bet · H301UU11 · 2016-02-15 00:00:00 — – vad kan göra för att möta rådets utmaningar I betänkandet behandlar utskottet granskning av samarbetet inom och miljöfrågor i . Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden, främst med hänvisning till pågående arbete och aviserade insatser från regeringen. I betänkandet finns tre reservationer (C, V), varav en motivreservation. Skrivelse 2015/16:34. Tre yrkanden i följdmotioner. 16 yrkanden i motioner från allmänna motionstiderna 2014 och 2015. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning 1.Granskningen, punkt 1 (C) 2.Miljöskydd i , punkt 2 (C) 3.Miljöskydd i , punkt 2 – motiveringen (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Motioner från allmänna motionstiden /16 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2015/16:3268 av (C) yrkandena 1 och 3, 2015/16:2601 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 14. Reservation 1 (C) 2015/16:3268 av (C) yrkande 2 och 2015/16:3019 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. Reservation 2 (C) Reservation 3 (V) – motiveringen lägger skrivelse 2015/16:34 till handlingarna. 2014/15:605 av (FP) yrkandena 1–4 och 6–8, 2014/15:1729 av (KD), 2015/16:722 av (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:2187 av (S). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (V), (KD), (S) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens skrivelse 2015/16:34 – vad kan göra för att möta rådets utmaningar och en motion som väckts med anledning av skrivelsen. I betänkandet behandlas också ett antal motionsyrkanden från allmänna motionstiden och 2015 som berör . Som ett led i beredningen av ärendet besökte riksrevisor utskottet för att närmare redogöra för iakttagelser och rekommendationer. informerade ambassadör utskottet om regeringens skrivelse med anledning av rapporten. överlämnade enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. granskningsrapporten – vad kan göra för att möta rådets utmaningar (RiR 2015:8) till . Underlaget till rapporten har producerats tillsammans med revisionsmyndigheterna i fyra andra medlemsstater i : , , och . Resultatet av den internationella granskningen presenteras i rapporten : Perspektiv på ett i förändring, rådets arbete och största utmaningar, som återfinns som bilaga till (RiR 2015:8). överlämnade till regeringen. Med anledning av rapporten överlämnade regeringen skrivelsen – vad kan göra för att möta rådets utmaningar (skr. 2015/16:34) till . Utskottet behandlade regeringens skrivelse med anledning av om i (skr. 2013/14:50, bet. 2013/14:UU14). Vissa av de frågor som tas upp i den nu aktuella skrivelsen behandlades även i det betänkandet. I skrivelsen återger regeringen kortfattat de iakttagelser som har gjort i granskningsrapporten. Regeringen redovisar vidare sin bedömning av iakttagelser samt redogör för vilka åtgärder som regeringen har vidtagit eller avser att vidta med anledning av dessa iakttagelser. konstaterar att den arktiska regionen står inför stora utmaningar. Issmältningen hotar att få allvarliga konsekvenser för ekosystemet och för ursprungsbefolkningarnas levnadsbetingelser. ökar möjligheterna att utvinna naturresurser i området, och kortare transportvägar öppnar sig mellan och . Förväntningarna är stora på att ska bidra till att möta utmaningarna på ett klokt sätt. Rådet har funnits och har varit med från början. Någon extern granskning av har inte gjorts tidigare. Därför beslutade revisionsmyndigheterna i fem av medlemsländerna[1] att göra en gemensam granskning av rådets arbete. övergripande iakttagelse från den internationella granskningen är att är ett värdefullt forum för internationella diskussioner och förhandlingar i arktiska frågor och för att producera vetenskapligt grundad kunskap om utvecklingen i . har dock ett antal specifika synpunkter på verksamheten. • Arktiska rådets organisatoriska struktur är i sina grundläggande drag oförändrad sedan rådets tillkomst. har verksamheten räknat i antalet pågående projekt ökat kraftigt, och rådet arbetar med betydligt fler ämnesområden . Den organisatoriska effektiviteten i rådets nuvarande organisation har varit föremål för återkommande diskussion, men några stora förändringar har inte gjorts. • finansierar sin verksamhet genom frivilliga bidrag från medlemsstaterna till enskilda projekt; någon central finansiering finns inte. Enligt några av arbetsgrupperna har detta lett till att lågprioriterade projekt har startats bara för att de har haft finansiering. finns ingen överblick över rådets totala finansiering och kostnader. • Det pågår ca 80 projekt inom . Arbetsgrupperna identifierar nya projekt och prioriteringar diskuteras i ämbetsmannakommittén. Det saknas dock en tydlig mekanism för att prioritera mellan de olika arbetsgrupperna. • ger rekommendationer till medlemsstaterna i form av ministerdeklarationer och rapporter från arbetsgrupper och s.k. task forces. Rekommendationerna är inte bindande men återger medlemsstaternas samlade mening. De är allmänt formulerade och går inte att översätta direkt till konkreta åtgärder. Medlemsländerna har ingen skyldighet att rapportera till rådet i vilken utsträckning de genomför rådets rekommendationer. Vidare saknar de nationella regeringarna mekanismer för att följa upp om ansvariga myndigheter i respektive land överväger och genomför rekommendationerna. • Genom har medlemsstaterna förhandlat fram två avtal som vissa av medlemsstaterna beskriver som bindande. Dessa avtal är Agreement on Cooperation on Aeronautical and Search and Rescue in the Arctic och Agreement on Cooperation on Pollution Preparedness and Response in the Arctic . Avtalen uppmanar de arktiska staterna att samarbeta, genomföra gemensamma övningar och utbyta information. Avtalen innebär dock inte några förpliktelser för medlemsstaterna att ställa upp med resurser om en olycka skulle inträffa. Utifrån dessa iakttagelser rekommenderar att regeringen tar följande initiativ i . • Effektivisera den organisatoriska uppbyggnaden av rådets arbete. • Skapa överblick över rådets totala finansiering och kostnadsutfall. Detta skapar förutsättningar för en samlad ekonomisk uppföljning av rådets arbete. • Effektivisera de administrativa processerna för att prioritera mellan olika projektförslag. Nuvarande processer säkerställer inte att resurserna kanaliseras till de mest angelägna projekten. • Förbättra medlemsländernas uppföljning av genomförandet av rådets rekommendationer. Den har tidigare vidtagit sådana åtgärder, men mycket återstår för att kunna ge en överblick över läget och därmed den praktiska nyttan av rådets rekommendationer. Regeringen lämnar följande kommentarer med anledning av rekommendationer. Den organisatoriska uppbyggnaden av Arktiska rådets arbete Regeringen delar delvis syn att det finns ett behov av effektivisering av rådets organisatoriska uppbyggnad. Däremot delar inte regeringen beskrivning att inga betydande förändringar skulle ha genomförts sedan rådets tillkomst. Som påpekar påbörjades flera organisatoriska reformer under det svenska ordförandeskapet (2011–2013). Då togs det fram en kommunikationsstrategi, inklusive en ny webbplats för rådet. Efter förhandlingar etablerades även ett permanent sekretariat i . Det permanenta sekretariatet har nio personer anställda, och dess främsta uppgifter är att underlätta arbetet för ordförandeskapslandet och främja kontinuitet i rådets arbete. Sekretariatet erbjuder även administrativt stöd till arbetsgrupperna, vilket är särskilt viktigt för de arbetsgrupper som saknar egna permanenta sekretariat. sjösatte det kanadensiska ordförandeskapet tillsammans med sekretariatet ett nytt rapporteringsinstrument, Open Access Archive, för att öka tillgängligheten och åtkomsten för allmänheten till merparten av rapporterna från arbetsgrupperna och task forces samt dokument från ämbetsmannakommitténs möten. Regeringen verkar för att arbetsgruppernas roll i stärks och för utökad samordning och samverkan mellan ämbetsmannakommittén och arbetsgrupperna. Genom att verka för att grupperna ges tydligare mandat och uppdrag kan regeringen bidra till en tydligare ansvarsfördelning och mindre överlappande ansvar. Regeringen har även fört fram förslag om att utöka antalet möten i ämbetsmannakommittén för att förbättra styrningen av arbetsgrupperna. Möten mellan ordförandena för de sex arbetsgrupperna och ordförandeskapet är exempel på ett initiativ som tagits för att förbättra samverkan och informationsflöden mellan arbetsgrupperna. Exekutivmöten föregår plenarmöten och utgör ett instrument för effektivare beslutsfattande. Rådets arbetsformer diskuteras numera återkommande under exekutivmötena. På dessa möten deltar representanter från ämbetskommittén från varje medlemsland och representanter från ursprungsbefolkningarna. som regeringen delar synen på ett visst behov av förändring, understryker man att det bör det beaktas att är ett internationellt förhandlings- och samarbetsorgan där beslut fattas med konsensus och där inte endast en enskild stat kan driva igenom grundläggande förändringar av den organisatoriska uppbyggnaden. Överblick över Arktiska rådets finansiering och kostnadsutfall De arktiska medlemsstaterna bidrar med medel som finansierar det permanenta sekretariatets verksamhet. Under det svenska ordförandeskapet (2011–2013) inleddes förhandlingar för att inrätta en gemensam budget för sekretariatet. Under det kanadensiska ordförandeskapet (2013–2015) utvecklades ett system för budgetuppföljning för sekretariatet. Sekretariatet redovisar således numera budgeten och återrapporterar denna till ämbetsmannakommittén. Åtgärderna har lett till en god kostnadsuppfattning och ekonomisk uppföljning av sekretariatets arbete. Regeringen instämmer med att det ibland läggs ned stort arbete på att hitta finansieringskällor för projekt samt att det är olyckligt att projekt behöver avbrytas på grund av att det saknas finansiering. Regeringen framhåller det arbete som pågår inom för att öka den finansiella transparensen och minska tiden som läggs ned på att söka projektfinansiering. finns det ett instrument för att fördela finansiellt stöd till prioriterade projekt inom kallat (). Instrumentet förvaltas av Nordiska miljöfinansieringsbolaget (Nefco). Medlemmarna bidrar frivilligt till instrumentet, vilket , , , , , och har valt att göra. Regeringen konstaterar att förutsättningarna för att bedriva vetenskapliga projekt inom ramen för till stor del är avhängigt av nationell finansiering men att instrumentet är ett välkommet bidrag för att förbättra finansieringsmöjligheterna. Prioritering av projekt och arbetsgrupper Regeringen konstaterar att ministerdeklarationer och ordförandeskapsprogram anger prioriteringar för rådets kommande tvååriga arbete. Arbetsgrupperna bryter sedan ned detta i tvååriga arbetsplaner och därutöver, i vissa fall, i strategiska planer och operativa riktlinjer. godkänner riktlinjer för arbetsgrupperna och för task forces och kan justera mandaten för arbetsgrupperna. Därutöver finns de nationella strategierna. stöder det arbete som det nuvarande ordförandeskapslandet har inlett när det gäller en strukturell översyn av relationen mellan ämbetsmannakommittén och arbetsgrupperna. Mer samordnade processer bör eftersträvas och arbetsplanerna för arbetsgrupperna standardiseras i syfte att underlätta jämförelse och förenkla samordning av kort- och långsiktig planering inom och mellan grupperna. Regeringen instämmer i observation att det saknas en mekanism för att prioritera mellan olika delar av rådets arbete tvärs över arbetsgrupper och task forces, vilket bl.a. kan leda till brist på experter och resurser. Det kanadensiska ordförandeskapet (2013–2015) utvecklade en databas som ett instrument för att inventera och följa projekten. Databasen innehåller alla pågående projekt inom . Sekretariatet uppdaterar databasen inför ämbetsmannakommittémötena. Den ger en god överblick över projekten status, målsättning och tidsramar. Regeringen anser att databasen är en god början till att skapa bättre överblick över den stora mängd projekt som pågår inom och att den därigenom kan bidra till en bättre fördelning av resurser. Medlemsländernas uppföljning av Arktiska rådets rekommendationer Regeringen delar uppfattning att regeringen bör säkerställa att rekommendationer från bedöms, att det görs en prioritering och att rekommendationerna i relevanta fall genomförs i . Berörda departement ansvarar för genomförande av rekommendationer själva eller genom relevanta myndigheter. Regeringen anser att den nationella ansvarsfördelningen är tydlig. har ett övergripande samordningsansvar som syftar till att rekommendationer tas om hand inom . ska sträva efter att anta rekommendationer som är möjliga att genomföra på nationell nivå, i internationella processer och i den egna organisationen samt följa upp att så sker. De icke-bindande rekommendationerna utgår från ministerdeklarationer som fastställs och från rapporter från arbetsgrupper och task forces. Arbetsgrupperna har ålagts att följa upp rekommendationer och återrapportera till ämbetsmannakommittén. I flera fall finns genomförandeplaner för rekommendationer inom arbetsgrupperna. Frågan om uppföljning av genomförande av avtal och projekt på nationell nivå har diskuterats mellan medlemsländerna men man har ännu inte enats om att införa ett strukturerat system. Omfattningen av den nationella uppföljningen och återrapporteringen till rådet ska medlemsländerna själva besluta om. Regeringen anser att på ett adekvat sätt följer upp rekommendationerna genom återrapportering till arbetsgrupperna och vidare till ämbetsmannakommittén. understryker i kommittémotionerna 2015/16:2971 av m.fl. yrkande 14 och 2015/16:2601 av m.fl. yrkande 9 att säkerhetspolitiska betydelse blir större i och med klimatförändringarna som kan göra det mer ekonomiskt lönsamt att utvinna naturresurser i området och i och med att nya handelsvägar öppnas som ett resultat av smältande havsisar. Denna utveckling kräver ett förstärkt internationellt samarbete, bl.a. i , för att minska risken för konflikter och för att hantera potentiella miljörisker. Det är också av yttersta vikt att samarbetet i fortsätter att präglas av en låg konfliktnivå och ett brett samförstånd. Det är därför viktigt att förbättra uppföljningen av medlemsländernas genomförande av Arktiska rådets rekommendationer. Oavsett vilken utmaning vi talar om måste regeringen arbeta för att säkerställa att förblir ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde. föreslår i kommittémotion 2015/16:3019 av m.fl. yrkande 1 att ska utveckla en strategi för att skydda den känsliga miljön i . bör också, enligt yrkande 2, verka för ett bindande internationellt avtal om säkra fartygsvägar i Arktisområdet. I motion 2015/16:3268 av yrkande 1 understryks vikten av att verkar för att förbättra uppföljningen av medlemsländernas genomförande av Arktiska rådets rekommendationer. Vidare föreslås att regeringen tar fram en handlingsplan för det Arktiska området och att regeringen redogör för verksamheten inom Arktis- och Barentssamarbetena i en skrivelse till (yrkandena 2 och 3). Utskottet välkomnar granskning av med rekommendationer om vad kan göra för att möta rådets utmaningar. Samarbetet mellan de arktiska staterna är mycket viktigt i då områdets strategiska betydelse ökar. Den arktiska regionen genomgår omfattande förändringar. Dessa förändringar, inte minst inom klimatområdet, skapar nya utmaningar men också möjligheter som måste förhålla sig till och påverka. Utskottet delar uppfattning att är ett värdefullt forum för internationella diskussioner och förhandlingar i arktiska frågor och för att producera vetenskapligt grundad kunskap om utvecklingen i . I likhet med vad som anförs i en motion vill utskottet understryka vikten av att samarbetet i fortsätter att präglas av en låg konfliktnivå och ett brett samförstånd. Utskottet noterar att vissa förändringar av rådets organisation redan skett i linje med rekommendationer, inte minst under det svenska ordförandeskapet i 2011–2013. Då inrättades bl.a. ett permanent sekretariat med säte i . Det har också inrättats ett instrument för att fördela finansiellt stöd till prioriterade projekt kallat , PSI. Utskottet utgår från att regeringen även fortsättningsvis aktivt verkar för förbättringar av Arktiska rådets verksamhet och organisation i linje med rekommendationer för att säkerställa att rådet förblir ett effektivt forum för samarbete om arktiska frågor. Eftersom underlaget för gjorts i samarbete mellan revisionsmyndigheterna i fem av de åtta medlemsstaterna (, , , , ) och med ytterligare två som observatörer (och ) bör det finnas ett brett intresse från medlemsstaterna att lyfta dessa frågor och vidta åtgärder för att förbättra organisationens effektivitet i linje med den internationella granskningens iakttagelser. Utskottet vill, liksom vid behandlingen av granskning av i , understryka vikten av att regeringen säkerställer att rekommendationer från bedöms, prioriteras mellan och i relevanta fall genomförs i (bet. 2013/14:UU14). Det framgår av skrivelsen att regeringen anser att så sker genom återrapportering till Arktiska rådets arbetsgrupper och vidare till ämbetsmannakommittén. Utskottet noterar att efter ministermötet , som genomfördes under svenskt ordförandeskap, beslutade regeringen i regleringsbreven för , Havs- och vattenmyndigheten och att respektive myndighet skulle redovisa hur den följt upp de slutsatser och rekommendationer som antogs vid det arktiska ministermötet. Regeringen har dock inte gett motsvarande uppdrag till relevanta myndigheter efter det påföljande ministermötet . Utskottet har tidigare anfört att , genom ett väl genomfört ordförandeskap i 2011–2013, lade grunden till att långsiktigt få ett effektivt utbyte av medlemskapet i rådet. Utskottet vill understryka att detta kräver ett fortsatt starkt engagemang på politisk nivå för de arktiska frågorna, även under de perioder då inte innehar ordförandeskapet i . Utskottet noterar i sammanhanget att regeringen, inom ramen för den nya svenska miljöpolitiken för som presenterades i en promemoria från Miljö- och , aviserar att ska verka för att miljödimensionen i Arktiska rådets arbete stärks. Utskottet konstaterar att det är Arktiska rådets medlemsstater som själva beslutar om omfattningen av den nationella uppföljningen av rådets rekommendationer. Beslut i tas med konsensus, och de rekommendationer som antas är inte bindande för medlemsstaterna. Det framgår av skrivelsen att medlemsländerna har diskuterat frågan om att införa ett strukturerat system för återrapportering från medlemsstaterna, men att de ännu inte har enats om att införa ett sådant system. Utskottet utgår från att regeringen aktivt deltar i diskussionerna och driver på i frågan. Utskottet har tidigare uttalat att regeringen regelbundet bör informera om utvecklingen i det arktiska området (bet. 2011/12:UU3, bet. 2013/14:UU14). Utskottet står fast vid detta och föreslår att regeringen i en årlig skrivelse till redogör för utvecklingen i det arktiska området och för verksamheten i och . Detta bör ske i samband med den årliga skrivelsen till om det nordiska samarbetet. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motionerna 2015/16:2971 yrkande 14, 2015/16:2601 yrkande 9 och 2015/16:3268 yrkandena 1 och 3 i den mån de inte tillgodosetts. Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Regeringen beslutade om en strategi för den arktiska regionen. Syftet med strategin är att ur ett internationellt perspektiv presentera förhållande till , prioriteringar och hur Arktispolitik bör utvecklas. I strategin anges huvudprioriteringar inom de tre tematiska områdena: klimat och miljö, ekonomisk utveckling och den mänskliga dimensionen. Som nämnts ovan presenterade regeringen en ny inriktning för miljöpolitiken i . Inom ramen för denna vill regeringen se förstärkta insatser inom kring klimat och förnybar energi, ökat rättsligt skydd för känslig natur i och robusta regleringar som säkerställer högsta skyddsnivå vid oljeborrning i . Regeringen ska också verka för att det inrättas institutioner som säkerställer att fisket i sker på ett hållbart sätt. Beträffande utvinning av naturresurser i konstaterar utskottet att de arktiska kuststaterna utövar suveräna rättigheter i fråga om att utvinna och utforska naturtillgångar i de havsområden där de har jurisdiktion. Det är deras nationella lagstiftning som gäller, vilket innebär att det är , , , , och som beslutar om eventuell utvinning av naturresurser i inom sina respektive territorier. Regeringen konstaterar i promemorian om den nya miljöpolitiken för att det finns ett behov av ett förstärkt skydd för havsområden utanför nationell jurisdiktion också i . Regeringen vill se ett tillämpningsavtal till med det övergripande målet att skydda och bevara den biologiska mångfalden i områden utanför nationell jurisdiktion. Regeringen konstaterar att det kommer att dröja tills ett sådant tillämpningsavtal kan träda i kraft och understryker vikten av att arbetet för ökat skydd fortsätter i andra forum. Utskottet noterar att den nya inriktningen på regeringens miljöpolitik för syftar till att eventuell utvinning av naturresurser och fartygstransporter i regionen ska bedrivas med högsta möjliga säkerhetskrav och att känsliga områden i ska skyddas. Utskottet har vid ett flertal tillfällen understrukit vikten av att är aktivt i relevanta internationella samarbeten för att skydda den unika miljön i och minimera de negativa effekterna av och riskerna med en förväntad ökad utvinning av naturresurser och fartygstransporter och kommer att fortsätta att följa frågan noggrant. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna 2015/16:3019 yrkandena 1 och 2 och 2015/16:3268 yrkande 2. Utöver de yrkanden som har behandlats tidigare i detta betänkande finns motionsförslag som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagits av med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och promemorian förenklad motionsbehandling under återstoden av mandatperioden som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som anges nedan inte kan vara föremål för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott de enskilda motionerna 2014/15:605 yrkandena 1–4 och 6–8, 2014/15:1729, 2015/16:722 yrkandena 1 och 2 och 2015/16:2187. Granskningen, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3268 av (C) yrkande 1 och 2015/16:3268 av (C) yrkande 3, 2015/16:2601 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 14. I granskningsrapporten – vad kan göra för att möta rådets utmaningar (RiR 2015:8) lämnar en rad rekommendationer till regeringen, inte minst att regeringen bör ta initiativ till att förbättra medlemsländernas uppföljning av genomförandet av rådets rekommendationer. I regeringens svar på rekommendationer hänvisas till som innehar ordförandeskapet i rådet, att regeringen delar synen på ett visst behov av förändring men att det bör beaktas att är ett internationellt förhandlings- och samarbetsorgan där beslut fattas med konsensus och där inte endast en enskild stat kan driva igenom grundläggande förändringar av den organisatoriska uppbyggnaden. När inte har ordförandeskapet i kan regeringen axla ledarskap i arbetet att driva på för en mer strukturerad av medlemsländernas uppföljning av genomförandet av rådets rekommendationer. Inte minst bör regeringen gå före med mer strukturerad redovisning av hur rådets rekommendationer följs upp, både gentemot och mot övriga medlemsländer.