskild utredare med uppdrag att kartlägga användningsområden för bisfenol A och lämna förslag till hur exponeringen av bisfenol A från material som kommer i kontakt med livsmedel lämpligast kan minska. Betänkandet Bisfenol A – kartläggning och strategi för minskad användning (SOU 2014:90) överlämnades till regeringen . I betänkandet slår utredaren fast att bisfenol A kan fasas ut från de främsta exponeringskällorna, vilka är termopapper och ytskikt i kontakt med livsmedel, utan att det får allvarliga ekonomiska konsekvenser för samhället. Det föreslås bl.a. att bisfenol A förbjuds från användning i kvitton samt att det fasas ut från ytskikt i kontakt med livsmedel . Dessutom bör utvecklingen av branschens egna åtgärder för att minska användningen av bisfenol A utvärderas. Regeringen bör därför fastställa en kontrollstation . Om inte en väsentlig minskning har skett av bisfenol A i ytskikt som är i kontakt med livsmedel för kontrollstationen bör regeringen överväga ett förbud mot bisfenol A i ytskikt som är i kontakt med livsmedel. Betänkandet har remitterats och bereds inom . Enligt budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) avser regeringen att se över möjligheten till ytterligare förbud mot bisfenol A och andra bisfenoler. presenterade ett förslag om användandet av bisfenol A i lacker och ytskikt vars syfte är att komma i kontakt med livsmedel. Förslaget går i stort sett ut på att tillämpningsområdet utvidgas till att omfatta bisfenol A i lacker och ytskikt, att migrationsgränsvärdet sänks och att en s.k. allokeringsfaktor införs. Förhandlingar pågår för tillfället om förslaget. har även enligt information från Miljö- och presenterat ett förslag till förbud mot bisfenol A i termopapper (t.ex. biljetter och kvitton). har hållit en första diskussion om förslaget. har även lagt fram ett förslag om att skärpa klassificeringen för bisfenol A som ett reproduktionstoxiskt ämne, dvs. de kan bl.a. störa förmågan att skaffa barn och fostrens utveckling. Medlemsstaterna röstade för beslutet i . Den skärpta klassificeringen innebär att bisfenol A skulle kunna sättas upp på Reachs kandidatlista. När det gäller andra material i kontakt med livsmedel har landsbygdsminister i ett brev till EU:s hälsokommissionär (dnr N2015/04559/EIS) lyft fram det faktum att det saknas EU-bestämmelser för papper och kartong som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Enligt ministern innebär detta att ett brett segment av förpackningar är relativt oreglerat till nackdel för både konsumentskyddet och en väl fungerande inre marknad. anser därför att en harmonisering av området bör övervägas. Frågor om utfasning och substitution av särskilt farliga ämnen har behandlats tidigare av utskottet (bl.a. i bet. 2013/14:MJU13 och bet. 2014/15:MJU7). I proposition 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken framgår att utfasningen och substitutionen av särskilt farliga ämnen bör påskyndas. bör verka för att användningen av särskilt farliga ämnen om möjligt fasas ut inom alla användningsområden. Vidare betonas i propositionen att borde tillämpas och utvecklas på så sätt att substitutionsprincipen stärks. Det innebär att särskilt farliga och farliga ämnen i större utsträckning än vad som är fallet bör begränsas eller förbjudas och bytas ut mot säkrare alternativ. Av utskottets betänkande 2014/15:MJU7 Kemikaliepolitiken framgår att arbetet inom EU är centralt för att förbättra möjligheterna att förebygga eller minska riskerna med farliga ämnen. I Kemikalieinspektionens slutredovisning av handlingsplanen för en giftfri vardag 2011–2014 (rapport 1/15) framgår att satsningen på handlingsplanen har möjliggjort en utökad insats nationellt, inom EU och internationellt. Insatserna har bl.a. fokuserat på att utveckla EU:s kemikalielagstiftning, öka kunskapen om hälsorisker, öka tillsynen av farliga ämnen i varor och föra dialoger med företagen för att bistå i deras arbete med att byta ut farliga ämnen. Den ökade satsningen på EU:s kemikalielagstiftning har resulterat i att numera tillhör den grupp medlemsländer som lämnar flest förslag på åtgärder mot enskilda hälso- och miljöfarliga kemiska ämnen. fick Kemikalieinspektionen i uppdrag att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag i syfte att intensifiera arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö 2015–2017. Kemikalieinspektionen ska bl.a. analysera och lämna förslag till ändringar i relevant lagstiftning i syfte att stärka regleringen av farliga ämnen. Kemikalieinspektionen ska där det är lämpligt lämna förslag till nationell lagstiftning mot farliga kemikalier när EU-lagstiftningen inte ger ett tillräckligt skydd. Uppdraget ska slutredovisas . I regeringsförklaringen från framhålls att ska gå före på miljöområdet och att bl.a. en giftfri vardag är prioriterat. Barn ska växa upp i en vardag fri från gifter. Försiktighetsprincipen och utbyte av farliga ämnen är utgångspunkten. Utfasning av kemikalier som är skadliga för människor och miljö skapar drivkrafter för bättre alternativ. När inte räcker till går före. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 20) framgår att viktiga inslag i regeringens arbete är att öka takten i att fasa ut och ersätta särskilt farliga ämnen och minska riskerna med övriga farliga ämnen. Prioriterade farliga ämnen är sådana som vi kommer i kontakt med i vår vardag, t.ex. i livsmedel och dricksvatten. tillsatte regeringen en utredning (dir. 2016:25) för att se hur man arbetar mest effektivt för att ersätta farliga ämnen med säkrare alternativ, enligt den s.k. substitutionsprincipen. Målet är ett för att förse företag, forskare och alla som arbetar med kemikalier med ökad kunskap om giftiga ämnen och om vilka alternativ som går att använda. Utredningen ska titta på hur ett sådant centrum ska kunna erbjuda kunskap men även bidra till utveckling av giftfria, hållbara kemiska produkter och varor och icke-kemiska metoder och tekniker. Uppdraget ska redovisas . I betänkande Kemikalieskatt – Skatt på vissa konsumentvaror som innehåller kemikalier (SOU 2015:30) har förslag på två punktskatter tagits fram. Det ena förslaget är en skatt på viss elektronik (som innehåller flamskyddsmedel), och det andra är skatt på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och takbeklädnad av PVC. Förslagen syftar till att minska förekomsten av farliga ämnen i människors hemmiljö. pågår arbete med skatterna inom . Förslag om kemikalieskatter kommer att läggas fram i budgetpropositionen och beräknas träda i kraft . ekonomiska vårproposition (prop. 2015/16:100) anförs att förebyggande arbete och utfasning av särskilt farliga ämnen bör säkerställas genom förbättrad information om produkters återvinningsbarhet, krav på information om utbytbarhet och innehåll av särskilt farliga ämnen samt ytterligare begränsningar av sådana ämnen i befintlig produktlagstiftning. Regeringen aviserar i propositionen att en kartläggning av förekomsten av farliga ämnen som ännu inte är reglerade i EU ska genomföras. Kartläggningen ska ta sikte på farliga ämnen i konsumentprodukter. presenterade ett meddelande om cirkulär ekonomi (KOM(2015) 614). Meddelandet omfattar dels ett förslag till handlingsplan för cirkulär ekonomi, dels förslag om ändringar i flera direktiv om avfall. Ett av de prioriterade områdena i kommissionens paket är plast. Enligt förslaget kommer kommissionen att anta en strategi om plast inom ramen för cirkulär ekonomi och bl.a. behandla förekomsten av särskilt farliga ämnen i vissa plaster. Utfasning av mikro- och fossilbaserade plaster Utskottet har behandlat frågan om mikroplaster (se bl.a. bet. 2014/15:MJU8 och bet. 2014/15:MJU7). I betänkande 2014/15:MJU8 Avfall och kretslopp angavs följande: Utskottet anser att kretsloppsarbetet behöver stärkas för att minska förekomsten av farliga kemikalier, mikroplaster och marint skräp i våra vattenområden. Problemen med marin nedskräpning av plast är bl.a. att fåglar, fiskar och däggdjur riskerar att äta den eller trassla in sig så att de svälter ihjäl eller kvävs. Av den totala mängden nedskräpande föremål i haven består den största delen av plast. nedskräpning är en global utmaning. bör därför även i fortsättningen vara drivande inom EU och i regionala och internationella sammanhang när det gäller marint avfall inklusive mikroplaster. Problemen med marin nedskräpning är tydliga även i . På den svenska beräknas 4 000–skräp flyta i land. Undersökningar som gjorts i visar att av fåglarna har plast i magen. Användningen av mikroplaster, t.ex. i kosmetiska produkter, är också ett reellt problem som kräver aktiva åtgärder. Det är även viktigt att se till så att det blir lätt för båtlivet att vara miljövänligt och att en god avfallshantering finns längs våra kuster. Regeringen bör ta initiativ till att utreda regelverk som gör att nedskräpningen och spridningen av mikroplaster motverkas och upphör. Arbetet för att minska förekomsten av marint skräp och mikroplaster i våra vattenområden behöver stärkas. Detta bör ges regeringen till känna. beslutade i enlighet med utskottets förslag om ett tillkännagivande i frågan om ett stärkt arbete för att minska förekomsten av marint skräp och mikroplaster i våra vattenområden (rskr. 2014/15:131). I betänkande 2014/15:MJU7 Kemikaliepolitiken framgår att frågan om användning av mikroplaster i skönhetsprodukter har tagits upp bland EU:s miljöministrar, och regeringen har då lämnat sitt stöd till ett förslag om att kommissionen bör överväga förbud mot eller restriktioner för användning av mikroplaster i detta sammanhang. På miljörådet lämnades information om detta av den belgiska, nederländska, svenska och österrikiska delegationen med stöd av den luxemburgska delegationen. Av rapporten framgår att underströk vikten av att hantera problemen med mikroplaster och det hot dessa utgör mot den miljön. Vidare pekade man på att ledande företag inom kosmetikabranschen inte ser några svårigheter med att ersätta mikroplaster med mindre skadliga ämnen. Industrin leder utvecklingen, och ett förbud mot mikroplaster i kosmetika och tvättmedel skulle vara fullt möjligt. I betänkandet angavs följande i utskottets ställningstagande: Utskottet välkomnar att frågan om mikroplast uppmärksammas eftersom detta är ett betydande problem som behöver lösas. Utskottet anser att många åtgärder behöver vidtas inom flera områden på olika nivåer för att komma till rätta med de skador som mikroplast förorsakar. Behovet av skärpt EU-lagstiftning behöver enligt utskottets mening belysas inom de berörda områdena. Som nämnts ovan behövs en bättre samordning av avfalls-, kemikalie- och produktlagstiftningen inom EU. Likaså behöver informationen om plaster förbättras så att miljö- och hälsofarliga ämnen ska kunna undvikas eller hanteras på ett korrekt sätt. Utskottet utgår från att regeringen driver frågan inom EU så att en gemensam lagstiftning kan utvecklas. Inom ramen för regeringsuppdraget att genomföra strategin om en giftfri vardag och nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö 2015–2017 fick Kemikalieinspektionen ett uppdrag av regeringen att föreslå nationella åtgärder för att begränsa förekomsten av mikroplaster i kosmetiska produkter. Kemikalieinspektionen överlämnade sin rapport (Förslag till nationellt förbud mot mikrokorn av plast i kosmetiska produkter, rapport 2/16) och föreslår bl.a. ett förbud mot försäljning av kosmetiska produkter som sköljs av och som innehåller mikrokorn av plast fr.o.m. och att fortsätter att verka för en gemensam EU-reglering. Rapporten har varit ute på remiss och svaren ska nu sammanställas. Därefter kommer regeringen att ta ställning till hur man går vidare med frågan. Enligt förra klimat- och miljöministern (ip. 2015/16:383) har regeringen bedömt att den avsiktliga användningen av mikroplaster i kosmetiska produkter och andra produkter är ett lämpligt område för överväganden om nationella begränsningar. Det finns inte någon EU-reglering av mikroplaster, och har dessutom inte lagt fram något förslag till reglering, trots upprepade uppmaningar från och andra medlemsstater. Regeringens hållning är att när inte räcker till ska gå före. Regeringen har även gett i uppdrag att identifiera viktigare källor i till utsläpp av mikropartiklar av plast i havet, verka för att reducera uppkomst och utsläpp av mikroplaster från dessa källor och, vid behov, föreslå författningsändringar för att minska utsläppen. Uppdraget ska redovisas . Förra klimat- och miljöministern framförde i interpellationsdebatt 2015/16:383 Nationellt förbud mot mikroplast att regeringens målsättning med uppdragen till Kemikalieinspektionen och är att ska bli ett föregångsland i att utveckla och genomföra åtgärder som minskar spridningen av mikroplaster i miljön. Parallellt arbetar regeringen med en tydlig och prioriterad EU-hantering i kemikaliefrågorna. Resultatet för miljön blir bättre om fler produkter i hela är säkra ur både miljö- och hälsosynvinkel. På det nordiska miljöministermötet i enades de nordiska miljöministrarna om en deklaration som syftar till att intensifiera arbetet för att få bort plastavfall i haven. Deklarationen lyftes fram vid , UNEA-2, i den 23–och avser att stärka arbetet mot allt plastavfall, inklusive mikroplaster, som orsakar svåra ekologiska och hälsomässiga problem. Vid i har regeringen framfört att den resolution om marint skräp som ska antas ska leda till åtgärder för att minska mängden marint skräp och mikroplaster. och EU driver särskilt på för åtgärder för att reducera användande av mikroplaster i produkter och betonar vikten av att ta fram regionala åtgärdsplaner för marint skräp. Resolutionen som antogs spänner över hela livscykeln, från att förebygga avfall till att hantera marint skräp som redan hamnat i havet (Miljö- och , 2016). I betänkande 2014/15:MJU7 Kemikaliepolitiken framgår att vid miljörådet enades miljöministrarna om en politisk överenskommelse om förslag till direktiv för att minska användningen av tunna bärkassar (och rådets direktiv (EU) 2015/720 av om ändring av direktiv /62/EG när det gäller att minska förbrukningen av tunna plastbärkassar). Överenskommelsen innebär att alla medlemsstater måste säkerställa antingen att tunna plastbärkassar inte tillhandahålls gratis vid försäljning av varor till konsumenter, om inte andra lika effektiva styrmedel har införts, eller vidta åtgärder som säkerställer att specificerade mål om högsta tillåtna genomsnittliga förbrukning av tunna plastbärkassar uppnås 2019 respektive 2025. Ändringen av direktivet gör det möjligt för medlemsstaterna att såväl behålla som införa nationella förbud mot tunna plastbärkassar, förutsatt att sådana handelsbegränsande åtgärder är proportionerliga och icke-diskriminerande. Direktivet tillåter även att medlemsstaterna vidtar åtgärder mot andra plastbärkassar än sådana tunna plastbärkassar som omfattas av de nya kraven. gav regeringen ett uppdrag till där myndigheten skulle utveckla ett förslag till genomförande av direktivet. överlämnade regeringsuppdraget om en minskad förbrukning av plastkassar (dnr NV-08250-15).