bet · H301TU17 · 2016-06-09 00:00:00 — I kommittémotion 2015/16:3059 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 15 uppmärksammas att alliansregeringen tog fram en handlingsplan för att stärka konkurrensförutsättningarna för den svenska sjöfartsnäringen och att de även påbörjade arbetet med en maritim strategi. Motionärerna välkomnar att regeringen har fortsatt detta arbete. Många i branschen upplever enligt motionärerna att myndighetskontakter är komplicerade, och det bör därför införas en s.k. one-stop shop (”en väg in”) för myndighetskontakter, där det räcker med en enda kontakt in i myndighetsvärlden. Därmed ska man i så hög utsträckning som möjligt minska den byråkratiska börda som drabbar branschen. m.fl. (KD) uppmärksammar i kommittémotion 2015/16:3148 yrkande 25 att rederier kan vara tvungna att vända sig till en rad olika myndigheter, och att myndighetskontakten alltför ofta är byråkratisk. Motionärerna vill därför införa en garanti att företag bara behöver lämna en uppgift en gång till myndigheterna, s.k. ”en-dörr-in”, där uppgifterna sedan slussas vidare till aktuell myndighet. Det skulle enligt motionärerna påtagligt minska tiden som rederierna behöver lägga på administration och öka tiden de kan lägga på sin kärnverksamhet. I kommittémotion 2015/16:3208 yrkande 15 redogör m.fl. (C) att den allra största delen av export och import går via havet och landets drygt 50 hamnar. Sjöfartsnäringen är därför av central betydelse för landets välstånd och handel, som sjöfarten är relativt miljövänlig. Genom en stark svenskflaggad handelsflotta som även ligger i framkant i arbetet med lägre svavelutsläpp och en minskad klimatpåverkan kan enligt motionärerna påverka utformningen av de internationella reglerna för sjöfarten och dess anställda. Motionärerna anser att det är viktigt att den svenska sjöfartens konkurrenskraft inte försämras och att minska utflaggningen av svenska fartyg. Därför anser motionärerna att man bör se över möjligheterna till en stärkt konkurrenskraft inom sjöfarten. Utskottet har vid många tillfällen behandlat frågor om sjöfartens konkurrenskraft. I betänkande 2014/15:TU11 behandlades ämnet särskilt utförligt med anledning av den uppföljning som gjordes under föregående och som resulterade i rapporten och dess konkurrenskraft (2014/15:RFR9). I betänkandet underströk utskottet vikten av att har en konkurrenskraftig inhemsk sjöfartsnäring. Utskottet välkomnar att regeringen beslutade om strategin En svensk maritim strategi – för människor, jobb och miljö. Den syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima hållbara näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Utskottet har förhoppningar om att den maritima strategin kan bidra till att kan ta vara på de marknadsmöjligheter som finns inom det maritima området. Vidare är det enligt utskottet önskvärt om arbetet med genomförandet av strategin bidrar till uppfyllande av regeringens miljökvalitetsmål Hav i balans samt Levande kust och skärgård. Utskottet vill uppmärksamma att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 22) presenterade sin avsikt att jobba med ett s.k. sjöfartsinitiativ som ska syfta bl.a. till att stärka den svenska sjöfartens konkurrenskraft. Utskottet delar regeringens uppfattning att en stärkt svensk sjöfart utgör ett viktigt verktyg för ambitionerna att öka den svenska exporten till nya tillväxtmarknader, samt bidra till en minskad klimatpåverkan från transportsektorn. Ett exempel på aktuella åtgärder för att stärka sjöfarten är införandet av tonnageskatt. Regeringen beslutade om propositionen Ett svenskt tonnagebeskattningssystem (prop. 2015/16:127). Utskottet välkomnar även att regeringen gav Transportstyrelsen, och Delegationen för sjöfartsstöd vid i uppdrag att utreda de ekonomiska, praktiska och juridiska förutsättningarna för ett sammanhållet förfarande vid fartygsregistrering. I uppdraget ingår att utreda vad som krävs för att möjliggöra fartygsregistrering genom att endast vända sig till en myndighet, webbplattform eller liknande. Vidare ingår i uppdraget att lämna förslag till åtgärder, inklusive författningsförslag, för att möjliggöra en enklare modell för fartygsregistrering. Utskottet vill i detta sammanhang peka på vikten av att Transportstyrelsen fortsätter att ta hänsyn till näringslivets villkor och bidrar till en positiv näringslivsutveckling. Enligt utskottets uppfattning är ett ytterligare angeläget initiativ för att förbättra sjöfartens konkurrenskraft att regeringen gav i uppdrag att i nära samarbete med analysera utvecklingspotentialen för inlandssjöfarten och kustsjöfarten i . I uppdraget ingår att identifiera eventuella hinder mot en utveckling samt vid behov föreslå åtgärder i syfte att främja förutsättningarna för sjöfartens gods- och persontransporter. Vad gäller frågan om farledsavgifter vill utskottet särskilt uppmärksamma pågående arbete med att ta fram ett nytt system för dessa avgifter. Omarbetningen görs i syfte att skapa stabilare intäkter för . Förslaget innebär ett minskat avgiftsuttag på gods och ett ökat uttag på fartygsanlöp samt en beredskapsavgift. Dessutom föreslås att dagens system som styr mot en minskning av kväveoxidutsläpp ersätts med ett nytt miljöstyrmedel som beaktar fartygets totala miljöpåverkan. Vidare kommer det enligt verkets beräkningar att vara nödvändigt att på totalen ta ut högre avgifter ifall anslagen till farleder kommer att minska i enlighet med vad tidigare aviserat. Utskottet välkomnar arbete med att bättre än använda farledsavgifterna som styrmedel för att minska sjöfartens miljöpåverkan. Utskottet noterar att förslag gett upphov till betydande kritik bland berörda aktörer. Utskottet förutsätter att verket beaktar inkomna synpunkter och understryker vikten av att verket i sitt arbete med reviderade farledsavgifter i möjligaste mån beaktar behovet av att underlätta överflyttning av gods från vägtransporter till sjöfart. Mot bakgrund av pågående beredningsarbete avstyrks motionerna 2015/16:188 (V) yrkande 7, 2015/16:201 (FP) yrkande 1, 2015/16:3059 (M, C, FP, KD) yrkande 15, 2015/16:3148 (KD) yrkande 25 och 2015/16:3208 (C) yrkande 15. Sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att den bör se över utformningen av sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet för att främja en sund konkurrens. bifaller därmed motionsförslag om detta. Utskottet understryker att ett effektivt sanktionssystem måste införas skyndsamt. De internationella reglerna om minskning av utsläppen av svaveloxider från fartyg finns i bilaga VI till den s.k. Marpolkonventionen. är part till denna bilaga. antog IMO ändringar av bilagan, innebärande bl.a. skärpta krav på svavelhalten i bränslen. Enligt huvudregeln får därigenom svavelinnehållet fr.o.m. inte överskrida 3,5 vikt-procent, och fr.o.m. sänks denna gräns ytterligare till 0,5 viktprocent under förutsättning att det inte uppstår någon brist på bränsle. För de s.k. utsläppskontrollområdena – dit och räknas – innebär de skärpta kraven att svavelinnehållet inte får överstiga 0,1 viktprocent. Bestämmelser om den tillåtna svavelhalten i bränslen och om skyldig-heter vid leverans av sådana bränslen finns i förordningen (1998:946) om sva-velhaltigt bränsle. Regeringen har mot bakgrund av ovannämnda IMO-beslut ändrat svavelförordningen så att den högsta tillåtna svavelhalten i de far-tygsbränslen som fr.o.m. används i och inklusive Engelska kanalen har sänkts till 0,1 viktprocent. Förordningen om svavelhaltigt bränsle hänvisar till 29 kap. vad gäller påföljder för de som inte följer förordningens regler. Straffskalan är böter eller fängelse i högst . Regeringen gav Transportstyrelsen i uppdrag att utreda tillsynen och efterlevnaden av de skärpta reglerna för svavel. Transportstyrelsen avrapporterade uppdraget med rapporten och efterlevnad av de skärpta reglerna för svavelhalt i marint bränsle (dnr TSS 2013-2085). Transportstyrelsen ansåg i rapporten att det finns stora problem med det nuvarande sanktionssystemet för överträdelser av svavelbestämmelserna. Det är näst intill omöjligt att få överträdelser att leda till åtal och fällande dom, särskilt när det gäller utländska fartyg. Transportstyrelsen föreslår att det befintliga systemet med straffrättsliga sanktioner ersätts av administrativa sanktioner. En luftföroreningsavgift bör enligt Transportstyrelsen tas ut vid överträdelser av svavelbestämmelserna. I kommittémotion 2015/16:3059 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 16 konstaterar motionärerna att /15 började EU:s nya svaveldirektiv gälla för . Det nya direktivet innebär att halten av svavel i fartygsbränslen ska sänkas från till till 2020. I , och Engelska kanalen gäller dock hårdare krav. Där får fartygens bränsle innehålla maximalt svavel 2015. Motionärerna anser att det är viktigt för miljön att successivt skärpa utsläppskraven, men innebär svaveldirektivet ökade kostnader för den svenska sjöfartsnäringen. Därför är det enligt motionärerna av yttersta vikt att det finns ett effektivt kontrollsystem för att säkerställa efterlevnaden av direktivet så att det lönar sig för rederier som gör rätt för sig. m.fl. (KD) påminner i kommittémotion 2015/16:3148 yrkande 26 om att EU:s nya svaveldirektiv för har trätt i kraft. Det nya direktivet innebär att halten av svavel i fartygsbränslen ska sänkas från till till 2020. I , och Engelska kanalen gäller hårdare krav. Där får fartygens bränsle innehålla maximalt svavel 2015 från det tidigare tillåtna . Att successivt skärpa utsläppskraven är enligt motionärerna viktigt för miljön, men innebär svaveldirektivet ökade kostnader för den svenska sjöfartsnäringen. Motionärerna anser mot den bakgrunden att det är av yttersta vikt att det finns ett effektivt kontrollsystem för att säkerställa efterlevnaden av direktivet så att det lönar sig för rederier att göra rätt. Motionärerna yrkar på att utformningen av sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet ska ses över för att främja en sund konkurrens. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat frågan om de skärpta svavelregler som infördes , senast i betänkande 2014/15:TU11 där utskottet förutsatte att regeringen noga följer genomförandet av bestämmelserna och de konsekvenser som uppstår för berörda näringar. framhöll utskottet åter att de skärpta reglerna om svaveloxider är av stor betydelse för att minska sjöfartens miljöpåverkan. Utskottet ansåg vidare att det är mycket angeläget för den svenska sjöfartens konkurrenskraft att det finns ett fungerande sanktionssystem för att säkra efterlevnaden av de skärpta svavelreglerna. Det är en förutsättning för en rättvis konkurrens inom sjöfartsnäringen att alla fartyg som trafikerar utsläppskontrollområdena efterlever de nya, kostnadsdrivande, svavelreglerna. Utskottet meddelade att det förutsatte att regeringen bedriver ett aktivt arbete för att tillförsäkra ett effektivt sanktionssystem. Utskottet anser fortfarande att frågan är av yttersta vikt och menar att ett effektivt sanktionssystem måste införas skyndsamt. Ett sådant system bör förbättra förutsättningarna för att det ska löna sig för rederier att göra rätt i fråga om utsläpp av svaveloxid i enlighet med svaveldirektivets regler. Det bör i sin tur främja en sund konkurrens mellan rederierna. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma att Transportstyrelsen i rapporten och efterlevnad av de skärpta reglerna för svavelhalt i marint bränsle bedömde att det kommer att finnas starka ekonomiska incitament att bryta mot de skärpta svavelreglerna, eftersom lågsvavligt bränsle kostar betydligt mer är högsvavligt bränsle. Transportstyrelsen påpekade också att dagens sanktionssystem är otillräckligt. Trots att denna rapport inkom till har regeringen ännu inte presenterat några åtgärder för att förbättra sanktionssystemet. Utskottet konstaterar därför att det kommer att dröja ytterligare innan det finns bättre regler på plats, vilket är mycket otillfredsställande. Utskottet anser att det är viktigt att regeringen ser till att ett effektivt sanktionssystem för efterlevnaden av svaveldirektivet införs skyndsamt. Mot den bakgrunden föreslår därför utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att den bör se över utformningen av sanktionssystemet för efterlevnad av svaveldirektivet för att främja en sund konkurrens. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2015/16:3059 (M, C, FP, KD) yrkande 16 och 2015/16:3148 (KD) yrkande 26. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa miljöfrågor. Utskottet anser att det är viktigt att även i fortsättningen ha en hög ambitionsnivå i miljöfrågor och konstaterar att detta inte är till godo endast för miljön utan även kan utgöra ett gott varumärke för den svenska sjöfarten och dess konkurrenskraft. Mot bakgrund av pågående arbete anser utskottet att motionsförslagen kan förväntas bli tillgodosedda. Jämför reservation 3 (V). Lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg innehåller tillsam-mans med tillhörande förordning och föreskrifter ett stort antal bestämmelser som syftar till att driften och framförandet av fartyg ska ge så liten miljöpå-verkan som möjligt. Detta uppnås, förutom genom bestämmelser om vad som är tillåtet i fråga om utsläpp, genom omfattande och mycket detaljerade tek-niska bestämmelser om fartygs tekniska utrustning och konstruktion. Utöver de ovannämnda kraven på fartygs konstruktion, utrustning och drift finns det omfattande regelverk för att säkerställa att alla fartyg har tillräcklig styrka, täthet, stabilitet och styrförmåga med hänsyn till användningen av fartyget. Dessa regler bygger på ett stort antal internationella konventioner, avtal och EU-rättsakter, varav den mest grundläggande är sjösäkerhetskonventionen (Solas). IMO:s verksamhet består till en betydande del av sjösäkerhetsarbete, som i sin tur även syftar till ökat miljöskydd, och miljöskyddsarbete. För miljöskydd finns bl.a. Marpolkonventionen. Här finns bestämmelser om hur fartyg ska vara konstruerade och hur transport av oljeprodukter och andra farliga kemi-kalier ska gå till. Verksamheten i EU har bl.a. handlat om att ta fram olika s.k. sjösäkerhetspaket, men det finns också en rad rättsakter inom miljöområdet som mer eller mindre berör sjöfarten, exempelvis om utsläppen av svaveloxider. pekades ut av IMO som ett känsligt havsområde. kommer sjöfartsnäringen i området att omfattas av ett flertal nya bestämmelser såsom reglering av kväveoxidutsläpp i , införlivandet av barlastvattenkonventionen och förbud mot utsläpp av toalettavfall från kryssningsfartyg i . deltar aktivt i IMO:s, EU:s och (Helcom) miljöarbete. Inom IMO pågår ett arbete med att minska kväveoxidutsläppen. Kraven på maximalt tilllåtna utsläpp kommer att skärpas globalt i två steg. För områden som utsetts som kontrollområden för utsläpp av kväveoxider (s.k. Nitrogen Emission Control Area, förkortat NECA) skärps kraven ytterligare i ett tredje steg. Det tredje steget omfattar bara fartyg byggda . Reduktionen av utsläpp av kväveoxider uppnås genom installation av särskild teknik ombord på fartygen. Regeringen har under sitt arbete i Helcom lett arbetet med att färdigställa en ansökan till IMO om att ska förklaras vara kontrollområde för kväveoxider. Kommissionen föreslår i dokument KOM(2013) 300 att unionen ska stödja denna ansökan. Öresundstraktaten är central för frågan om passage genom . Passagen genom Stora Bält och ska ske i enlighet med de traditionella reglerna om ”oskadlig genomfart”. Parter i traktaten är , –, –, , , , , samt i ingående stater. Traktaten gäller än , och har meddelat att det inte finns några planer på att ändra konventionen som är mycket viktig för och . Syftet med traktaten är säkerhetspolitiskt, och innebörden är att passagen ska vara fri och att inte har rätt att reglera eller ta betalt för fartygspassager. Avtalet är därför slutet mellan å ena sidan och alla andra statsparter å den andra. Avtalet kallas därför abolitionsavtalet. och har i samband med tillträdet till havsrättskonvention tydligt deklarerat att Öresundspassagen regleras genom Öresundstraktaten. m.fl. (V) framför i kommittémotion 2015/16:188 två yrkanden som rör vissa av sjöfartens miljöfrågor. I yrkande 1 pekar motionärerna på vikten av att minska kväveutsläppen från sjöfart i . Motionärerna konstaterar att är klassat som ett särskilt känsligt havsområde, s.k. PSSA-område. Utsläpp av kväveoxider innebär negativa miljöeffekter i form av övergödning och försurning av havet. Motionärerna pekar på att sjöfartens kväveutsläpp har ökat dramatiskt i relation till kväveutsläppen från vägtrafiken, och kommer sjöfartens utsläpp av kväve att överstiga samtliga landbaserade källors utsläpp om inte denna negativa utveckling kan brytas. De åtgärder som har vidtagits för att minska kväveutsläppen från sjöfarten är enligt motionärerna otillräckliga. Därför anser motionärerna att bör agera för att det inom PSSA-klassade områden blir möjligt att införa bindande regler för att förhindra att sjöfart utan kväverening trafikerar detta område. Motionärerna uppmärksammar vidare i yrkande 2 frågan om dumpning av fartygs avloppsvatten till havs. Det förbud som finns mot att tömma fritidsbåtars avloppsvatten till sjöss bör enligt motionärerna även gälla för fartyg och färjor. Motionärerna anser att enskilt bör se över möjligheten att nationellt motverka de negativa effekterna av rådande situation. De menar att regeringen bör återkomma till med förslag på differentierade farledsavgifter eller regelverk för hamnavgifter som främjar tömning av toalettavfall på land för fartyg som anlöper svenska hamnar. m.fl. (S) yrkar i motion 2015/16:593 att regeringen bör se över möjligheten att införa styrmedel som syftar till att öka mängden avloppsvatten som lämnas i hamnarna runt . Motionärerna konstaterar att är utsatt för hård miljöpåverkan. Inte minst övergödning är ett ständigt aktuellt problem både för vattenkvaliteten och för den biologiska mångfalden i havet. Enligt en undersökning av Världsnaturfonden (WWF) som motionärerna hänvisar till garanterar endast 1 av 33 operatörer som trafikerar att de tar hand om sitt toalettavfall på ett tillfredsställande sätt. Bland färjelinjerna uppger hälften att de tar hand om sitt toalettavfall på ett hållbart sätt. Motionärerna framhåller att reglerna om utsläpp av avloppsvatten kan komma att skärpas efter att den internationella sjöfartsorganisationen godkänt en ansökan om att göra till ett specialområde för avloppsvatten. (M) motionerar i motion 2015/16:952 om fartygsrutter genom skyddsvärda områden. Han framför att är en av viktigaste transportleder och att fartygstrafiken är intensiv och förväntas öka . Oljeutsläpp är ett av de miljöproblem som sjöfarten för med sig. För att minska skadliga effekter på havsmiljön av sjöfartens utsläpp till luft och vatten bör därför de mest trafikerade fartygsrutterna ledas bort från mest känsliga områden. I motion 2015/16:1332 konstaterar (M) att på flera platser i är stranderosion ett stort problem, inte minst i . Båtar och fartyg, muddring samt klimatförändringar med ändrat vattenstånd och ändrad isbildning gör att stränderna eroderar. Vad gäller erosion orsakad av sjöfart hänvisar motionären till forskning som visar att de största skadorna beror på de tryckvågor som uppstår och att de står i proportion till fartygets hastighet. För att säkra naturvärden och kulturvärden samt skapa möjligheter till långsiktig förvaltning och meningsfulla investeringar måste enligt motionären regeringen skyndsamt utarbeta effektivare system och regler för kontroll av fartygens hastighet. I motion 2015/16:2595 yrkande 1 framhåller m.fl. (M) att är en vältrafikerad farled med omkring 40 000 fartygspassager . Även om området än så länge är förskonat från större olyckor kan man inte fortsätta att luta sig tillbaka och förlita sig på försynen för att säkerställa olycksfria fartygspassager även i fortsättningen. Passagen genom är reglerad av ett avtal och havsrättskonventionen. behöver enligt motionärerna arbeta för att se över hur Öresundstraktaten kan utvecklas och uppdateras för att möta dagens och morgondagens risker. Dagens verklighet skiljer sig väsentligt från de som dikterade villkoren . Motionärerna yrkar mot den bakgrunden på att man ser över möjligheterna att utveckla ett internationellt samarbete för miljö- och miljösäkerhetsfrågor gällande fartygstrafiken i . Motionärerna konstaterar vidare i yrkande 2 att det behövs säkra sundspassager omgående, redan innan en traktat kan omförhandlas eller få särskilda miljötillägg. I väntan på en omförhandlad traktat skulle en miljömärkning för rederinäringen vara ett alternativ; där skulle man kunna ha som certifieringskrav att rederier förbinder sig att begära lotsassistans för fartyg som bär olje-, gas- eller kemiprodukter genom . Syftet skulle vara att ge ett mervärde för rederierna att begära lotsassistans. Motionärerna vill därför se över möjligheten till en miljöcertifiering för rederier med bl.a. kriterier för säker Öresundspassage. anses vara ett föregångsland i fråga om sjöfart med hög kvalitet och som tar ansvar för miljön. Utskottet anser att det är viktigt att även i fortsättningen ha en hög ambitionsnivå och konstaterar att detta inte är till godo endast för miljön utan även kan utgöra ett gott varumärke för den svenska sjöfarten och dess konkurrenskraft. Sjöfartens utsläpp till luft påverkar i första hand möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Ingen övergödning och Hav i balans samt Levande kust och skärgård. Utskottet påminner också om betänkandet En fossiloberoende transportsektor (bet. 2015/16:TU9) där utskottet behandlar motioner om sjöfart från den allmänna motionstiden på temat att främja en fossiloberoende transportsektor. Sjöfartsnäringens internationella karaktär tillsammans med det faktum att de flesta ämnen som släpps ut i luften transporteras långa sträckor gör att internationella åtgärder måste vidtas för att uppnå miljöförbättringar inom sjöfarten. råder särskilda regler för utsläpp av svaveloxid i . Utskottet påminner om att har Helcom – det verkställande organet Helsingsforskonvention – arbetat med att ta fram en gemensam ansökan om att göra till ett NECA-område under Marpolkonventionens bilaga VI. Förslaget innebär att fartyg byggda ska ha teknologi ombord för att kraftigt minska luftutsläppen av kväveoxider från sjöfarten, vilka ökar i medan de landbaserade luftutsläppen minskar i alla . Enligt uppgift från planerar Helcom på sitt möte att återigen diskutera en ansökan till IMO om att införa NECA i . Utskottet välkomnar att arbetet med att minska utsläppen av kväveoxider fortsätter. Utskottet är mycket positivt till att FN:s internationella sjöfartsorganisation beslutade om ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från passagerarfartyg i . De nya reglerna innebär att utsläpp av toalettavfall inte kommer att vara tillåtet från nya fartyg , och för befintliga fartyg . Överenskommelsen om nytt regelverk är viktig inte minst för att minska utsläppen av fosfor och kväve i och därmed minska bidraget till övergödning från den internationella sjöfarten, vilket är positivt för vattenkvaliteten och för den biologiska mångfalden i havet. Utskottet noterar att infrastrukturminister har uttalat att utan det svenska engagemanget hade den överenskommelse som nåtts inte varit möjlig. Arbete för att nå resultat och få till stånd ett förbud har bedrivits regionalt, inom ramen för Helcom, inom EU och inom IMO. Utskottet anser att förbudet mot att tömma toalettavfall i bidrar till en mer hållbar sjöfart, och att en bättre miljö i kan förbättra förutsättningarna för utvecklingen av turistnäringen. Vad gäller frågan om utformningen av farledsavgifter konstaterar utskottet att presenterade en ny modell för farledsavgifter som innebär att avgifterna ska differentieras på ett sätt som bl.a. främjar tömning av toalettavfall på land för fartyg som anlöper svenska hamnar.