bet · H401KU3 · 2016-11-09 00:00:00 — Ny ersättningslag och lag om stöd till partigrupperna Utskottet tillstyrker, med undantag för en övergångsbestämmelse och med vissa i huvudsak språkliga justeringar, riksdagsstyrelsens förslag till dels en ny lag om ersättning till ledamöter, dels en ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i , dels ändringar i lagen om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ jämte vissa följdändringar i annan lagstiftning. Lagförslaget innebär att lag om ekonomiska villkor för ledamöter upphävs och att nuvarande bestämmelser i allt väsentligt tas in i den nya lagen med regeltekniska, redaktionella och språkliga ändringar. I den nya lagen samlas även andra bestämmelser på området som tidigare funnits i olika föreskrifter och riktlinjer, bl.a. om rätten till övernattningsbostad och arbetsrum. Lagförslaget innebär vidare att lag om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i ersätts med en ny lag. Den nya lagen innehåller i likhet med den tidigare lagen bestämmelser om basstöd till partigrupperna samt om stöd för kostnader för politiska sekreterare och utrikes resor. Därutöver tas det in nya bestämmelser om rätten att inrätta ett partikansli, redovisning, återbetalningsskyldighet och stöd till språkutbildning. De föreslagna ändringarna arvodeslag innebär bl.a. att regleringen av sammanträdesarvoden i överförs till den nya ersättningslagen. Den nya ersättningslagen medför vissa följdändringar i annan lagstiftning. Lagstiftningen föreslås träda i kraft . I betänkandet finns tre reservationer (SD och V). Framställning 2015/16:RS7 Ny ersättningslag och lag om stöd till partigrupperna. Två yrkanden i en följdmotion. Ett tjugotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /16 och 2016/17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Bakgrund och gällande ordning Ny lag om ersättning till ledamöter Ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i Lag om ändring arvodeslag och övriga lagförslag Utskottens och riksdagsledamöternas resor 1.Ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i , punkt 2 (SD) 2.Riksdagsledamöternas arvode, punkt 4 (SD) 3.Riksdagsledamöternas arvode, punkt 4 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Motioner från allmänna motionstiden /17 Bilaga 2 Riksdagsstyrelsens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ny lag om ersättning till ledamöter antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om ersättning till ledamöter med de ändringarna att a) i 4 kap. 6 § orden ”Ersättning för en tjänsteresa” ska ersättas med ordet ”Resekostnadsersättning”, b) i 7 kap. 4 § första respektive andra stycket ordet ”kommande” ska utgå, c) i 9 kap. 5 § 1 det ska tas in ett kommatecken efter siffran ”30,4”, d) i 9 kap. 6 § 2 ordet ”talmansarvode” ska ersättas med ”ledamotsarvode”, e) i 9 kap. 17 § 3 ordet ”och” ska utgå, f) i 11 kap. 7 § 1 ordet ”och” ska utgå, g) i 11 kap. 13 § första stycket uttrycket ”4 § första stycket” ska ersättas med uttrycket ”5 § andra stycket” h) i 12 kap. 16 § första stycket 4 uttrycket "10 §" ska ersättas med uttrycket "14 §, i) 13 kap. 5 § första stycket 3 det ska tas in ett kommatecken efter orden ””, j) i 13 kap. 6 § första stycket 2 det ska tas in ett kommatecken efter orden ””, k) i 13 kap. 6 § andra stycket 1 det dels ska tas in ett kommatecken efter ordet ”förvärvsarbete”, dels kommatecknet efter ordet "och" ska utgå, och att l) i 13 kap. 13 första stycket 4 uttrycket "11 §" ska ersättas med uttrycket "12 §". Därmed bifaller delvis framställning 2015/16:RS7 punkt 1. Ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i med de ändringarna att a) det i 8 kap. 1 § uttrycket "4 kap. 1 §" ska ersättas med uttrycket "4 kap. 1–2 §§", och att b) punkten 3 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna ska utgå. Därmed bifaller delvis framställning 2015/16:RS7 punkt 2 och avslår motion 2016/17:53 av och (båda SD) yrkande 2. Reservation 1 (SD) Lag om ändring arvodeslag och övriga lagförslag antar riksdagsstyrelsens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, 2. lag om ändring i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter, 3. lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m., 4. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 5. lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för , 6. lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för , 7. lag om ändring i lagen (2012:880) med instruktion för , 8. lag om ändring i lagen (2012:883) med instruktion för , 9. lag om ändring i lagen (2012:884) med instruktion för . Därmed bifaller framställning 2015/16:RS7 punkterna 3–11. 2015/16:77 av (M) yrkande 2, 2015/16:120 av (SD) delyrkande 2, 2015/16:1818 av (SD), 2015/16:1856 av (SD), 2015/16:2182 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2015/16:3110 av (SD), 2016/17:53 av och (båda SD) yrkande 1, 2016/17:263 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2016/17:691 av (SD) yrkande 2, 2016/17:786 av (SD), 2016/17:1265 av (M) yrkande 2, 2016/17:2259 av (SD), 2016/17:2310 av (SD) och 2016/17:2581 av (SD) yrkande 1. Reservation 2 (SD) Reservation 3 (V) Utskottens och riksdagsledamöternas resor 2015/16:954 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:2180 av och (båda MP) yrkandena 1–6. 2015/16:2031 av (SD) yrkande 1 och 2016/17:2580 av (SD) yrkande 1. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (S), (SD), (M), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (V), (S), (S), (M) och (KD). Ärendet och dess beredning Riksdagsstyrelsen beslutade om en översyn av riks-dagsledamöternas ekonomiska villkor. På uppdrag av riksdagsstyrelsen fastställde talmannen direktiv till översynen, och förordnades en särskild utredare. Utredaren fick i uppdrag att göra en regelteknisk och redaktionell översyn av de bestämmelser som reglerar riksdagsledamöternas ekonomiska villkor. I uppdraget ingick också att göra en materiell översyn av bestämmelserna. Översynen syftade till att skapa ett nytt, enhetligt och tydligt regelverk för och en förenklad administration av riksdagsledamöternas ersättningar. Utredningen antog namnet Utredningen om en översyn av riksdagsledamöternas ekonomiska villkor. presenterade utredaren sina förslag i betänkandet Vissa frågor om riksdagsledamöternas ersättningar (2013/14:URF1). Riksdagsstyrelsen överlämnade framställningen Vissa frågor om riksdagsledamöternas ersättningar (framst. 2014/15:RS1) till . Utöver förslagen i betänkandet behandlades även vissa frågor som beretts inom . Sedan framställningen remitterats till beslutade utskottet att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen. Lagrådet yttrade sig , varefter riksdagsstyrelsen återkallade framställningen. togs det fram ett utkast till reviderad framställning inom . Utkastet remitterades till samma remissinstanser som beretts tillfälle att yttra sig över det ursprungliga förslaget. En reviderad framställning överlämnades till . I framställningen behandlas såväl Lagrådets som remissinstansernas synpunkter. Till stor del har synpunkterna tillgodosetts. Riksdagsstyrelsens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Styrelsens lagförslag finns i bilaga 2. En följdmotion har väckts med anledning av framställningen. I betänkandet behandlas även 16 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16 och 9 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /17. Motionsförslagen finns i bilaga 1. Bakgrund och gällande ordning Enligt 5 kap. 2 § riksdagsordningen har en ledamot av rätt till arvode för sitt uppdrag av allmänna medel. Av paragrafen framgår att det finns närmare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor för ledamöter och ersättare i lag. Motsvarande gällde enligt 9 kap. 6 § riksdagsordning och 23 § riksdagsordning. Ursprungligen fanns alla materiella ersättningsregler i riksdagsordningen. fördes reglerna över till en ersättningsstadga. Stadgan ersattes 1971 av en ny ersättningsstadga som i sin tur ersattes av lagen (1988:589) om ersättning m.m. till ledamöter, som trädde i kraft . lag upphävdes när lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter trädde i kraft (ersättningslag). Lagen innehåller bestämmelser om bl.a. arvode, resekostnadsersättning, traktamente, teknisk utrustning, ålders-, sjuk- och efterlevandepension, inkomstgaranti, omställningsstöd samt försäkrings- och sjukvårdsförmåner. Till ersättningslagen finns en tillämpningsföreskrift (2006:6) som beslutats av riksdagsstyrelsen. Regler om riksdagsledamöternas ekonomiska villkor finns dessutom i föreskriften (2005:9) om arbetsrum och övernattningsbostäder för ledamöter, föreskriften (2013:9) om barnverksamhet och föreskriften (2012:1) om utskottens och utrikes resor samt riktlinjerna (2001:2) för riksdagsledamöternas tjänsteresor och riktlinjerna (2014:2) för . I lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ (arvodeslag) finns bestämmelser om arvoden för uppdrag i bl.a. riksbank, riksdagsstyrelsen, , parlamentariska råd, svenska delegation, Stiftelsen , till ombudsmän och . Bestämmelser om stöd till de politiska partierna finns i lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier. Stödet lämnas till partiernas riksorganisationer i form av partistöd och kanslistöd. Partigrupperna och ledamöterna i får vidare stöd enligt lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i (lag). Lagen innehåller regler om basstöd, stöd för kostnaderna för ledamöternas politiska sekreterare och stöd till ledamöternas resor utomlands. Därutöver lämnas visst annat stöd som inte är författningsreglerat, exempelvis för språkutbildning. Närmare bestämmelser om det stöd som ska ge riksdagsledamöterna och partikanslierna enligt bl.a. lag finns i riksdagsstyrelsens föreskrift (2012:8) om visst stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . Riksdagsstyrelsen föreslår i framställningen en ny lag om ersättning till ledamöter. Förslaget innebär att bestämmelserna ersättningslag förs över till den nya lagen med regeltekniska, redaktionella och språkliga ändringar. I den nya lagen samlas även andra bestämmelser om ledamöternas ekonomiska villkor som finns i flera olika författningar, som rätten till övernattningsbostad, arbetsrum och barnverksamhet samt tillgång till parkeringsplats. Den föreslagna lagen medför en del följdändringar i andra författningar. En ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i föreslås också. Det materiella innehållet motsvarar i huvudsak bestämmelserna lag, men förslaget innebär också att vissa bestämmelser som finns i föreskrifter tas in i lag. Vidare föreslås vissa ändringar arvodeslag samt följdändringar i andra lagar. Lagstiftningen föreslås träda i kraft . Ny lag om ersättning till ledamöter Utskottets förslag i korthet antar, med vissa i huvudsak språkliga justeringar, riksdagsstyrelsens förslag till lag om ersättning till ledamöter. Riksdagsstyrelsen konstaterar i framställningen att den nuvarande regleringen av riksdagsledamöternas ekonomiska villkor och förmåner finns i flera olika regelverk med olika normhierarki och att regleringen framstår som splittrad och svårtillgänglig. Enligt riksdagsstyrelsen finns det därför ett behov av en ny reglering som uppfyller höga krav på tydlighet och enhetlighet. I framställningen konstateras vidare att den grundläggande lagen på området, ersättningslag, varit i kraft och att lagen ändrats vid ett stort antal tillfällen och förlorat i överskådlighet och konsekvens. Lagen bär spår av skilda lagstiftningsmetoder, och det finns ett flertal inskjutna paragrafer, som vissa paragrafer och kapitel har upphävts. Många paragrafer är långa och, menar riksdagsstyrelsen, inte helt lätta att förstå. Det utvidgade tillämpningsområde som föreslås kräver dessutom omfattande och genomgripande ändringar ersättningslag. Mot den bakgrunden föreslår riksdagsstyrelsen att den nuvarande lagen ska upphävas och ersättas med en ny lag, lagen om ersättning till ledamöter. Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om ersättning till talmannen, ledamöter och ersättare. Begreppet ersättning innefattar inte bara direkt ekonomisk gottgörelse såsom arvode och resekostnadsersättning utan även andra förmåner av ekonomisk natur, exempelvis tillgång till parkeringsplats, övernattningsbostad, tillfällig barnverksamhet och elektronisk utrustning. Lagen har således ett vidare tillämpningsområde än ersättningslag som bara omfattar ekonomiska förmåner. Förslaget innebär i huvudsak att nuvarande bestämmelser om arvoden och arvodesavdrag, resekostnadsersättning, traktamente, inkomstgaranti, omställningsstöd och pensioner förs över års ersättningslag till den föreslagna lagen med regeltekniska, redaktionella och språkliga ändringar. Därutöver har det i lagen tagits in grundläggande bestämmelser om övernattningsbostäder, arbetsrum, tillfällig barnverksamhet, vidareutbildning, teknisk och elektronisk utrustning samt försäkring, rehabilitering och företagshälsovård som i allt väsentligt stämmer överens med vad som gäller enligt tillämpningsföreskriften till lagen samt andra föreskrifter och riktlinjer. Avsikten är att närmare bestämmelser ska tas in i en ny tillämpningsföreskrift beslutad av riksdagsstyrelsen. Vad särskilt gäller bestämmelserna om resekostnadsersättning innehåller den föreslagna lagen ett förtydligande av begreppet tjänsteresa i enlighet med gällande praxis. Vidare har det tagits in bestämmelser i lagförslaget som innebär att en ledamot har rätt till ersättning för att ta sig till vid en extraordinär händelse eller av en annan orsak som inte kunnat förutses. Dessutom föreslås ledamöterna få rätt att själva besluta om vissa utrikes resor. Riksdagsstyrelsen redovisar också bedömningen att det inte bör införas en rätt till ersättning för resekostnader från och till en annan bostad än bostaden på hemorten och en ort där ledamoten utövar sitt uppdrag som riksdagsledamot. Något sådant lagförslag läggs således inte fram. Lagstiftningen föreslås träda i kraft . Utskottet konstaterar att lagförslaget inte har mött några invändningar i någon motion och ansluter sig till riksdagsstyrelsens bedömning att ersättningslag bör upphävas och ersättas med en ny lag. Utskottet föreslår således att antar riksdagsstyrelsens lagförslag, dock med vissa språkliga justeringar och några korrigerade paragrafhänvisningar. Ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i Utskottets förslag i korthet antar, med undantag för en övergångsbestämmelse och en korrigerad paragrafhänvisning, riksdagsstyrelsens förslag till lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i och avslår ett motionsyrkande om den föreslagna ordningen med en delegation till att bestämma dels antalet arbetsplatser för partigruppernas kansliledning, dels storleken på stödet till partigrupperna för kostnaden för politiska sekreterare, riksdagsledamöternas utrikes resor och språkutbildning. Jämför reservation 1 (SD). Grundläggande bestämmelser om stödet till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i finns lag i ämnet och riksdagsstyrelsens föreskrift (2012:8) om visst stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . Riksdagsstyrelsen framhåller i framställningen att en del av bestämmelserna i föreskriften är av sådan vikt för folkrepresentationen och det politiska arbetet att bestämmelserna bör tas in i lag. Detta gäller rätten att inrätta ett kansli, ackreditering av politiska sekreterare och andra som är anställda av partigruppen, samråd samt redovisning av utbetalda stöd. Riksdagsstyrelsen konstaterar att dessa ändringar skulle kräva förhållandevis omfattande strukturella ändringar lag. Paragraferna behöver dessutom numreras om. Riksdagsstyrelsen anser därför att det är lämpligast att lagen upphävs och ersätts med en ny lag, lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om basstöd till partigrupperna, stöd till partigrupperna för att kunna anställa politiska sekreterare och andra som arbetar vid partikanslierna, stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas utrikes resor och språkutbildning och om redovisning och återbetalning av stöd. I sak motsvarar bestämmelserna i allt väsentligt vad som gäller enligt lag och riksdagsstyrelsens föreskrifter. Det beloppsmässiga stödet till partigrupperna för kostnaderna för politiska sekreterare och riksdagsledamöternas utrikes resor anges uttryckligen lag. Av riksdagsstyrelsens föreskrift framgår vidare att varje partigrupp har rätt till arbetsplatser i för de politiska sekreterare som har sitt tjänsteställe i och därutöver tio arbetsplatser för partigruppernas kansliledning. Riksdagsstyrelsen föreslår att beloppen i fortsättningen inte längre ska tas in i lag utan bestämmas av . Detsamma gäller stödet till språkutbildning, vilket inte varit reglerat i författning. Vad gäller antalet arbetsplatser anges det i lagförslaget att partigrupperna har rätt till arbetsplatser i för politiska sekreterare med tjänsteställe i och, vad gäller partigruppernas kansliledningar, med det antal rum som bestämmer. Enligt förslaget ska basstödet till partigrupperna även i fortsättningen anges i lag. Den nya lagen föreslås träda i kraft . I motion 2016/17:53 yrkande 2 framhåller och (båda SD) att stödet till partierna är av stor vikt för arbetet i och att stödet inte ska kunna påverkas av tillfälliga förändringar vid ändrade majoritetsförhållanden. En lagreglering av frågor om stöd till utrikes resor och politiska sekreterare, antal arbetsplatser samt språkutbildning innebär transparens, öppenhet, insyn och en tröghet som bidrar till reglernas hållbarhet och förutsebarhet. Enligt motionärerna torde det även vara av betydelse för allmänhetens förtroende för det politiska systemet att den här typen av frågor bestäms i lag av de folkvalda och inte av . Motionärerna begär ett tillkännagivande som går ut på att den nuvarande ordningen med en lagreglering bör behållas och att beslutanderätten vad gäller dels antalet arbetsplatser för partigruppernas kansliledning, dels stödet till partigrupperna för utrikes resor, språkutbildning och politiska sekreterare således inte bör delegeras till . Som redovisats innebär lagförslaget att beslutanderätten i fråga om storleken på stödet till partigrupperna för kostnaderna för dels politiska sekreterare, dels riksdagsledamöternas utrikes resor och språkutbildning delegerats till . Detsamma gäller beslut om antalet arbetsplatser i för partigruppernas kansliledningar. Stödet ska således inte längre anges i lag. Utskottet noterar att det har riktats invändningar mot förslaget i denna del under remissbehandlingen. Som framhållits av riksdagsstyrelsen innebär lagförslaget att stödet och antalet arbetsplatser alltjämt kommer att framgå av författning, dvs. en tillämpningsföreskrift beslutad av riksdagsstyrelsen. Utskottet anser mot den bakgrunden att den föreslagna ordningen kan godtas. Med hänsyn till att bemyndigats att meddela föreskrifter om stödet till de politiska sekreterarna saknas det behov av den föreslagna övergångsbestämmelsen i punkt 3. Bestämmelsen bör därför utgå. Detta innebär att utskottet, med undantag för punkten 3 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna, ställer sig bakom förslaget i denna del och avstyrker motion 2016/17:53 yrkande 2. Även i övrigt anser utskottet att ska anta lagförslaget, dock med en korrigerad paragrafhänvisning. Lag om ändring arvodeslag och övriga lagförslag Utskottets förslag i korthet antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ samt övriga lagförslag. I framställningen föreslår riksdagsstyrelsen ändringar arvodeslag som innebär att regleringen av sammanträdesarvodet till ordföranden och vice ordföranden i lyfts ut ur lagen och i stället tas in i den föreslagna ersättningslagen. Vidare föreslås det att den som fullgör uppdrag i svenska delegation och som lämnar har rätt till arvode och resekostnadsersättning samt teknisk och elektronisk utrustning under den återstående delen av delegationens mandatperiod. Lagförslaget innebär även att nuvarande begränsning av rätten till traktamente och resekostnadsersättning till inrikes resor för de som fullgör uppdrag i nämndmyndigheter tagits bort. Övriga lagförslag utgör följdändringar till förslaget till lag om ersättning till ledamöter. Utskottet ansluter sig till de överväganden som riksdagsstyrelsen gör i framställningen i denna del och föreslår att antar riksdagsstyrelsens förslag till ändringar arvodeslag och övriga lagförslag. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om förändringar av systemet för fastställande av riksdagsledamöternas arvode. Jämför reservationerna 2 (SD) och 3 (V). Bakgrund och gällande ordning Ersättning av allmänna medel för uppdraget som riksdagsledamot infördes i i samband med representationsreformen 1866. Inledningsvis hade endast ledamöter av andra kammaren rätt till arvode. I samband med rösträttsreform blev dock även ledamöter av första kammaren berättigade till arvode. –1918 var arvodet fast och beräknat efter en lång riksdag. utgick arvodet i form av ett dagtraktamente. För tiden därefter tillämpades ett fast arvode som varierade beroende på om ledamoten bodde i eller utanför . Olika skatteregler gällde också beroende på var ledamoten bodde. infördes en skattefri kostnadsersättning som arvodet blev lika och skattepliktigt för alla ledamöter. Arvodet höjdes kraftigt som kostnadsersättningen slopades och det infördes ett traktamente för ledamöter som inte var bosatta i . uttalade att förändringar i den allmänna lönenivån borde få återverkningar även på riksdagsarvodet och att jämförelsen borde göras med statstjänstemän i motsvarande inkomstläge. Arvodet och traktamentet konstruerades så att det utgick ett visst grundbelopp som kanslideputerade och talmännen, senare förvaltningsstyrelse, hade rätt att besluta om tillägg och avdrag som motsvarade förändringar i löner och traktamenten för statstjänstemännen. knöts arvodet än mer direkt till lönen för vissa statstjänstemän. Eftersom uppdraget som ledamot inte betraktades som en helårssyssla beräknades arvodet till ⅔ av lönen och till tio tolftedelar av lönen. övergick man till att betrakta uppdraget som en helårssyssla, och från utgick arvodet med ett belopp som motsvarade tjänster som byråchef, rådman, hovrättsråd och kammarrättsråd. samordnades riksdagsledamöternas arvoden med statsrådens arvoden. inrättades med uppgift att bl.a. bestämma riksdagsledamöternas månatliga arvoden. I samband med det avskaffades ordningen med att direkt koppla arvodet till statsrådens arvoden och löneutvecklingen hos vissa statliga tjänstemän. tillkallade förvaltningsstyrelse en utredning med uppgift att göra en utvärdering av ordningen för att fastställa riksdagsledamöternas arvode. Uppdraget redovisades i ett betänkande . Utredningen framhöll att arvodet i princip borde motsvara den ställning, det ansvar och den arbetsinsats som uppdraget som riksdagsledamot förde med sig. Den utsatthet som uppdraget innebar, dvs. bristen på anställningstrygghet, borde också beaktas. Enligt utredningen borde arvodet vidare främja en allsidig rekrytering av riksdagsledamöter från tillräckligt breda samhällsskikt och upplevas som rimligt av flertalet medborgare. Utredningen pekade också på att arvodet var lågt såväl vid en internationell jämförelse som vid en jämförelse med vissa förtroendevalda i större kommuner och landsting. Även den allmänna löneutvecklingen på arbetsmarknaden borde beaktas vid bestämmandet av arvodets storlek. Utredningen föreslog en höjning av arvodet och att skulle fortsätta sin verksamhet. ställde sig bakom utredningens förslag och bedömningar och överlämnade dem till för bedömning och beslut (förs. 1998/99:RFK3).