bet · H301KU17 · 2016-03-23 00:00:00 — Utskottet kan konstatera att det görs insatser för att förbättra förutsättningarna för entreprenörskap och företagande, öka nyföretagandet och öka tillväxten i befintliga företag. Det kan nämnas att centrala myndigheter arbetar mot målet att skapa bättre förståelse för företagens villkor på den egna myndigheten. Därmed avstyrks motionerna 2014/15:240 och 2015/16:137. Statliga och kommunala servicekontor Utskottets förslag i korthet avslår motioner om statliga och kommunala servicekontor. Utskottet pekar på att det pågår ett arbete med statliga myndigheters beslut om lokalisering, och utskottet välkomnar initiativ som förbättrar tillgängligheten till grundläggande statlig service. Jämför reservation 3 (C, KD). I partimotion 2015/16:2369 av m.fl. (C) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om att se över hur människors tillgång till offentlig service kan öka i hela landet, bl.a. genom skapande av lokala servicekontor. Offentlig närvaro är viktig för att människor ska känna trygghet och tillit. har enligt motionärerna präglats av en smygcentralisering av myndigheter och offentlig service. Även den kommersiella servicen har i spåret av detta minskat på många orter runt om i landet. Minskad centralisering skulle innebära en ekonomisk besparing för staten, då lokalkostnaderna i storstäderna ofta är mångdubbelt högre än i andra delar av landet. Motionärerna vill se effektivare statliga myndigheter och vill därför se över de statliga myndigheternas lokalkostnader och lokalisering. Förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete ställer krav på att möjligheter till decentralisering ska tas till vara och krav på samordning med andra myndigheter, kommuner, landsting och näringsliv. Samtliga myndigheter bör ta fram strategier för hur arbetet med kraven i förordningen om regionalt tillväxtarbete kan stärkas. I motionen anförs vidare att lokala servicekontor i varje kommun eller i storstädernas stadsdelar skulle kunna vara en plattform där medborgarna kan få hjälp med både kommunala ärenden och enklare ärenden hos exempelvis Arbetsförmedlingen, och polisen. Kontor för lokal offentlig service kan fungera såväl som en okomplicerad väg in till det offentliga som en kontaktyta med föreningsliv och arbetsmarknad. Tillgång till denna typ av servicekontor bör finnas i landets alla kommuner. I motion 2015/16:3044 av och (båda C) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om en översyn av vilka uppgifter inom statliga myndigheter såsom , och som kan delegeras ut till servicekontorens rådgivare. Medborgares tillgång till offentlig service är en viktig beståndsdel i ett fungerande samhälle. Ett sätt att stärka tillgängligheten är att inrätta s.k. servicekontor, i enlighet med en finsk modell som pilotförsök nu lanseras brett i hela . På dessa servicekontor ska det finnas kundservice som tillhandahåller flera olika myndigheters tjänster. Vidare föreslås i motionens yrkande 2 ett tillkännagivande om att utse ett antal pilotkommuner där servicekontorens struktur kan testas. I kommittémotion 2014/15:163 av m.fl. (V) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om lokala servicekontor. Medborgare och företag har rätt att få del av offentlig service på ett likvärdigt sätt oavsett om man bor i en tätort eller på landsbygden. behöver det byggas kompletta servicekontor i varje kommun där det finns behov av det för att samordna statlig, och privat service. Där bör Arbetsförmedlingens, och delar av kommunernas service samlas i gemensamma utrymmen på lokal nivå. I kommittémotion 2015/16:377 av m.fl. (V) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om lokala servicekontor med i stort sett samma motivering som i motion 2014/15:163. I motion 2014/15:1094 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att trygga en god tillgång på offentlig service till medborgare från statliga myndigheter. En förutsättning för en levande landsbygd är god tillgång till offentlig service. Medborgarservicen bör stärkas genom ökad samverkan för att bibehålla och utveckla den offentliga servicen. Fysiska möten kan ibland av praktiska skäl inte åstadkommas, men man kan inom ramen för samverkanskontor genom teknik verka för personliga möten på distans, vilket kan ge alla medborgare en likvärdig tillgång till service. Samma förslag framförs i motion 2015/16:2351 av m.fl. (SD) yrkande 4. I motion 2015/16:262 av m.fl. (MP) begärs ett tillkännagivande om medborgarkontor. har nya flykting- och invandrargrupper kommit till , och därmed finns ett ökat behov av den service som medborgarkontor kan ge. Det bör inrättas en rad medborgarkontor i invandrartäta områden i landet. På dessa medborgarkontor bör personal från olika myndigheter och andra instanser finnas på plats, t.ex. Arbetsförmedlingen, och . Enligt 1 § lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor får statliga myndigheter, en kommun eller ett landsting ingå avtal om att för varandras räkning lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda och i övrigt handlägga förvaltningsärenden med de begränsningar som anges i lagen eller i förordning (samtjänst vid medborgarkontor). Av 2 § framgår dels att ett samtjänstavtal ska ange vilka förvaltningsuppgifter som ska omfattas av samtjänsten, dels att förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning eller som kräver tillgång till personuppgifter ska anges särskilt i avtalet, dels att det av avtalet även ska framgå vilken tillgång till personuppgifter som behövs för att de förvaltningsuppgifter som omfattas av avtalet ska kunna utföras. Av 6 § myndighetsförordningen (2007:515) framgår att myndigheten ska verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. Av 8–10 §§ förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning framgår att varje myndighet får besluta om sin lokalförsörjning, samt att om planerad lokalförändring förutsätter ökad tilldelning av anslagsmedel eller motsvarande får myndigheten besluta om förändringar endast efter regeringens medgivande. Genom förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete förtydligas de statliga myndigheternas ansvar i det regionala tillväxtarbetet. Möjligheten till decentralisering ska beaktas, och krav ställs bl.a. på samråd, samverkan och samordning med andra berörda statliga myndigheter, kommuner, landsting, näringsliv och organisationer när verksamhetsminskningar övervägs. I en offentlig utfrågning i skatteutskottet framkom att har servicekontor på 103 orter, tillsammans med och . tar på servicekontoren emot 2,4 miljoner besök i skatteverksärenden. Tillsammans med och ärenden är det sammanlagt 4,7 miljoner besök. Det är en tjugondel av besöken hos som görs på servicekontoren jämfört med de som görs på webben (bet. 2015/16:SkU1 s. 41). I proposition 2009/10:175 s. 55 f. behandlas delbetänkandet av utredningen av lokal service i samverkan (SOU 2008:97). Regeringen bedömer att den samverkan som inletts mellan myndigheter med behov av lokal närvaro bör utvidgas och fördjupas samt att ett långsiktigt mål bör vara att grundläggande lokal statlig service kan förmedlas via gemensamma servicekontor eller andra gemensamma kontaktpunkter. Vidare anser regeringen att den lokala statliga servicen bör utvecklas i dialog med berörda kommuner och att möjligheterna till samordnade servicelösningar bör övervägas när så är lämpligt. Vad gäller utredningens förslag om ett regeringsuppdrag om samråd mellan , och Arbetsförmedlingen konstaterar regeringen att det redan finns en sådan samrådsskyldighet i förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete. Vidare konstateras i propositionen att regeringen saknar en samlad bild av hur de statliga myndigheternas tillgänglighet och service ser ut i olika delar av landet och att regeringen behöver underlag för att göra en helhetsbedömning av de förändringar som sker i myndigheternas sätt att tillhandahålla service. Av propositionen framgår att en sådan helhetsbedömning kräver att utvecklingen av myndigheternas service följs upp på ett samlat sätt. Formerna för en sådan uppföljning behöver enligt regeringen övervägas ytterligare. Därtill anges i propositionen att behoven av ytterligare åtgärder kommer att övervägas i den fortsatta beredningen av utredningens slutbetänkande (SOU 2009:92). Statskontoret fick i uppdrag av regeringen att ta fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan. I uppdraget ska Statskontoret redovisa vilka behov medborgare och företag har av myndigheternas service i samverkan, hur myndigheterna tillgängliggör sin service i samverkan och hur dagens service i samverkan kan utvecklas. Statskontoret överlämnade rapporten i medborgarnas och företagens tjänst (2012:13). Rapporten beskriver medborgares och företags behov av service i samverkan och om myndigheternas nuvarande service i samverkan tillgodoser dessa behov. I rapporten lämnar Statskontoret också ett antal förslag på hur myndigheternas service i samverkan skulle kunna utvecklas på kort, medellång och lång sikt. Regeringen anför i budgetpropositionen att den svenska förvaltningsmodellen bygger på att myndigheterna i stor utsträckning själva, utifrån de mål och uppgifter för verksamheten som och regeringen fastställer, avgör hur verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose samhällets olika behov (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 52). Regeringen har, sägs det i budgetpropositionen, ett övergripande ansvar för de samlade effekterna av enskilda myndigheters beslut. Därför behöver bl.a. utvecklingen av myndigheternas lokalisering följas upp. Regeringen gav Statskontoret ett uppdrag om statliga myndigheters beslut om lokalisering. Uppdraget ska ge regeringen en samlad bild av den statliga närvaron i landet samt underlag för bedömning av huruvida styrningen av myndigheterna behöver förtydligas i det avseendet. I uppdraget ingår att kartlägga den statliga närvaron regionalt och lokalt. Vidare ingår det att föreslå utgångspunkter som kan vara vägledande för statliga myndigheters arbete med frågor som rör lokalisering utifrån gällande författningar, specifika krav på effektivisering av den statliga verksamheten, det förvaltningspolitiska målet, regeringens strategi för e-förvaltning, myndigheternas ansvar i det regionala tillväxtarbetet och samhällsekonomiska överväganden. I uppdraget anförs vidare att relevanta lagar och förordningar inte ger några anvisningar om hur myndigheternas avvägningar mellan olika krav bör göras, hur samverkan mellan myndigheter och andra aktörer kan organiseras eller hur enskilda myndigheter bäst ska kunna koordinera sina beslut. Det är regeringens ansvar att vid behov förtydliga styrningen. Uppdraget ska redovisas . I budgetpropositionen anförs att vissa myndighetsfunktioner bör utlokaliseras från storstadsområdena (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 60). gav regeringen servicecenter i uppdrag att analysera och föreslå vilka funktioner inom de statliga myndigheterna som kan vara lämpliga att bedriva samordnat i staten och utanför storstadsområdena. Uppdraget omfattar främst myndighetsfunktioner där det finns möjligheter till stordriftsfördelar, effektiviseringar och kvalitetsförbättringar genom samordning och koncentration. I uppdraget ingår att göra en konsekvensanalys av förslaget som ska innehålla bl.a. möjliga besparingar, påverkan på den statliga närvaron i och utanför storstadsområdena samt effekterna för myndigheternas verksamheter och kompetensförsörjning. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Regeringens ambition är att effektiviteten i statens lokalförsörjning ska öka. Målsättningen är att minska lokalkostnadernas andel av de totala kostnaderna för statens egen verksamhet. Regeringen avser att gå vidare med några av de åtgärder som föreslagit i sin rapport lokalförsörjning (ESV 2013:36) och fortsätta att utveckla styrningen av den statliga lokalförsörjningen. I enlighet med ESV:s förslag anser regeringen att åtgärder behöver vidtas för att förbättra regeringens och myndigheternas beslutsunderlag inför regeringens beslut om att bevilja långa hyresavtal. Ett annat av de förslag regeringen avser att gå vidare med är att ge ESV i uppdrag att utveckla nyckeltal som kan ligga till grund för årliga jämförelser av statens, enskilda myndigheters och myndighetskategoriers lokalkostnader. Regeringen avser även att ge ESV i uppdrag att ta fram nya nyckeltal för effektiviteten i myndigheternas lokalanvändning. Syftet är att öka incitamenten till effektivisering och att förbättra underlaget för myndighetsstyrningen. Vidare anförs i budgetpropositionen att det är viktigt att de statliga myndigheternas lokalisering kan få en större spridning över landet. Regeringen avser att utifrån Statskontorets rapportering av uppdrag om statliga myndigheters beslut om lokalisering bedöma om styrningen av myndigheterna behöver förtydligas när det gäller lokaliseringsbeslut. Myndigheter som behöver vara lokaliserade i bör pröva om delar av verksamheten kan lokaliseras på någon annan plats. Utgångspunkten är att nya myndigheter i första hand bör lokaliseras utanför . Utredningar om statlig regional förvaltning och om ny indelning av län och landsting Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över den statliga regionala förvaltningen. Utredaren ska bl.a. lämna förslag på hur den statliga regionala förvaltningens utformning kan bli tydligare, mer samordnad och ändamålsenlig (dir. 2009:62). Utredningen presenterade sitt slutbetänkande Statens regionala förvaltning – förslag till en angelägen reform (SOU 2012:81) . Utredningens förslag har inte remitterats och har inte lett till några indelnings- eller författningsändringar (dir. 2015:77 s. 7). beslutade regeringen om direktiv till en utredning om ny indelning av län och landsting (dir. 2015:77). En kommitté, bestående av en ordförande och en vice ordförande, ska föreslå en ny läns- och landstingsindelning som innebär att delas in i väsentligt färre län och landsting. Kommittén ska utgå från vilka behov medborgare och näringsliv har i olika frågor, bl.a. transporter, arbetsmarknad, hälso- och sjukvård, utbildning, kultur och en god miljö. Syftet är att skapa en ändamålsenlig indelning och effektiva organisationer som medför bestående fördelar bl.a. genom en bättre anpassning till demografiska, näringsgeografiska och miljömässiga förhållanden. Indelningen ska också ge stabila ekonomiska förhållanden i de nybildade landstingen, bättre överensstämmelse mellan medborgarnas behov och deras möjligheter att utöva demokratiskt inflytande samt ökade möjligheter till ansvarsutkrävande. I direktiven anförs att en förändrad länsstyrelseorganisation bör utformas utifrån medborgarnas behov och det förvaltningspolitiska målet om en innovativ och samverkande statsförvaltning som är rättssäker och effektiv, med en väl utvecklad och likvärdig kvalitet, service och tillgänglighet och så att övriga berörda nationella riksdagsbundna mål kan uppnås. I direktiven noteras vidare att för vissa nationella myndigheter är den geografiska organisationen helt eller delvis reglerad av och regeringen. Flertalet myndigheter bestämmer dock själva sin regionala indelning. En samverkande statsförvaltning är en viktig utgångspunkt för regeringens förvaltningspolitik. Hur centrala statliga myndigheter organiserar sin lokala närvaro och service är av stor vikt för den regionala utvecklingen, medborgarnas tillgång till statlig service och tillgången till kvalificerade arbetstillfällen i alla delar av landet. Länsstyrelsernas möjligheter att som statens regionala företrädare samordna statens agerande på regional nivå påverkas dock främst av respektive myndighets regionala struktur. En väl fungerande samordning inom den statliga förvaltningen underlättar arbetet med att, i samklang med andra samhällsmål, nå de nationella miljömålen. Även kommunernas samverkan med statliga myndigheter kan försvåras av att regionala strukturer inte är samordnade. Kommittén ska med utgångspunkt i tidigare analyser av frågan och med beaktande av befintliga regionala indelningar vid olika myndigheter – analysera behovet av en samordnad regionindelning av vissa statliga myndigheter – om ett sådant behov finns, identifiera de statliga myndigheter för vilka en geografisk samordning kan vara relevant både för staten som helhet och för kommunsektorn. Kommittén lämnade en delredovisning till regeringen som innefattar en lägesbeskrivning av dialogen med berörda parter, förslag på den fortsatta processen och en redogörelse för behovet av eventuella kompletteringar av uppdraget. Redovisningen innehåller inga förslag i sak som regeringen förväntas förhålla sig till. I redovisningen anförs att staten är, och bör vara, organiserad vertikalt med olika sektorsansvariga myndigheter. De skiftande regionala indelningarna kan dock leda till svårigheter för staten att uppträda samordnat i bl.a. kontakterna med befolkningen, företag och det regionala självstyret. Länsstyrelsernas horisontella uppdrag, att göra tvärsektoriella avvägningar och att samordna staten regionalt, är viktigt för att staten ska kunna agera starkt och samordnat i samverkan med det regionala självstyret. Kommittén har inlett ett arbete tillsammans med länsstyrelserna för att inom ramen för nuvarande uppdrag förtydliga länsstyrelsernas tillväxtansvar och stärka deras ansvar för att samordna staten regionalt. Kommittén ska lämna en motsvarande delredovisning . Om kommittén finner att det är möjligt att genomföra en eller flera indelningsändringar som kan träda i kraft ska kommittén lämna ett delbetänkande . Uppdraget ska slutredovisas . Kommersiell och offentlig service En särskild utredare har haft regeringens uppdrag att undersöka förutsättningarna för ett stöd till kommersiell service och viss offentlig service i de glesbygdsområden som är särskilt sårbara och utsatta (dir. 2014:4). Utredningens slutbetänkande Service i glesbygd (SOU 2015:35) överlämnades . I betänkandet konstaterar utredaren att många butiker med låg lönsamhet har svårt att på lång sikt överleva på marknaden. Utredaren föreslår därför att det införs ett långsiktigt stöd till försäljningsställen för dagligvaror i särskilt utsatta och sårbara glesbygdsområden. Syftet är att skapa förutsättningar för att människor och företag i de aktuella områdena får tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service även . Regeringen anför i budgetpropositionen att i vissa glesbygder är förutsättningarna begränsade för att kommersiella aktörer ska kunna bidra till att skapa en god tillgång till kommersiell service (prop. 2015/16:1 utg.omr. 19 s. 52). I dessa områden bör staten ta ett särskilt ansvar för att kvinnor och män samt företag och besökare ska ha tillgång till kommersiell service. Enligt regeringen bör det därför inrättas ett kompletterande långsiktigt stöd till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygder baserat på förslagen i Utredningen i glesbygds slutbetänkande (SOU 2015:35). Regeringen föreslog därför i budgetpropositionen att anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder ökas med 2016–2019 och anslaget 1:4 inom utgiftsområde 24 Näringsliv ökas med 2016–2019. En satsning på stöd till kommersiell service och lokal serviceutveckling kommer enligt budgetpropositionen att göras med inom ramen för landsbygdsprogrammet –2020. Det handlar dels om att stötta dagligvarubutiker och drivmedelsstationer, dels om lokal serviceutveckling. Regionala serviceprogram 2014–2018 ska även fortsättningsvis samordna aktörer och de insatser som görs för att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag i gles- och landsbygder. Programmen skapar en helhetssyn på frågor som rör tillgången till kommersiell och offentlig service. Lokalt anpassade lösningar som även involverar kommuner, kommersiella aktörer och det civila samhällets organisationer skapar enligt regeringen ökade möjligheter för samordnad kommersiell och offentlig service och ökad attraktivitet. behandlade utskottet en motion om myndighetssamverkan (bet. 2008/09:KU13 s. 24 f.). Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om att regeringen ska ta initiativ till samordning av enskilda myndigheters lokala service till medborgare och företag och inrättande av förvaltningsgemensamma lokala servicekontor med hänvisning till behandling av en proposition om förenklad samverkan enligt samtjänstlagen. Även (bet. 2009/10:KU29 s. 15 f.) behandlades genom förenklad beredning motionsyrkanden om bl.a. samverkan mellan myndigheter och utvidgad landsbygdsservice. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena mot bakgrund av att inga nya omständigheter framkommit som gav utskottet anledning att göra en annan bedömning i de aktuella frågorna. behandlade utskottet också (bet. 2010/11:KU23 s. 13 f.) motioner om samverkan och service i glesbygd. Utskottet ansåg att beredningen av Utredningen om utveckling av lokal service i samverkans förslag samt den pågående översynen av den statliga regionala förvaltningen borde avvaktas och avstyrkte motionerna. Representanterna för S och V reserverade sig (ledamoten från MP avstod från ställningstagande). Kammaren biföll utskottets förslag (rskr. 2010/11:179). Utskottet behandlade motioner om statliga och kommunala servicekontor (bet. 2012/13:KU19 s. 12 f.). Utskottet delade regeringens bedömning att den samverkan som inletts mellan myndigheter om förbättrad service till alla medborgare är positiv. Utskottet välkomnade också initiativen från berörda myndigheter som förbättrar tillgängligheten till grundläggande statlig service för fler medborgare, t.ex. att grundläggande statlig service förmedlas via tekniska lösningar som tillhandahålls i kommunala servicekontor eller andra gemensamma kontaktpunkter i dialog med berörda kommuner. Utskottet ansåg dock att beredningen av de utredningsförslag som finns på området inte bör föregripas. Ansvarsfördelningen mellan samarbetande parter och rättssäkerhetsfrågor borde beaktas. Med det anförda avstyrktes motionerna. Representanterna för S, MP och V reserverade sig. Kammaren biföll utskottets förslag (prot. 2012/13:94). I betänkande 2013/14:KU26 (s. 39) avstyrktes motioner om statliga och kommunala servicekontor efter förenklad beredning. Utskottet vill peka på att det pågår ett arbete som gäller statliga myndigheters beslut om lokalisering. Regeringen har beslutat om ett myndighetsuppdrag som syftar till att ge regeringen en samlad bild av den statliga närvaron i landet samt underlag för bedömning av huruvida styrningen av myndigheterna behöver förtydligas i det avseendet. Ett annat uppdrag gäller analys av och förslag på vilka funktioner inom de statliga myndigheterna som kan vara lämpliga att bedriva samordnat i staten och utanför storstadsområdena. Utskottet välkomnar initiativ som förbättrar tillgängligheten till grundläggande statlig service för fler medborgare, t.ex. att grundläggande statlig service förmedlas via tekniska lösningar som tillhandahålls i kommunala servicekontor eller andra gemensamma kontaktpunkter i dialog med berörda kommuner. Utskottet vill dock inte föregripa resultatet av de uppdrag och det övriga arbete som redovisats ovan. Därmed avstyrks motionerna 2014/15:163 yrkande 4, 2014/15:1094 yrkande 2, 2015/16:262, 2015/16:377 yrkande 6, 2015/16:2351 yrkande 4, 2015/16:2369 yrkande 21 och 2015/16:3044 yrkandena 1 och 2. Antalet myndigheter och opinionsbildande myndigheter Utskottets förslag i korthet avslår motioner om antalet myndigheter och opinionsbildande myndigheter. Utskottet konstaterar att antalet myndigheter har fortsatt att minska. I motion 2014/15:117 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att minska antalet myndigheter i . Målsättningen måste vara att minska antalet ytterligare genom sammanslagningar eller nedläggningar av överflödiga myndigheter. En del myndigheter sysslar enligt motionen med opinionsbildning. Opinionsbildande myndigheter är ett demokratiproblem.