bet · H301NU9 · 2016-02-04 00:00:00 — Utvecklingsländerna ska som grundregel avskaffa sina exportsubventioner senast , men även här finns det undantag som gör det möjligt att under vissa förutsättningar behålla stöden fram till slutet av 2023. För de minst utvecklade länderna och de utvecklingsländer som är nettoimportörer av livsmedel kan vissa former av subventioner fortsätta att användas fram till slutet av 2030. Beslutet innehåller också vissa regler för exportfinansiering och vissa åtaganden för statshandelsföretag och livsmedelsbistånd. Vidare beslutades att tullarna i många fall ska avskaffas vid import av bomull och vissa bomullsrelaterade produkter från de minst utvecklade länderna med start . När det gäller utvecklingsländernas lagring av livsmedel av livsmedelstrygghetsskäl beslutades att arbetet för att finna en lösning ska fortsätta. Likaså ska arbetet med att ta fram en s.k. skyddsmekanism för utvecklingsländer som möjliggör för dessa länder att höja tullar vid stora importökningar eller låga importpriser fortsätta. När det gäller de minst utvecklade länderna beslutades om förmånliga ursprungsregler för dessa länder. Reglerna om hur stor andel av en produkt som ska vara producerad i ett land för att den ska betraktas som att den kommer därifrån är frivilliga men avtalstexten rekommenderar starkt alla länder att använda en andel på av det totala värdet. Länder kan då ge tullfrihet för produkter från de minst utvecklade länderna om av produktens värde är producerat i landet. Slutligen fattades vissa beslut för att driva på genomförandet av beslutet om en s.k. tjänstewaiver som möjliggör för utvecklade länder och utvecklingsländer att ge extra förmånligt marknadstillträde till tjänsteproducenter och tjänster från de minst utvecklade länderna. enades också om en deklaration för hur det framtida arbetet inom ramen för WTO och Doharundan ska hanteras. Av denna framgår att medlemmarna har olika uppfattningar om detta och om hur de frågor som ingår i denna ska förhandlas. Samtliga medlemmar är dock överens om utvecklingsperspektivets betydelse, och medlemmarna fastslår att WTO kan spela en viktig roll för att bidra till att FN:s nya globala utvecklingsmål kan uppnås till 2030. Utöver Nairobipaketet antogs även det uppdaterade () vid ministerkonferensen. Uppdateringen av avtalet innebär att ytterligare ca 200 produkter med anknytning till it-området kommer att avvecklas . Avtalet är ett plurilateralt avtal och det ursprungliga avtalet slöts 2007. Antalet länder som anslutit sig till har gradvis ökat och är 52 deltagare anslutna, vilket totalt representerar 80 WTO-medlemmar (de 28 EU-medlemmarna räknas som en ITA-deltagare). Dessa länder svarar för av världshandeln med informationsteknikprodukter. Detta innebär att om mest gynnad nation träder in och att tullättnaderna därmed kommer alla WTO-medlemmar till del. Som medlem i EU ingår i en tullunion med en gemensam tulltaxa och omfattas av EU:s gemensamma handelspolitik. Det innebär att kommissionen för gemenskapens talan i handelsförhandlingar, vilket sker i samarbete med medlemsstaterna. Den gemensamma handelspolitiken avser dels reglerna för handel inom EU (den inre marknaden), dels EU:s yttre handelspolitik (den gemensamma handelspolitiken mot länder utanför unionen). EU:s yttre handelspolitik omfattar bl.a. gemensamma handelsavtal med tredjeland och gemensamma förhandlingspositioner i sådana internationella organisationer som WTO. Kommissionen för EU:s talan både i WTO och i andra handelspolitiska förhandlingar. Kommissionen har ett stort antal pågående bilaterala förhandlingar om avtal med enskilda länder, däribland avtalet med som beskrivs närmare i nästa avsnitt. färdigställdes det slutliga tekniska arbetet i frihandelsavtalet mellan och (CETA). Avtalet är det mest omfattande som EU har förhandlat . Förutom att avskaffa tullarna för industrivaror och liberalisera av handeln med jordbruksvaror kom parterna bl.a. överens om att minska de icke-tariffära handelshindren, förbättra marknadstillträdet i tjänstesektorn och underlätta företags deltagande i offentliga upphandlingar. Avtalstexten granskas av jurister och ska sedan översättas till alla officiella EU-språk. För att avtalet ska träda i kraft krävs att det godkänns av och sannolikt även av samtliga av EU-medlemsländernas nationella parlament, men den frågan avgörs slutligen av som på kommissionens begäran förväntas ta ställning till om avtalet innehåller delar som ligger utanför EU:s exklusiva kompetens eller inte. Handelsavtal och hållbart företagande har anslutit sig till en rad internationella konventioner som omfattar internationellt erkända vägledande principer för och riktlinjer om ansvarsfullt företagande och har därigenom vissa förpliktiganden (även om riktlinjerna är frivilligbaserade för företagen). Det handlar bl.a. om att ska stödja företag i deras arbete med socialt samhällsansvar. Bland dessa konventioner kan nämnas riktlinjer för multinationella företag, de tio principerna i FN:s Global Compact, den vägledande ISO-standarden om socialt ansvarstagande (ISO 26000:2010), trepartsförklaring om multinationella företag och socialpolitik (1977/2000) och FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Dessa beskrivs närmare i utskottets betänkande om handelspolitiska frågor (bet. 2012/13:NU13). presenterade regeringen en handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter, vilken utgör nationella handlingsplan för att genomföra FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, även kallat . Regeringens uttalade syfte med handlingsplanen är att försöka stödja de svenska företagen i att omvandla principerna till konkret handling. Regeringen anför också att den kommer att arbeta för att uppmana andra länder att också anta nationella handlingsplaner så att respekten för mänskliga rättigheter och ett hållbart företagande kan stärkas runt om i världen. Av handlingsplanen framgår att regeringen ska utarbeta en ny plattform för hela bredden av hållbart företagande, inklusive respekten för mänskliga rättigheter, som ska överlämnas till i form av en skrivelse. överlämnade regeringen skrivelsen 2015/16:69 Politik för hållbart företagande till . Skrivelsen kommer att behandlas av utskottet . Environmental Goods Agreement, pågår plurilaterala förhandlingar om ett frihandelsavtal för gröna varor (Environmental Goods Agreement) mellan EU och 16 andra medlemsländer i WTO. Syftet med avtalet är att ta bort tullar på sådana miljövaror som har betydelse för att skydda miljön och motverka klimatförändringar genom att de renar luft och vatten, hjälper till med avfallshantering, bidrar till energieffektivisering, kontrollerar luftföroreningar eller producerar förnybar energi. har det hållits elva förhandlingsrundor. Ambitionen var att den slutliga listan över tullfria varor skulle ha kunnat presenteras i samband med i , men parternas förhoppning är i stället att en överenskommelse ska kunna nås . Nästa förhandlingsrunda kommer preliminärt att hållas . Avtalsförhandlingarna är enligt de förhandlande parterna öppna för fler medlemmar att ansluta sig till. Om det färdigförhandlade avtalet omfattar en tillräckligt stor del av världshandeln kommer likväl tullsänkningarna enligt WTO:s princip om mest gynnad nation att gälla alla medlemsländer, och därmed även de minst utvecklade länderna. EU:s uttalade ambition är att avtalet även ska komma att omfatta tjänster som utförs i relation till export av miljöteknikvaror, såsom reparation och underhåll av vindkraftverk, och att avtalet också ska ta itu med icke-tariffära handelshinder, t.ex. krav på lokalt innehåll eller restriktioner för investeringar. EU kommer att driva på för ett ambitiöst och omfattande avtal som leder till konkreta fördelar för såväl handel som miljö. I motionerna 2015/16:268 (KD), 2015/16:1189 (M, C, FP, KD), 2015/16:2449 (M), 2015/16:2451 (M), 2015/16:2601 (M), 2015/16:2603 (M), 2015/16:2849 (SD) och 2015/16:2971 (M) framhålls vikten av att främja internationell handel. Utskottet vill med anledning av dessa motioner inledningsvis påminna om vad det anförde föregående år då det behandlade liknande förslag. Det finns ett brett stöd i för uppfattningen att frihandel i grunden är något positivt och därmed en viktig princip att värna. Enligt utskottets mening bör även fortsättningsvis vara en tydlig röst inom EU och sådana internationella forum som WTO för en öppen och fri handel och för att motverka protektionistiska tendenser. Som utskottet tidigare uttalat kan frihandel vara en stark välståndsskapande kraft för såväl världens fattigaste länder som de mer utvecklade länderna. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. är det viktigt att framhålla att utvecklingsländernas intressen särskilt måste beaktas i dessa sammanhang. Den globala frihandeln måste försvaras, och det är viktigt att handeln med länder utanför EU kan ske på öppna och likvärdiga villkor. Den fria handeln ska också vara en rättvis handel. När det gäller en rättvis och fri handel vill utskottet understryka vikten av att detta går hand i hand. EU måste enligt utskottets mening vara en stark röst för en rättvis handel i världen för att på så vis främja hållbar utveckling och uppfyllandet av de globala målen för hållbar utveckling, mänskliga rättigheter, skyddet av arbetstagares och konsumenters intressen och kampen mot korruption. Utskottet välkomnar att det i regeringsdeklarationen utlovas att ska ta en ledande roll i genomförandet av FN:s nya globala mål för en hållbar utveckling och vill i sammanhanget påminna om den svenska politiken för global utveckling som slår fast att alla politiska beslut ska ta hänsyn till mänskliga rättigheter, människors demokratiska delaktighet, fattigdomsbekämpning och miljömässig hållbarhet. Utskottet noterar vidare att regeringen överlämnade en skrivelse (skr. 2015/16:69) om hållbart företagande till som utskottet kommer att behandla . Utskottet konstaterar också att rättvis handel har fått en mer framträdande roll i kommissionens nya handelsstrategi jämfört med tidigare handelsstrategier, vilket är ett viktigt steg i rätt riktning. hölls WTO:s tionde ministerkonferens i . Trots lågt ställda förväntningar inför mötet lyckades de 162 medlemsländerna enas om ett s.k. Nairobipaket som bl.a. innebär att exportsubventioner till jordbruksprodukter ska avskaffas samt att andra former av exportstöd ska minska och att lättnader införs för de minst utvecklade länderna. Utskottet välkomnar detta. har länge drivit frågan om ett avskaffande av exportsubventioner och andra typer av exportstöd och det är också något som utvecklingsländerna krävt . En framgång inom det multilaterala samarbetet är också av stor vikt då det är utskottets uppfattning att multilaterala avtal är det bästa sättet att främja en fri och rättvis internationell handel. Arbetet inom ramen för WTO och den stora utestående frågan om hur Doharundan ska hanteras måste därför fortsatt vara prioriterat. Utskottet välkomnar också det uppdaterade plurilaterala informationsteknikavtalet () som slöts i och som innebär tullfrihet på ytterligare drygt 200 varor. Avtalet kommer enligt WTO-principen mest gynnad nation innebära att tullsänkningarna gäller samtliga medlemmar. Vidare konstaterar utskottet att framsteg har gjorts inom ramen för det frihandelsavtal för gröna varor () som förhandlas mellan ett antal medlemsländer i WTO, och parterna arbetar för att ett avtal ska kunna slutas . Utskottets förhoppning är att detta avtal ska kunna utvecklas till ett multilateralt avtal. Utskottet har i det föregående avsnittet redogjort för regeringens inriktning för den internationella handelspolitiken, vilken presenteras i budgetpropositionen . Utskottet konstaterar att de förslag till tillkännagivanden som finns i de aktuella motionerna i stort ligger i linje med inriktningen för regeringens politik. När det gäller de yrkanden som handlar om exportsubventioner för jordbruk och det gröna handelsavtalet () konstaterar utskottet därtill att det i närtid har fattats eller förväntas fattas beslut i linje med det som förordas i motionerna. Därmed avstyrker utskottet samtliga aktuella motionsyrkanden. Handels- och investeringsavtalet mellan och Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om handels- och investeringsavtalet mellan och . Utskottet anser inte att bör driva på för att EU ska lämna förhandlingarna. Det är först är när avtalet är färdigförhandlat som det blir möjligt att ta ställning till avtalet fullt ut. När det gäller förslag om tillkännagivande om att ska vara pådrivande för ett ambitiöst transatlantiskt handels- och investeringsavtal är det utskottets uppfattning att regeringen redan verkar i linje med det som efterfrågas. Jämför reservationerna 3 (M, C, L, KD) och 4 (V). I allianspartiernas kommittémotion 2015/16:1189 av m.fl. (M, C, FP, KD) förordas ett tillkännagivande om att ska vara pådrivande för ett ambitiöst transatlantiskt handels- och investeringsavtal mellan och (TTIP) (yrkande 9). I partimotion 2015/16:194 av m.fl. (V) förordas ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att EU lämnar TTIP-förhandlingarna (yrkande 4). Motionärerna anser att kan innebära försämringar på en rad områden som t.ex. jordbruk, livsmedelssäkerhet, klimat, miljö, energi, offentlig service och arbetstagares rättigheter. Förhandlingarna mellan och om ett transatlantiskt handels- och investeringsavtal (TTIP) inleddes . har elva förhandlingsrundor hållits, den senaste . Båda parter har uttryckt en förhoppning om att nå ett avtal , och även om tidsplanen har reviderats är parternas målsättning att nå en politisk överenskommelse under Obamaadministrationen. Kommissionen har ett brett förhandlingsmandat och endast audiovisuella tjänster är undantaget från förhandlingarna. Vid den senaste förhandlingsrundan diskuterades samtliga tre pelare i avtalet, dvs. marknadstillträde (tariffer, tjänster och upphandling), regleringssamarbete (som täcker både horisontella och sektoriella element) samt regler. I den nya kommissionens första arbetsprogram (KOM(2014) 910) listades ett rimligt och balanserat frihandelsavtal med som en av tio prioriteringar . När kommissionen presenterade sitt arbetsprogram (KOM(2015) 610) fanns avtalet fortfarande med som en av de tio prioriteringarna för . Avtalet framhålls också som en viktig del i kommissionens nya handelsstrategi – Handel för alla (KOM(2015) 497). Kommissionen anför att den vill ha ett rättvist och balanserat avtal med med en ny modell för investeringsskydd (se vidare avsnittet om tvistlösningsmekanismer och investeringsavtal). I ett yttrande till utrikesutskottet över kommissionens arbetsprogram anförde utskottet bl.a. att det välkomnade att kommissionen ställt sig bakom kommissionär initiativ till större öppenhet i förhandlingarna och instämde även i kommissionens skrivningar om att ett avtal inte får göra avkall på EU:s krav på olika skydd (yttr. 2014/15:NU2y). En avvikande mening i fråga om TTIP bifogades i yttrandet (V). överlade utskottet med regeringen inför mötet i rådet för utrikesfrågor (handel) , om bl.a. regeringens förslag till ståndpunkt gällande punkten förhandlingar om TTIP. Det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. Företrädare i utskottet för M, SD och V anmälde var sin avvikande mening där de bl.a. förklarade sin syn på kommissionens nya förslag till tvistlösningsmekanism. Utskottet har tidigare behandlat motioner (bet. 2014/15:NU13) som på olika sätt berört handels- och investeringsavtalet mellan och . När det gäller den oro som kommer till uttryck i motion 2015/16:194 (V) vill utskottet liksom tidigare betona vikten av att ett avtal inte får göra avkall på EU:s krav på hälsoskydd, miljöskydd, socialt skydd, skydd av personuppgifter och kulturell mångfald. Vidare får avtalet inte heller urholka de gällande sociala, fackliga och ekonomiska rättigheterna i eller EU. Det är också fortsatt utskottets uppfattning att handelsavtal ska respektera demokratiskt fattade beslut. Utskottet vill också än en gång påminna om att det i de målsättningar som EU:s medlemsstater enhälligt slagit fast i det förhandlingsmandat som ministerrådet gav till kommissionen finns uttalat att avtalet inte får göra avkall på EU:s krav på hälsoskydd och miljöskydd. Som framgår av det föregående avsnittet är detta också något som kommissionen lyfter fram i sitt arbetsprogram och den nya handelsstrategin. Vidare konstaterar utskottet att det nu liksom då är regeringens målsättning att nå ett så ambitiöst resultat som möjligt för att stödja tillväxt och sysselsättning som miljö, löntagarnas intressen och hälsa ska värnas. I budgetpropositionen fastslås att i det fortsatta förhandlingsarbetet ska fokusera på att avtalet inte ska underminera möjligheterna att upprätthålla de nuvarande skyddsnivåerna eller stärka skyddet för miljön samt människor och djurs hälsa, på att EU:s rådande regelverk kring antibiotikaanvändning och kemikalier värnas och på att verka för en ISDS-mekanism som är rättssäker, öppen och inte inskränker staters demokratiska beslutsfattande. Utskottet noterar även att EU, på initiativ, föreslagit att TTIP ska innehålla ett åtagande om ett fördjupat samarbete mellan och för att minska användningen av antibiotika i djurproduktionen. Till skillnad från vad som föreslås i motion 2015/16:194 (V) anser utskottet att inte bör driva på för att EU ska lämna förhandlingarna. Det är först när avtalet är färdigförhandlat som det blir möjligt att ta ställning till avtalet fullt ut. Utskottet vill därför också påminna om att för att det färdigförhandlade avtalet ska träda i kraft på den europeiska sidan måste det godkännas av och . Det kommer sannolikt också att behöva ratificeras av medlemsstaternas parlament. När det gäller motion 2015/16:1189 (M, C, FP, KD) är det utskottets uppfattning att regeringen redan verkar i linje med det som efterfrågas i motionen och att ett riksdagsuttalande därmed inte är nödvändigt. Med detta avstyrks motionerna 2015/16:194 (V) och 2015/16:1189 (M, C, FP, KD) i de aktuella delarna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tvistlösningsmekanismer i investeringsavtal. Oavsett de enskilda partiernas inställning till hur en tvistlösningsmekanism bör se ut konstaterar utskottet att varken kommissionen, eller regeringen driver frågan om att ska innehålla en tvistlösningsmekanism av ren Naftamodell. finns det varken bland medlemsländernas regeringar eller i en majoritet som förespråkar att handelsavtal inte alls skulle innehålla någon form av tvistlösningsmekanism. Jämför reservationerna 5 (SD) och 6 (V). I kommittémotion 2015/16:2849 föreslås ett tillkännagivande om att inte kan ställa sig bakom en tvistlösningsklausul av ren Naftamodell (yrkande 6). Motionärerna är generellt sett positiva till ett handelsavtal mellan och , även om de påtalar vissa svårigheter och utmaningar som finns med att skapa ett avtal, och förordar bl.a. att parterna i första hand bör se över de områden som har störst möjlighet till regelsamarbete snarare än att försöka hitta gemensamma nämnare för alla sektorer. När det gäller tvistlösningsklausulen anser motionärerna att det bör tas i största beaktning hur den slutligen kommer att utformas. I partimotion 2015/16:194 av m.fl. (V) förordas att bör uppmana regeringen att verka för att handelsavtal som förhandlats med stater med fungerande juridiska system inte ska innehålla ISDS-klausuler (yrkande 1). Förslaget om investeringsskydd och tvistlösningsmekanismen ISDS är en av de mest kontroversiella delarna i handels- och investeringsavtal som t.ex. TTIP-, CETA- och och utgör enligt motionärerna ett hot mot demokratiska beslut och innebär att makt flyttar från folkvalda som tar beslut i öppna församlingar till privata jurister som tar beslut i slutna förhandlingar. Motionärerna föreslår också ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att staters rätt att lagstifta och reglera alltid ska gå före uppgörelser i handelsavtal (yrkande 7). Enligt motionärerna kommer samtliga av de avtal som berörs i motionen att, om de blir verklighet, påverka de berörda staternas lagar och regleringar i grunden, bl.a. genom systemet med investeringsskydd och ISDS och processen med s.k. regulativa samarbetsorgan. Motionärerna hävdar att detta sammantaget kommer att få stora negativa konsekvenser på en rad områden som jordbruk, livsmedelsäkerhet, klimat, miljö, energi, offentlig service och arbetstagares rättigheter. Investor-State Dispute Settlement, ISDS Investor-State Dispute Settlement (ISDS) är ett internationellt skiljeförfarande som kommer till stånd när en investerare anser att en stat brutit mot ett ingånget investeringsavtal (, BIT). Normalt väljer investeraren och den aktuella staten varsin ledamot till en skiljenämnd. Denna väljer i sin tur en ordförande. Skiljenämnderna använder sig av regler från olika skiljedomsinstitut. är () och United Nations Commission on International Trade (UNCITRAL), men även handelskammares skiljedomsinstitut (SCC) används. har enligt uppgift från aldrig varit svarande i en investeringstvist. En av de mer aktuella och uppmärksammade skiljedomstvisterna är tobaksbolaget Asias stämning av den australiska staten. Stämningen avser den lag som antog 2011 om standardiserade tobaksförpackningar, den s.k. Tobacco Plain Packaging Act. Lagen fastslår att tillverkarna endast tillåts att skriva ut varumärket i ett neutralt typsnitt av viss storlek. Alla annan typ av marknadsföring såsom färger, bilder, logotyper och varumärken är inte tillåtna. Förpackningarna består i stället till största delen av hälsovarningar och avskräckande bilder på skador som tobakskonsumtion kan ge upphov till. ansåg att den nya lagen utgjorde en expropriation av dess australiska investeringar i strid med artikel 6 i det avtal som tecknats mellan och för främjande och skydd av investeringar (). utfärdade skiljedomstolen (The Permanent Court of Arbitration) i ett enhälligt beslut till fördel för tolkning. Beslutet kommer enligt uppgift på den australiska statens webbplats att offentliggöras på skiljedomstolens webbplats när viss konfidentiell information tagits bort. Under de pågående förhandlingarna mellan och om ett handels- och investeringsavtal (TTIP) har ISDS blivit omdiskuterat. Som ett svar på detta inledde kommissionen ett samråd om investeringsskydd och tvistlösningsmekanismen ISDS i TTIP. Resultatet av samrådet visade att det finns en utbredd oro över ISDS. Som ett svar på samrådet har kommissionen arbetat fram ett förslag till ett moderniserat investeringsskydd och ny tvistlösningsmekanism för TTIP. Kommissionen presenterade sitt slutliga förslag , som då också överlämnades till den amerikanska sidan. Det slutliga förslaget till förhandlingstext bygger på ett förslag som kommissionen presenterade , men med vissa ändringar efter synpunkter som framkommit i samråd med rådet, och medlemsländer. Kommissionens förslag innehåller tre hörnstenar. För det första föreslår kommissionen att det ska inrättas ett nytt system med en permanent investeringsdomstol (, ICS) med offentliga domare som utses av EU och . Systemet skulle bestå av en investeringsdomstol med 15 domare (5 EU-medborgare, 5 amerikanska medborgare och 5 medborgare från andra länder) samt en besvärsnämnd med 6 domare (2 EU-medborgare, 2 amerikanska medborgare och 2 medborgare från andra länder). För det andra föreslår kommissionen att tydliga regler för domarna ska antas. Alla domare måste ha kvalifikationer som är jämförbara med domare i andra internationella domstolar. För att garantera domarnas oberoende ska de tilldelas varje fall genom ett slumpmässigt förfarande och varje enskilt fall eller ett överklagande skulle vidare höras av tre domare; en EU-domare, en amerikansk domare och en domare från tredjeland. Domarna ska också följa en uppsättning strikta regler om etik och förbjudas från att arbeta som juridiska rådgivare inom någon annan investeringstvist medan de agerar som domare.