bet · H301KU14 · 2016-04-14 00:00:00 — Enligt är det chefen för utlandsmyndigheten som beslutar om röstmottagning är lämplig i verksamhetslandet samt föreslår röstmottagningsställen och öppettider. En synpunkt som kan ha är lämpligheten att genomföra röstmottagning mot bakgrund av säkerhetsläget på en specifik ort. Beträffande öppettiderna beslutar varje utlandsmyndighet själv hur de ska hålla öppet för röstmottagning. går ut med en rekommendation att det åtminstone bör hållas öppet någon kväll och helgdag så att människor som arbetar ska ha en möjlighet att rösta. När fått in alla uppgifter från utlandsmyndigheterna om vilka platser och öppettider som kan tillhandahållas fattas ett formellt beslut i samråd med . Informationen om tillgänglighet för utlandssvenskar att rösta kommuniceras sedan på webbplats (). När det gäller bemanning anges i rapporten att utlandsmyndigheterna inte tilldelas extra anslag för att hantera röstmottagning utan att det ingår i deras ordinarie uppdrag. står för valmaterialet men bemanningen får ambassaderna och konsulaten hantera. anser att tillgängligheten är god för utlandssvenskar att rösta och att röstmottagning utomlands är en högt prioriterad fråga då det är en författningsreglerad verksamhet. pekar enligt rapporten på att röstmottagning erbjöds vid över 200 utlandsmyndigheter och honorärkonsulat världen över 2014, vilket avspeglar att det är en prioriterad fråga. pekar också på att många av dessa beskickningar erbjöd utökade öppettider just för röstmottagning. genomför en informationskampanj för utlandssvenskar varje valår. Information och material skickas ut till alla svenskar som finns upptagna i röstlängden och har en adress registrerad hos . Dessutom finns all information om hur poströstning och röstning i röstmottagningslokal utomlands fungerar på webbplats (). annonserar även i ”Svenskar i världen” och utlandsmyndigheterna informerar via sina kontakter. När det gäller valdeltagande har Utredningstjänsten hämtat uppgifter från () webbplats. Valdeltagandet bland utlandssvenskar valen 2002, 2006, 2010 och uppgick till mellan , varvid valdeltagandet grundar sig på antalet mottagna röster delat på det totala antalet som finns upptaget i röstlängden, dvs. inte det totala antalet som uppfyller kriterierna för rösträtt och som skulle få rösta om de anmälde sig till röstlängden. Detta gör att det inte går att få fram en säker siffra. För hela befolkningen uppgick valdeltagandet till mellan , beräknat på samma sätt som för utlandssvenskar och således med samma osäkerhet. Frågor om utlandssvenskars röstning behandlades i betänkandet /99: KU17. De då aktuella motionerna gällde rutiner för information och röstkort samt en digital valkrets för utlandssvenskar. Utskottet noterade att i sin utvärdering val skulle komma att ta upp frågan hur svenskars möjlighet att rösta utomlands fungerat. Resultatet av utvärdering borde enligt utskottet avvaktas. Utskottet som i och för sig ansåg att det vore intressant med en möjlighet att utnyttja den nya tekniken även i valsammanhang fann emellertid att tiden ännu inte var mogen för ett sådant initiativ. Utskottet avstyrkte motionerna. Frågan om en särskild valkrets för utlandssvenskar behandlades senast av utskottet (2013/14:KU22). Utskottet såg inte skäl att ställa sig bakom ett tillkännagivande om att utreda en särskild valkrets för utlandssvenskar, och avstyrkte motionen. avstyrkte utskottet motsvarande yrkande i betänkande 2007/08:KU18; utskottet ansåg då att arbete borde avvaktas. Utskottet vill framhålla att det är viktigt att alla röstberättigade som vill utnyttja sin rösträtt också har goda förutsättningar att göra det. Utskottet noterar med tillfredsställelse att anser att röstmottagning utomlands är en högt prioriterad fråga. har uttalat att särskilda åtgärder bör vidtas för att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar. Samtliga svenska utlandsmyndigheter och honorära konsulat bör enligt utredningen vara öppna för röstmottagning åtminstone före valet samt lördagen före valet. Svenska utlandsmyndigheter och honorära konsulat bör enligt också aktivt och informera om möjligheten att rösta samt om kravet att registrera sig i röstlängden för den som flyttat eller varit borta . I avvaktan på den pågående beredningen av betänkande anser utskottet inte att det finns skäl att göra något av de tillkännagivanden som föreslås i motion 2015/16:2498 yrkande 1–4, vilka därför avstyrks. När det gäller frågan om att utreda en särskild valkrets för utlandssvenskar vidhåller utskottet sin tidigare inställning och avstyrker motion 2014/15:1997. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om elektroniskt röstningsförfarande. Yrkanden som gäller elektroniskt röstningsförfarande framställs i två motioner. i och (båda S) begär i motion 2014/15:1189 ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna att begränsa eventuella försök med e-val till kontrollerade miljöer. Motionärerna uppmärksammar problem i förhållande till valhemligheten och säkerhet. Att testa e-val i en kontrollerad miljö i vallokalerna hade enligt motionärerna varit det naturliga. och (båda M) begär i motion 2014/15:1475 ett tillkännagivande om möjligheten att rösta elektroniskt i de allmänna valen. Motionärerna framhåller att fördelarna med elektronisk röstning är att förfarandet blir enklare för både väljare och valfunktionärer. De anför att det initialt endast bör vara möjligt att rösta elektroniskt i vallokalen och att en utveckling till att rösta elektroniskt även på annan plats än i vallokalen förutsätter bl.a. att valhemligheten och lika rösträtt garanteras. I betänkande 2010/11:KU28 tillstyrkte utskottet delvis motionsyrkanden som gällde att utreda elektronisk röstning i val- och röstningslokaler. Det vore enligt utskottets mening värdefullt att i ett lämpligt sammanhang utreda möjligheterna att införa ett elektroniskt röstningsförfarande i vallokaler och röstningslokaler. Vid en eventuell elektronisk röstning borde enligt utskottet generellt samma principer gälla som för traditionell röstning med pappersvalsedlar. Däri ligger bl.a. att avkall inte får göras på den grundläggande principen om valhemlighet. Även i övrigt måste kraven på säkerhet och kontrollrutiner ställas högt så att valens giltighet inte kan sättas i fråga utan förtroendet för valsystemet och demokratin bibehålls eller än hellre stärks. Nämnas kan vidare att utskottet pekade på de erfarenheter som gjorts vid försöken med elektronisk röstning i när det gäller ansvarsförhållanden samt anförde att det torde vara av värde att beakta också andra internationella erfarenheter av elektronisk röstning. tillkännagav för regeringen som sin mening vad utskottet hade anfört. Utredningsbetänkandet E-röstning och andra valfrågor I sitt slutbetänkande E-röstning och andra valfrågor (SOU 2013:24) gjorde vallagskommitté bedömningen att det finns ett värde i sig att göra det enklare och mindre kostnadskrävande för väljarna att utöva sina demokratiska rättigheter. Ett sätt att uppnå det målet är att – under förutsättning att de höga säkerhetskrav som måste ställas på valförfarandet kan uppfyllas – tillåta e-röstning via internet från andra platser än vallokaler och röstningslokaler. En sådan ordning kan också ge väljare med funktionsnedsättningar möjlighet att delta i val på jämlika villkor och underlätta för de som förtidsröstar utanför den egna kommunen och utlandsboende att delta i val. Vidare blir sammanräkningen av rösterna säkrare och valresultatet kan redovisas snabbare. bör också kostnaderna för val kunna reduceras. Det finns dock, enligt kommittén, flera skäl för att genomföra omfattande försök innan man generellt öppnar möjlighet för e-röstning i okontrollerade miljöer, dvs. från andra platser än ett röstmottagningsställe. Ett mycket viktigt skäl är att väljarnas förtroende för förfarandet måste kunna säkerställas. Lika viktigt är att få till stånd en teknisk lösning som uppfyller högt ställda krav på säkerhet. Ett annat skäl är att de problemställningar som rör otillbörlig påverkan av väljare och köp och försäljning av röster kan behöva belysas ytterligare. Försök fyller flera viktiga funktioner, anförde kommittén vidare. Försök bör visa om tillräcklig säkerhet kan uppnås med de lösningar som är möjliga. Försök stimulerar till offentlig debatt och kan därmed bidra till att skapa förtroende för systemet. Den tekniska lösningen bör utformas så att den kan tillämpas både i val- och röstningslokaler och via internet från andra platser. Kommittén föreslog att det , bl.a. för att de norska försöken med e-röstning i samband med stortingsvalet skulle kunna följas, skulle tillsättas en utredning med uppdrag att närmare överväga förutsättningarna för att införa ett e-röstningssystem och, om man bedömer att krav på säkerhet m.m. kan uppfyllas, redovisa de juridiska, tekniska och administrativa förutsättningar som enligt utredningens bedömning ska gälla för en försöksverksamhet. Kommittén förordade i första hand försök med e-röstning via internet i okontrollerade miljöer, men den tekniska lösningen borde utformas så att den kan tillämpas även i vallokaler och röstningslokaler. Inriktningen för utredningens arbete borde vara att försök med e-röstning ska genomföras vid de allmänna valen 2018. Försöket bör avse samtliga tre val och genomföras i ett representativt urval av kommuner. I har en bred politisk enighet eftersträvats i frågor som är av central betydelse för demokratin och parlamentarismens funktionssätt. Samtliga riksdagspartier bör därför ges representation i utredningen. Som utskottet uttalat tidigare måste kraven på säkerhet och kontrollrutiner vid en eventuell elektronisk röstning ställas högt så att valens giltighet inte kan ifrågasättas utan förtroendet för valsystemet och demokratin bibehålls eller än hellre stärks. Detsamma bör gälla eventuella försök med e-röstning. vill utskottet understryka att digitaliseringsprocessen är en väsentlig del av den rådande samhällsutvecklingen och att digitaliseringen förmodligen kommer att öka . En sådan utveckling är i så fall sannolik även för röstningsförfarandet, men det förutsätter ytterligare utredning och analys kring bl.a. tillvägagångssätt, kostnader, skydd för den personliga integriteten samt olika försöksalternativ. Utskottet ser ingen anledning att ställa sig bakom något tillkännagivande om försök med e-röstning. Utskottet föreslår att motionerna avslås. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om öppettider för vallokaler. (M) begär i motion 2014/15:1995 ett tillkännagivande om att generösa möjligheter att förtidsrösta gör det möjligt att stänga vallokalerna tidigare på valsöndagen. Motionären anför bl.a. att med bra möjligheter till förtidsröstningen borde det vara möjligt att stänga vallokalerna några eller någon timme tidigare. Möjligtvis skulle det kunna kompenseras med att vallokalen kan öppna kl. 7.00 i stället för som kl. 8.00. Motionären jämför med , där vallokalerna stänger på sen eftermiddag, vilket gör att prognos och resultat kan presenteras, debatteras och sjunka in på mer vettiga kvällstider än . Dessutom underlättar det för papperstidningar med allt tidigare tryckstarter. En sådan ordning borde kunna prövas även i . I 4 kap. vallagen finns bestämmelser om vallokaler. I 20 § anges bl.a. att varje kommun ska se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som vallokaler och som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta samt att det för varje valdistrikt ska finnas en vallokal. Enligt 21 § ska en vallokal vara öppen för röstning mellan kl. 8.00 och 21.00 vid val till och vid övriga val mellan kl. 8.00 och 20.00. Om väljarna i ett valdistrikt ändå har tillräckligt goda möjligheter att rösta, får kommunen bestämma att dessa öppettider ska begränsas för en viss vallokal. Vid val till måste en vallokal dock alltid vara öppen minst mellan kl. 9.00 och samt mellan och , och vid övriga val minst mellan kl. 9.00 och samt mellan och . Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom ett tillkännagivande om tidigare stängning av vallokalerna på valsöndagen i syfte att få tidigare prognoser och besked om valresultat. Utskottet avstyrker motionen. Objektiva jämförelser mellan partiers valprogram Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att införa metoder för objektiva jämförelser mellan partiers valprogram. (M) framför i motion 2014/15:1061 att det borde införas metoder så att väljarna kan göra objektiva jämförelser mellan olika partiers valprogram. Motionären anför bl.a. att det för demokratins skull är viktigt att väljarna ges en rimlig chans att sätta sig in i frågorna och att faktiskt kunna jämföra olika partiers förslag samt effekterna av dessa. Hon uppger att har använt en metod för att ge väljarna bättre inblick i de olika partiprogrammen inför parlamentsvalet. De använder två fristående statliga institut, nämligen byrån för ekonomiskpolitisk analys (CPB) och byrån för miljöbedömningar (PBL), dit samtliga partier kan skicka sina respektive partiprogram för en seriös och opartisk bedömning. Det är helt frivilligt för partierna att skicka in sitt respektive partiprogram för utvärdering. Men eftersom partierna vill framstå som uppriktiga och vill visa på att deras program tål att granskas använder sig det stora flertalet av denna möjlighet. före valet skickar de därför in sitt partiprogram till CPB och PBL, vilka sedan gör en analys av detsamma. Utvärderingarna publiceras före valet och väljarna kan då ta del av en opartisk bedömning av de olika partiprogrammens effekter på sådana frågor som statsbudgeten, inflation, arbetslöshet, tillväxt, miljö m.m. Väljarna får en realistisk och kvalitativ utvärdering redan före valet och de erbjuds därmed en bättre möjlighet att göra sitt ”rätta val”. Motionären anser att det bör inrättas en liknande funktion i så att kvaliteten i valdebatten kan förbättras. Enligt motionären ger detta väljarna möjlighet att göra objektiva jämförelser mellan olika partiers valprogram. Utskottet instämmer i att det för demokratins skull är viktigt att väljarna ges goda möjligheter att sätta sig in i och jämföra olika partiers förslag och dessas effekter. Den som så önskar kan, för egen räkning såväl som för publicering, ta del av olika partiers program och göra jämförelser och analyser av dem. Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande som motionären begär, utan avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om begränsning av publicering av opinionsundersökningar. m.fl. (S) begär i motion 2014/15:1137 en översyn av möjligheten att reglera att opinionsundersökningar publiceras i nära anslutning till val. Motionären anför att målsättningen för vår demokrati måste vara att väljarna röstar på det parti de sympatiserar mest med. Opinionsundersökningar veckorna innan valdagen påverkar väljarna att frångå den principen. Därför borde opinionsundersökningar som kan påverka valet ifrågasättas. Regeringsformens andra kapitel innehåller bestämmelser om grundläggande fri- och rättigheter. Varje medborgare är enligt 1 § gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet och informationsfrihet. Yttrandefrihet definieras som frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Informationsfrihet definieras som frihet att inhämta och ta emot upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden. De nämnda fri- och rättigheterna får i viss utsträckning begränsas genom lag, men endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen som en av folkstyrelsens grundvalar. Vidare får begränsning inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Yttrande- och informationsfriheten får begränsas med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott. Friheten att yttra sig i näringsverksamhet får begränsas. I övrigt får begränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten ske endast om särskilt viktiga skäl föranleder det. Vid bedömningen av vilka begränsningar som får ske ska särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter. I tryckfrihetsförordningen och i yttrandefrihetsgrundlagen finns regler om tryckfrihet respektive om motsvarande frihet att yttra sig i ljudradio, television och vissa liknande överföringar samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. Utskottet uttalade sig tidigare under innevarande (utl. 2015/16: KU27) om förslag till ändringar i akten om allmänna och direkta val av ledamöter av , som brukar benämnas EU:s valrättsakt. Där föreslås bl.a. att de första officiella prognoserna av valresultatet ska meddelas i alla medlemsstater samt att ska inga prognoser som grundas på vallokalsundersökningar få presenteras. Utskottet uttalade i utlåtandet att flera av förslagen är svåra att förena med den svenska grundlagsregleringen om tryck- och yttrandefrihet, bl.a. förslaget om förbud mot att publicera prognoser som grundas på vallokalsundersökningar före en viss tidpunkt. Bestämmelser om tryck- och yttrandefrihet är grundläggande i ett demokratiskt samhälle. Att inskränka dessa friheter genom unionsrättslig lagstiftning om valförfarandet framstår från de synpunkter utskottet har att beakta som direkt olämpligt. behandlade utskottet i betänkandet 2007/08:KU18 en motion om att utreda ett förbud mot opinionsundersökningar dagarna före riksdagsval. Utskottet vidhöll sin tidigare uppfattning att en begränsning av opinionsundersökningar under valrörelser och av rätten att publicera sådana undersökningar inte kan åstadkommas utan att komma i konflikt med grundlagsreglerna om yttrandefrihet, informationsfrihet och tryckfrihet. Utskottet vidhåller att en begränsning av rätten att publicera opinionsundersökningar inte kan åstadkommas utan att komma i konflikt med grundlagsreglerna om yttrandefrihet, informationsfrihet och tryckfrihet. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om skilda valdagar. (M) framför i motion 2015/16:1557 att det finns skäl att överväga att införa skilda valdagar i . Motionären anför bl.a. att den gemensamma valdagen har ett demokratiskt pris. De lokala frågorna hamnar i skuggan av rikspolitiken och väljarna saknar därför ofta kunskap om partiernas lokala profil när de röstar i kommun- och landstingsvalen. Med skilda valdagar skulle de viktiga lokala och regionala frågorna få större utrymme när både politiker och medier tvingas ha ett tydligt lokalt perspektiv. Därmed får väljarna bättre information och större möjlighet att utkräva verkligt ansvar av sina lokala och regionala politiker, vilket ur ett demokratiskt perspektiv skulle vara en vinst. Enligt 3 kap. 3 § regeringsformen hålls ordinarie val till . Ordinarie val till hålls, enligt 1 kap. 1 § riksdagsordningen, . Valdag ska vara den andra söndagen , enligt 1 kap. 3 § första stycket vallagen. Ordinarie val till samt ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige ska hållas . gjorde bedömningen att den nuvarande ordningen med en gemensam valdag för valen till och till kommunerna skulle behållas (SOU 2008:125 s. 176). Utredningen hänvisade till att frågeställningen var väl belyst genom tidigare utredningsarbete, och hade under sin behandling kunnat konstatera att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. SCB:s studie om valdeltagande vid omval () har på uppdrag av regeringen genomfört en studie om valdeltagandet vid omval till i och till kommunfullmäktige i kommun, nordöstra valkretsen. Studien redovisas i Demokratisk rapport 11 Valdeltagande vid omvalen 2011. Av rapporten framgår bl.a. att i Västra Götaland sjönk andelen röstande , från . I den nordöstra valkretsen i kommun var motsvarande nedgång , från . Båda dessa minskningar var större än i tidigare svenska omval. SCB anförde bl.a. följande i rapporten. har tidigare beslutat att fyra val skulle göras om. Samtliga dessa omval gällde val till kommunfullmäktige. De val som fick göras om var valet i , i och Åre 1985 och i . I alla dessa fall genomfördes omvalet efter valåret. I det senaste omvalet i ökade valdeltagandet . Det är dock undantaget. I de tre övriga omvalen sjönk valdeltagandet kraftigt jämfört med nivån vid det ordinarie valtillfället. I omvalet i minskade valdeltagandet , i omvalet i och i omvalet i Åre var minskningen . till dessa fyra val är den genomsnittliga minskningen i valdeltagande vid omval . går det inte att se någon tydlig trend. SCB pekar i rapporten på skillnader mellan de tidigare omvalen och de nu aktuella, och anförde då bl.a. följande. Att valdeltagandet omval var svårt att förutspå berodde även på att det fanns en del betydande skillnader mellan dessa omval och de som ägt rum tidigare. Det gäller framför allt omvalet till i . Detta dels då det avser ett val på en annan politisk nivå än tidigare, dels då det är ett betydligt större omval sett till antalet röstberättigade. När det gäller omval till landsting finns det inte någon motsvarande historik att luta sig mot. Dessutom hör till de landsting som har fått ett utökat ansvarsområde och därför går under beteckningen regioner, vilket är ett förhållandevis nytt inslag i den svenska demokratin. När det gäller antalet personer som hade möjlighet att rösta är skillnaden enorm i förhållande till tidigare omval. De kommuner som har haft omval är små sett till antalet röstberättigade. Omvalet i innebar att ungefär var sjätte röstberättigad i landet fick rösta om. Med den storleken på omvalet fanns möjligheten att valdeltagandets mekanismer skulle skilja sig från tidigare omval. Även omvalet till kommunfullmäktige i skiljer sig från tidigare omval. Visserligen var antalet röstberättigade i paritet med tidigare omval, men omvalet i avsåg endast en av fyra kommunvalkretsar. Det innebar att inte hela kommunen berördes av omvalet. Därmed var även huvuddelen av kommunens mandat redan fördelade och kända för dem som deltog i omvalet, vilket gav en speciell dimension till omvalet. En förändring som fick särskild betydelse för gäller hur röstlängden fastställs. I de tre första omvalen som nämndes ovan gällde samma röstlängd vid omvalet som vid det ordinarie valtillfället. När omvalet i ägde rum hade lagstiftningen förändrats och en ny röstlängd upprättades innan omvalet. Senast utskottet behandlade frågan om skilda valdagar (bet. 2011/12:KU3) saknades det enligt utskottets mening alltjämt anledning att ha en annan uppfattning än konstaterande (SOU 2008:125), att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. Utskottet vidhöll således sin tidigare uppfattning och avstyrkte de då aktuella motionerna. , (bet. 2009/10:KU19 s. 14 f.), hänvisade utskottet i likhet med till att frågeställningen är väl känd genom tidigare utredningsarbete. hade under sin behandling kunnat konstatera att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. Utskottet saknade anledning att göra en annan bedömning och avstyrkte följaktligen de då aktuella motionerna. Utskottet, som vidhåller sin tidigare uppfattning, föreslår att avslår motionen. Gemensamma valsedlar och central utläggning, punkt 3 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2014/15:1025 av och (SD) och