bet · H301TU10 · 2016-03-16 00:00:00 — I det nya uppdraget ingår bl.a. att Transportstyrelsen med hänsyn till de ramar som följer av unionsrätten bör se över om den nuvarande regleringen av beställaransvar skapar tillräckliga förutsättningar för ordning och reda i transportbranschen. Regeringen anger i utredningsdirektiven att beställarledens agerande är av avgörande betydelse för hur marknaden för vägtransporter fungerar och att det bör eftersträvas ett tydligt regelverk som klargör vad som ankommer på beställare av transporttjänster. I uppdraget anges att en delredovisning av uppdraget ska lämnas till och att det i denna delredovisning om möjligt bör göras en slutredovisning av uppdraget när det gäller den del som avser beställaransvaret. Utskottet noterar även att infrastrukturministern i ett svar på en skriftlig fråga (2015/16:459) om beställaransvaret inom åkeribranschen anger att frågan om när ett eventuellt nytt system med beställaransvar kan vara infört beror på vad Transportstyrelsen föreslår när myndigheten slutredovisar sitt utredningsuppdrag till regeringen. Ministern uttalade också att hon inte vill spekulera närmare i när regeringen kan lämna ett eventuellt förslag men att ambitionen är att frågan ska hanteras skyndsamt. Utskottet vill avslutningsvis i detta sammanhang även påminna om att då frågan om skärpningar av beställaransvaret var föremål för beredning (bet. 2014/15:TU12) välkomnade utskottet bl.a. det positiva initiativ som branschorganisationen tagit genom att inleda utvecklingsarbetet Fair Transport som bl.a. syftar till att göra det lättare för transportköparna att göra rätt och bra val i och med att de erbjuds kvalitetssäkrade transporttjänster. Med anledning av att regeringen tillsatte en utredning med uppdraget att bl.a. se över beställaransvaret anser utskottet att det inte finns någon anledning att ta något ytterligare initiativ i frågan. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2015/16:1987 (i denna del) (C) och 2015/16:2922 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om befogenheter. Utskottet anser att det inte finns anledning att ta ytterligare initiativ när det gäller befogenheter eftersom den nuvarande ordningen kan anses tillfredsställande. Last får inte medföras i eller på ett fordon på ett sådant sätt att den kan släpa eller falla av fordonet, och kontroller av detta ingår som en obligatorisk del i varje kontroll som polisen genomför. Om polisen vid en kontroll finner brister i lastsäkringen kan följande åtgärder vidtas: föreläggande, hindrande av fortsatt färd, körförbud och ordningsbot. Den nuvarande ordningen innebär att det är poliser och bilinspektörer som utför tillsyn av lastsäkring på väg medan det är som har tillsynsansvaret för vägtransporter av farligt gods som kommer med fartyg eller ska ombord på fartyg. Det kan dock noteras att har möjlighet att förelägga om att lasten ska säkras även om inte har rätten att utfärda böter om de upptäcker att en lastsäkring är bristfällig. (M) pekar i motionerna 2014/15:264 och 2015/16:767 på att det uppstår osund konkurrens gentemot övriga aktörer på marknaden om ett företag inte följer gemensamma lagar och förordningar. För att komma till rätta med vissa problem som rör internationella vägtransporter inom det europeiska ekonomiska samarbetet (EES) finns bl.a. EU-förordningen om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg som även är införlivad i svensk rätt. Av reglerna framgår att ett transportföretag ska inneha ett gemenskapstillstånd för att bedriva verksamhet inom EU samt att om föraren i ett transportföretag är medborgare i tredjeland, d.v.s. ett land utanför EU, ska föraren inneha ett förartillstånd. Poliser eller bilinspektörer har befogenhet att kontrollera förares gemenskaps- och förartillstånd. Motionären pekar på att genomför kontroller av lastsäkring, utandningskontroller och transport av farligt gods m.m. i hamnar och andra gränsövergångar men inte har någon möjlighet att ingripa om reglerna kring gemenskaps- och förartillstånd överträds. Mot denna bakgrund efterfrågas en översyn av möjligheten att ge denna befogenhet. (M) anför vidare i motion 2015/16:768 att målet att få bästa möjliga körprestanda och säkerhet innebär stora krav på att lasten som transporteras ska vara ordentligt säkrad på flaket. En plötslig förskjutning av lasten under färd kan vara förödande för såväl föraren som för medtrafikanterna. Motionären pekar på att vid gränsövergångar och hamnar sköts kontrollen av lastsäkring av personal från främst medan polisen har samma möjlighet till kontroll inom landet. Om polisen skulle upptäcka en lastbil där föraren inte har fullgjort sin skyldighet att säkra lasten kan polistjänstemannen utfärda en ordningsbot på plats. har dock inte samma befogenhet. Om föraren av en lastbil inte har säkrat sin last ordentligt kan en ordningsbot utfärdas endast om föraren kör med s.k. ”farligt gods”. Om lasten skulle bestå av ”icke farligt gods” kan personal inte utfärda någon ordningsbot utan måste tillkalla polisen för att de i sin tur ska utfärda ordningsboten. Detta förfarande är enligt motionären både resurskrävande och omständligt. I motionen efterfrågas därför en översyn av möjligheten att ge personal tillstånd att hantera utfärdandet av ordningsbot rörande bristande lastsäkring av icke farligt gods. Utskottet vill inledningsvis påminna om att det även har behandlat motioner om befogenheter vid lastsäkringskontroller, (bet. 2014/15:TU12). Utskottet gjorde då bedömningen att det inte finns någon anledning att vidta ytterligare initiativ avseende befogenheter eftersom den nuvarande ordningen kan anses tillfredsställande. är en civil statlig myndighet som sorterar under Försvarsdepartementet och vars verksamhet spänner över flera departementsområden. När det gäller frågan om att ge möjlighet att utfärda ordningsböter för bristande lastsäkring av icke farligt gods vill utskottet peka på att uppgifter, befogenheter och ledning regleras i förordning (2007:853) med instruktion för . Myndigheten ansvarar för sjöövervakning och räddningstjänst till sjöss där den ska kunna förebygga, motstå och hantera krissituationer. ska också i den utsträckning som följer av föreskrifter bedriva tillsyns- och kontrollverksamhet i fråga om bl.a. sjötrafik, sjösäkerhet och transport av farligt gods. har också uppdraget att samordna och förmedla civil sjöinformation till 25 andra myndigheter. De övergripande målen för verksamhet beslutas av medan den närmare styrningen beslutas av regeringen. När det gäller befogenheter noterar utskottet att regeringen beslutade att tillsätta en utredare för att göra en översyn av regleringen av befogenheter i den brottsbekämpande och ordningshållande verksamheten, samt lämna förslag till en mer ända-målsenlig författningsreglering. Syftet var att skapa förutsättningar för ett effektivare utnyttjande av samhällets samlade resurser för att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda brott och ordningsstörningar till sjöss och i kustnära områden. I uppdraget ingick även att analysera om gränsdragningen mellan och de andra myndigheternas ansvarsområden inom den brottsbekämpande och ordningshållande verksamheten var lämpligt avvägd. Utredningen lämnade ett förslag till en ny lag med en samlad och enhetlig reglering av och kustbevakningstjänstemans rättsliga befogenheter (SOU 2008:55). Utredningen har remissbehandlats och är därefter under beredning inom . När det gäller att ge utökade befogenheter kan utskottet konstatera att regeringen i budgetpropositionen redovisade att hade aviserat att det beräknade anslaget inte var tillräckligt för att finansiera myndighetens verksamhet med nuvarande omfattning . Detta ledde till att inledde ett arbete i syfte att skapa balans mellan myndighetens verksamhet och ekonomi. Som ett led i detta har redovisat en fördjupad beskrivning om myndighetens aviserade underskott. För att ska kunna fortsätta utföra nuvarande uppgifter och behålla kompetensen föreslog regeringen anslagshöjningar i höständringsbudgeten (prop. 2014/15:2) och budgetpropositionen . Regeringen har aviserat att den planerar att återkomma med fler åtgärder för att åstadkomma en kustbevakning som är långsiktigt ändamålsenlig och resurseffektiv och som har en ekonomi och verksamhet i balans. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1) anger regeringen när det gäller att samhällets förmåga att skydda hav och kust är en viktig del i arbetet med skydd mot olyckor och krisberedskap. Regeringen bedömer att måluppfyllelse är god men bedömer att situationen med personalbrist med anledning av det ekonomiska läget har påverkat myndighetens verksamhet. Utskottet anser i likhet med tidigare att det inte finns någon anledning att vidta ytterligare initiativ i fråga om befogenheter eftersom den gällande ordningen kan anses tillfredsställande. Därmed avstyrks motionerna 2014/15:264 (M), 2015/16:767 (M) och 2015/16:768 (M). Information om nya taxiregler Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om informationen om de nya taxireglerna. Utskottet hänvisar till att myndigheterna redan nu har vidtagit åtgärder för att på olika sätt sprida information om de nya regler som har införts och kommer att införas. Därmed anser utskottet att önskemålet i motionen kan förväntas komma att bli helt eller delvis tillgodosett. Jämför reservation 6 (KD). m.fl. (KD) framför i kommittémotion 2015/16:3148 att den avreglering av den svenska taximarknaden som gjordes 1990 i grunden är god och har lett till både ett större utbud av taxiföretag och fler jobb. Motionärerna pekar på att avregleringen har gjort att en del problem inom taxiverksamheten har uppkommit eller förstärkts. Med anledning av dessa problem införs fr.o.m. nya regler som innebär att taxitrafikföretagen blir skyldiga att överföra taxameteruppgifter till s.k. redovisningscentraler. Det har även införts krav på att varje taxibils taxameter ska besiktigas av ett godkänt besiktningsorgan med högst intervall. I taxibilar där en godkänd taxameter inte finns ska polisen vid kontroll kunna omhänderta registreringsskylten och ogiltig taxilegitimation. Ett annat nytt krav som har införts är att taxichaufförer innan en resa påbörjas ska lämna en bindande prisuppgift till kunden om jämförelsepriset överstiger . För att de nya bestämmelserna inte ska vara verkningslösa anser motionärerna att goda informationsinsatser och utökad tillsynskontroll är nödvändiga för att säkerställa efterlevnaden av de nya reglerna inom taxinäringen (yrkande 35). Utskottet delar motionärernas syn på vikten av goda informationsinsatser kring de nya regler som har införts inom taxinäringen. Utskottet ser därför positivt på att Transportstyrelsen arbetar med informationsinsatser kring detta. Utöver att det på Transportstyrelsens webbplats finns information om vilka regler som gäller för taxitrafik vidtar myndigheten även andra insatser för att sprida information. Som exempel kan nämnas att Transportstyrelsen vid införandet av kravet på obligatorisk prisuppgift innan taxifärden om jämförpriset överstiger genomförde informationsinsatser där myndigheten bl.a. skickade ut riktad information till samtliga tillståndshavare för taxitrafik. Det kan här noteras att Transportstyrelsen har i uppdrag att följa upp effekterna av kravet på obligatorisk prisuppgift (N2015/06815/MRT, N2013/03890/MRT delvis, N2014/04295/MRT delvis m.fl.). Det datum när tillståndshavare för taxitrafik blir skyldiga att överföra taxameteruppgifter till redovisningscentraler för taxitrafik är framflyttat till . Utskottet noterar att inför detta har Transportstyrelsen tillsammans med och Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) redan nu påbörjat informationsinsatser genom löpande uppdateringar på respektive myndighets webbplats och anordnande av branschträffar. När det gäller årlig besiktning av taxameterutrustning är detta i sig inte ett nytt krav, men i och med införandet av redovisningscentraler för taxitrafik kommer besiktningsorganen att få en ny skyldighet att rapportera in uppgifter till Transportstyrelsen om installation och besiktning av taxameterutrustningar. Enligt Transportstyrelsen görs detta eftersom det därmed kommer att bli lättare att kontrollera att bestämmelsen efterlevs. Utskottet ser positivt på att Transportstyrelsen även följer upp vilken kunskap som finns bland brukarna om de regeländringar som gjorts. Utskottet kan här notera att Transportstyrelsen presenterade resultatet av en undersökning som myndigheten låtit genomföra om bl.a. hur taxikunderna upplever prisinformationen och prissättningen för taxiresor. I undersökningen framkom att en majoritet av de tillfrågade resenärerna () känner till att det ska finnas prisinformation på fordonet. Mot bakgrund av att myndigheterna redan nu har vidtagit åtgärder för att på olika sätt sprida information om de nya regler som har införts och kommer att införas anser utskottet att det som motionärerna efterfrågar kan förväntas komma att bli helt eller delvis tillgodosett. Eftersom utskottet inte har för avsikt att ta något ytterligare initiativ i frågan avstyrker utskottet motion 2015/16:3148 (KD) yrkande 35. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om krav på taxameter med hänvisning till den pågående utredningen om anpassning till nya förutsättningar för taxi och samåkning som bl.a. behandlar utestående frågor kring en obligatorisk användning av taxameterutrustning i taxifordon. Jämför reservation 7 (M, C, L, KD). (M) pekar i motion 2015/16:2515 på att det är centralt att de lagar och regler samhället ställt upp följs. Enligt motionären råder det en otydlig gränsdragning mellan vad som faller inom ramarna för taxiverksamhet och vad som i stället kan definieras som samåkning, och detta innebär att konkurrens på lika villkor inte alltid kan säkras. Motionären pekar på att staten har ett ansvar för att främja teknisk innovation som luckor i lagstiftningen bör hanteras skyndsamt. I ljuset av detta bör enligt motionären en tydlig definition av vad som är taxiverksamhet tas fram. Regeringen har tillsatt en utredning där en utredare fått i uppdrag att delvis se över detta. Behovet av att påskynda och slutföra arbetet med utredningen är dock stort, menar motionären som mot denna bakgrund efterfrågar en tidigareläggning av redovisningsdatumet för den regeringstillsatta utredning som syftar till att ta fram en tydlig definition av vad som är taxiverksamhet (yrkande 1). Motionären pekar vidare på att det är viktigt att skärpa kraven på användning av taxameter för att förhindra fusk som det är viktigt att nya innovationer inte hindras i onödan. Ett obligatoriskt krav vore enligt motionären att gå ett steg för långt. Enligt motionären är det centralt att exempelvis samhällsbetalda resor i glesbygd och historiska fordon undantas från kravet på taxameter. Mot denna bakgrund efterfrågas att kraven på taxameter skärps som en tillräcklig nivå av flexibilitet bör kvarstå för att i vissa fall kunna tillåta undantag (yrkande 2). m.fl. (M) pekar i kommittémotion 2015/16:3058 på att det har påbörjats ett stort arbete för att minska fusket inom taxibranschen. Motionärerna framhåller att det är viktigt att lagar och regler följs och att företag kan konkurrera på lika villkor. leder ny teknik till nya innovativa lösningar och tjänster där gårdagens lagstiftning inte får hindra framtidens lösningar. Lagar och regler behöver enligt motionärerna anpassas för att möta dessa två utmaningar i ett system där det lönar sig att göra rätt utan att ny teknik bestraffas. Motionärerna efterfrågar mot denna bakgrund att det säkerställs att lagar och regler efterlevs inom taxinäringen som nya tekniska lösningar och innovationer möjliggörs (yrkande 21). Utskottet kan inledningsvis påminna om att den definition av taxiverksamhet som framgår av 1 kap. 3 § i taxitrafiklagen (2012:211) dvs. taxitrafik avser trafik som bedrivs yrkesmässigt med personbil eller lätt lastbil och som innebär att fordon och förare mot betalning ställs till allmänhetens förfogande för transport av personer. Vissa undantag från detta finns i 1 kap. 3 § i taxitrafikförordningen (2012:238). Av taxitrafiklagen 3 kap. 1 § framgår vidare att en personbil eller en lätt lastbil får föras i taxitrafik endast av den som har en giltig taxiförarlegitimation. Av taxitrafiklagen 4 kap. 16 § framgår vidare att Transportstyrelsen utövar tillsyn över att tillståndshavare bedriver verksamheten i enlighet med taxitrafiklagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Myndigheten utövar också tillsyn över att en innehavare av taxiförarlegitimation uppfyller de krav som gäller för legitimationen. Enligt uppgift från Transportstyrelsen baseras myndighetens tillsyn bl.a. på skulder och inkomna underrättelser om överträdelser begångna av taxiförare eller personer i personkretsen för företag som har tillstånd. I förekommande fall där nya typer av samåkningstjänster tillhandahålls men där verksamheten bedrivs utan tillstånd faller sådan verksamhet utanför Transportstyrelsens tillsynsansvar över företag som har tillstånd. Däremot kan Transportstyrelsen om myndigheten skulle misstänka att verksamhet bedrivs olagligt göra polisanmälan om detta. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma att det har blivit allt vanligare med olika typer av s.k. samåkningstjänster och att detta har underlättats genom tillgången till ny informationsteknologi som t.ex. nya internetbaserade verktyg och mobilapplikationer som förmedlar tjänster. som detta förenklar och möjliggör nya funktioner som att söka och boka bilar och få information om pris uppstår det även frågor om bl.a. tillämpligheten av konsumentskyddslagstiftningen och om förmedlingsföretagens roll och ansvar. Det finns enligt utskottets mening även oklarheter kring de nya trafikformerna när det gäller kontrollen av bl.a. tjänsternas innehåll och kvalitet, skatteundandragande och konkurrensvillkoren på taximarknaden. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. se över och eventuellt föreslå ändringar eller förtydligande av reglerna som finns för samåkning mellan privatpersoner. Det primära syftet som anges i direktiven till uppdraget är att förbättra möjligheter att bedriva skattekontroll av taxiverksamhet genom att ge den nya ordningen med obligatorisk anslutning till redovisningscentraler för taxitrafik möjligheter att fungera på ett bättre sätt. Ett annat syfte är att anpassa dagens regler för taxi och samåkning till nya förutsättningar, t.ex. i form av de möjligheter som ny teknik erbjuder i form av bättre koordinering av såväl yrkesmässiga som privata transporter med personbil. Utredaren bör enligt direktiven även sträva efter en ordning som innebär att nya tekniska möjligheter kan tas till vara utan att det skapas grogrund för verksamheter som är eller bör klassificeras som otillåtna. Uppdraget ska redovisas . Enligt utskottets mening är de frågeställningar som utredaren har fått i uppgift att se över inte okomplicerade, och utskottet anser därför att utredaren bör ges rimlig tid för att ha möjlighet att på ett noggrant sätt kunna genomföra utredningen och lämna väl underbyggda förslag. När det gäller frågan om taxameterundantag vill utskottet påminna om att utskottet i samband med att behandlade propositionen Redovisningscentraler för taxi (prop. 2013/14:223) pekade på att den nuvarande situationen när det gäller taxameterundantag inte kunde anses vara tillfredsställande. Utskottet ansåg att alla taxibilar måste ha taxameter för att resenärerna inte ska bli lurade och att taxiföretagen inte ska kunna underlåta att betala skatt. Detta borde dock enligt utskottet inte innebära att andra motsvarande tekniska lösningar som kan anses uppfylla kraven på en säker och laglig taxitrafik motverkas. Vederbörlig hänsyn borde enligt utskottet även tas i de fall då staten, kommuner eller landsting har tecknat avtal som ännu inte har löpt ut. Utskottet ansåg att det är viktigt att den nuvarande möjligheten att bevilja taxameterundantag upphävs och att regeringen vidtar de ändringar som är nödvändiga i denna fråga för att eliminera de befintliga möjligheterna till kryphål. Utskottet framhöll även att en sådan förändring bör medverka till att främja jämbördiga konkurrensvillkor inom taxibranschen. tillkännagav därefter till regeringen att den nuvarande möjligheten att bevilja taxameterundantag bör upphävas (bet. 2013/14:TU18, rskr. 2013/14:375). Utskottet vill mot denna bakgrund även här välkomna att den särskilde utredaren som har fått i uppdrag att göra en översyn när det gäller anpassning till nya förutsättningar för taxi och samåkning enligt direktiven (dir. 2015:81) även ska utreda och eventuellt lämna förslag på en obligatorisk användning av taxameterutrustning i taxifordon utan möjligheter till dispens. I uppdraget ingår att analysera konsekvenserna av en sådan förändring, framför allt med avseende på effekter i samband med ett införande. Det kan t.ex. gälla vad trafikutskottet påpekat om löpande avtal om upphandlad trafik. Utskottet avvaktar nu resultatet av den utredning som ser över de utestående frågor som finns kring en obligatorisk användning av taxameterutrustning i taxifordon och remissbehandlingen av densamma. Utskottet ser med tillförsikt fram emot att regeringen när utredningen och remissbehandlingen har slutförts skyndsamt vidtar nödvändiga initiativ för att motverka olaglig taxitrafik. Mot denna bakgrund har utskottet inte för avsikt att ta något ytterligare initiativ i frågan och avstyrker därmed motionerna 2015/16:2515 (M) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:3058 (M) yrkande 21. Krav på taxiförare och fordon Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa krav på taxiförare och fordon. Utskottet hänvisar bl.a. till de egna initiativ som taxibranschen har tagit för att öka säkerheten i taxibilarna samt till att Transportstyrelsen har infört ett nytt moment om lokalkännedom i körprovet för taxiförarlegitimation. För att få taxiförarlegitimation gäller att personen har fyllt , har körkort med behörighet B eller med behörighet D, uppfyller de medicinska kraven, uppfyller kravet på yrkeskunnande, uppfyller kraven på laglydnad samt har avlagt godkänt körprov för taxiförarlegitimation. Taxiförarlegitimationen är endast giltig tillsammans med ett giltigt körkort. Detta innebär att om innehavaren av en taxiförarlegitimation gör sig skyldig till ett trafikbrott och därmed blir av med sitt körkort upphör även taxiförarlegitimationen att gälla. (SD) anför i motion 2015/16:1793 att det inte hör till ovanligheterna, åtminstone i motionärens stad , att man råkar på taxichaufförer som varken kan språket eller vet vart de ska köra. Att åka taxi ska vara tryggt, och enligt motionären finns det massor att göra på detta område. Enligt motionären hade en god början varit att införa ett språktest för taxichaufförer, eftersom man enligt motionärens mening ska kunna konversera med sina kunder. Enligt motionären bör man som taxichaufför även besitta en viss lokalkännedom. Motionären påtalar att det kan bli en både ekonomiskt och tidsmässigt kostsam historia när taxichaufförerna väljer fel väg. Med språktest och test om lokalkännedom bör man enligt motionären utesluta en del av problemen. Mot denna bakgrund efterfrågar motionären hårdare krav på språkkunskaper hos taxichaufförer (yrkande 1) och högre krav på lokalkännedom hos taxiförare (yrkande 2). (SD) pekar vidare i motion 2015/16:1825 på att det arbetar ca 4 500 taxiförare i och att endast 134 av dessa är kvinnor. Motionären menar att detta i jämställdhetens namn är en tragisk siffra och att en anledning till att så få kvinnor vill arbeta i yrket tros vara risken för rån, överfall och misshandel. Efterfrågan på kvinnliga chaufförer har enligt motionären också blivit större i takt med att våldet i samhället ökar, och det finns ett antal taxibolag som erbjuder kvinnliga förare till de kvinnor som efterfrågar det.