bet · H301FiU26 · 2016-03-16 00:00:00 — Vidare välkomnade utskottet att regeringen är tydlig med att den vill se en ordning där frågan i första hand löses av arbetsmarknadens parter genom förhandlingar och kollektivavtal. Utskottets uppfattning var att regeringen arbetar aktivt med frågor om bl.a. heltidstjänster. Mot den bakgrunden ansåg utskottet att det inte fanns skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen på området. presenterade Delegationen för jämställdhet i arbetslivet sitt slutbetänkande (SOU 2015:50). När det gäller arbetets villkor konstateras i betänkandet bl.a. att arbetsmarknadens parter har ett stor ansvar för arbetstidsfrågan och att fler kvinnor måste erbjudas heltidsarbete på sådana villkor att det är möjligt att arbeta heltid. Delegationen föreslår att partssamtal om arbetstidsfrågor, med särskilt fokus på rätt till heltid, ofrivillig deltid och sammanhållen arbetstid, initieras på berörda områden. Enligt uppgift från bereds betänkandet inom . I likhet med arbetsmarknadsutskottet anser finansutskottet att det är viktigt att politiken förs med utgångspunkten att alla som vill ska kunna få en heltidstjänst. För att alla som vill ska kunna arbeta heltid är det centralt att utbudet av heltidstjänster ökar. Här anser finansutskottet i likhet med arbetsmarknadsutskottet att arbetsmarknadens parter spelar en avgörande roll, vilket också Delegationen för jämställdhet i arbetslivet konstaterar i sitt slutbetänkande. kan notera att utredningens arbete bereds inom . kan också notera att regeringen arbetar aktivt för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män, där en viktig del är att skapa en mer jämställd arbetsmarknad genom att minska ofrivilligt deltidsarbete och öka kvinnors arbetskraftsdeltagande. anser att det är bra att regeringen för en politik som vilar på grunden att heltidsarbete ska vara norm på hela arbetsmarknaden, med deltidsarbete som en möjlighet. När det gäller äldres arbetskraftsdeltagande kan finansutskottet, i likhet med , konstatera att i många avseenden har en arbetsmarknad som stimulerar äldres arbetskraftsdeltagande, t.ex. en i huvudsak god arbetsmiljö, skatteregler som är förmånliga för äldre arbetstagare och ett ålderspensionssystem som belönar ett förlängt arbetsliv genom att baseras på livsinkomsten. kan också notera att en utgångspunkt för regeringens politik är att alla människors kompetens ska tas till vara så länge de vill och kan arbeta. Regeringen har också vidtagit ett antal åtgärder som syftar till att öka dessa förutsättningar, bl.a. genom ökade resurser till och arbetslivsforskningen. Detta är åtgärder som syftar till att förbättra arbetsmiljön och förebygga den arbetsrelaterade hälsan. Vidare har investeringar i välfärden gjorts, t.ex. för att öka kvaliteten inom vården, skolan och omsorgen, vilket väntas bidra till att öka antalet arbetade timmar och att fler jobbar heltid samt att fler inom dessa yrken orkar och vill stanna kvar längre i arbetslivet. Med det anförda avstyrker finansutskottet samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om kommunala tillsynsavgifter och kontanthantering inom tvätteribranschen. Utskottet hänvisar till den fortsatta beredningen av Statskontorets rapport i livsmedelskontrollen och till gällande lagstiftning om kontanthantering. I sex motioner tas frågor om kommunala tillsynsavgifter upp. I motion 2015/16:778 av (M) framhålls att tillsynsavgifter för kommersiell service i högre utsträckning än bör anpassas efter den faktiska omsättningen för den verksamhet som ska inspekteras. (M) anser i motion 2015/16:1279 att kommuner inte ska få ta ut tillsynsavgifter annat än i samband med tillsynsbesök. Motsvarande framhålls även i motion 2015/16:1282 av (SD) som vill att principer för avgiftsuttag för vissa myndighetstjänster ändras så att avgifter inte kas tas ut om inte tjänsten utförs. (M) anser också i motion 2015/16:1892 att möjligheten att skärpa regelverket för avgiftsfinansiering av myndighetsutövning bör ses över. I motion 2015/16:2963 av och (båda M) anser motionärerna att det är orimligt att en liten lanthandel måste betala samma kostnad för tillsyn som stormarknader. En översyn bör därför göras så att tillsynskostnaderna är proportionerligt utformade. I motion 2015/16:2972 av (KD) vill motionären att det görs en översyn av kriterierna för kommunala tillsynsavgifter för tvätteribranschen, hur tvätterier klassificeras och att branschens kontanthantering och omsättning ses över, bl.a. för att få en större jämlikhet över landet (yrkandena 1 och 2). har tidigare behandlat motionsyrkanden om kommunala tillsynsavgifter, senast i betänkande 2014/15:FiU26 Kommunala frågor. I det betänkandet ansåg utskottet att det var helt i enlighet med regelverket att tillsynsmyndigheter tar ut en tillsynsavgift eller en kontrollavgift utan att en kontroll på plats nödvändigtvis har skett. När det gäller den kommunala utformningen av avgifter för livsmedelskontroll hänvisade utskottet till Statskontorets utredning om avgiftsfinansieringen av den offentliga livsmedelskontrollen, som skulle slutredovisas . Utskottet avslog mot den bakgrunden samtliga motionsyrkanden. När det gäller kontanthantering och omsättning inom tvätteribranschen och dess eventuella hantering av svarta pengar har skatteutskottet tidigare behandlat liknande motionsyrkanden. I betänkande 2014/15:SkU20 Skatteförfarande och folkbokföring behandlades bl.a. frågor om företag som inte betalar skatter och avgifter på rätt sätt och om svarta pengar. I betänkandet framhöll utskottet vikten av att skattereglerna har en utformning som stärker medborgarnas förtroende för skattesystemet och underlättar för individen att göra rätt för sig. Skattefelet ska begränsas och skattebrott, skattefusk och skatteundandragande motverkas som målet om en minskad administrativ börda för företagen måste beaktas. Skattesystemet måste uppfattas som legitimt därför att det finansierar bra offentlig verksamhet som människor vill betala för. Skattereglerna ska uppmuntra långsiktigt företagande i . Företag som verkar i ska göra rätt för sig. Utskottet konstaterade också att det pågår ett aktivt arbete på flera olika fronter som är inriktat på att komma till rätta med alla former av skattefusk och svartarbete, varför samtliga motionsyrkanden avstyrktes. överlämnade Statskontoret rapporten i livsmedelskontrollen – Förslag på en mer effektiv avgiftsfinansiering (2015:17). Enligt rapporten brister nuvarande avgiftsmodell både i begriplighet och legitimitet. Av rapporten framgår bl.a. att kommunerna inte alltid utför de kontroller som de borde göra enligt lagstiftningen och de egna riskbedömningarna, samt att det finns stora variationer mellan timtaxor och riskklassning. Statskontoret anser bl.a. att förhandsbetalning innebär pedagogiska problem och att som betala för en kontroll som utförs riskerar att undergräva legitimiteten för avgifterna. I rapporten lämnar Statskontoret ett antal förslag för att förbättra systemet för avgiftsfinansiering, bl.a. föreslås att efterhandsbetalning möjliggörs. Rapporten bereds inom . Enligt 27 kap. 1 § (1998:808) får kommuner ta ut avgift för tillsyn. Hur stor avgift som ska tas ut beslutas av kommunfullmäktige. Enligt uppgifter från Kommuner och Landsting (SKL) ska den avgift eller taxa som en kommun tar ut för att täcka kostnaderna för tillsyn och kontroll vara så rättvis som möjligt. Enligt kommunallagen ska alla behandlas lika, vilket enligt SKL i detta fall betyder att alla som har liknande verksamhet med samma risker och sköter sina företag på samma sätt ska betala lika mycket i tillsynsavgift. Därför måste det finnas en taxa som ger möjlighet att bedöma hur stor risk ett företag utgör för människors hälsa och miljön. Taxan ska även kunna ta hänsyn till hur ägaren av ett företag sköter sin verksamhet för att undvika skador på hälsan och miljön. Att risken kan variera mellan olika företag och beroende på företagens egenkontroll förklarar enligt SKL varför avgiften kan variera mellan företag som bedriver liknande verksamheter. Lagen (2007:592) om kassaregister m.m. Den som säljer varor eller tjänster mot kontant betalning måste ha ett certifierat kassaregister. Till kontant betalning räknas även betalning med kontokort. får göra oannonserade kontrollbesök och ta ut en kontrollavgift på om kassaregister saknas, inte uppfyller föreskrifternas krav, inte är anmält , uppgifterna i kassaregistret inte sparas, belopp inte slås in eller kunden inte får något kvitto. Om en ny överträdelse sker är avgiften . Syftet med lagen är att skydda seriösa företagare inom kontanthandeln mot illojal konkurrens. Skatteförfarandelagen (2011:1244) beslutade att tvätteribranschen ska omfattas av kravet på att föra personalliggare enligt bestämmelserna i skatteförfarandelagen (prop. 2012/13:34, bet. 2012/13:SkU14, rskr. 2012/13:143). Det innebär att de berörda näringsidkarna löpande ska föra en personalliggare över de personer som är verksamma i verksamheten och att ska ha möjlighet att göra oannonserade kontrollbesök i verksamhetslokalen för att kontrollera personalliggaren. En kontrollavgift ska tas ut om skyldigheten inte fullgörs enligt närmare bestämmelser i skatteförfarandelagen. Syftet med krav på personalliggare är att motverka förekomsten av svart arbetskraft. I likhet med vid tidigare behandling vill utskottet framhålla att det är helt i enlighet med regelverket att tillsynsmyndigheter tar ut en tillsynsavgift eller en kontrollavgift utan att en kontroll på plats nödvändigtvis har skett. kan utskottet notera att Statskontorets utredning pekar på ett antal brister med den nuvarande avgiftsmodellen och att ett antal förändringar föreslås när det gäller nuvarande avgiftsuttag. Utskottet vill därför avvakta regeringens beredning innan eventuella åtgärder vidtas. När det gäller tvätteribranschen och dess kontanthantering och risken för svarta pengar vill finansutskottet i likhet med skatteutskottet framhålla vikten av att skatteregler har en utformning som stärker medborgarnas förtroende för skattesystemet och underlättar för individen att göra rätt för sig. Skattefelet ska begränsas och skattebrott, skattefusk och skatteundandragande motverkas som målet om en minskad administrativ börda för företagen måste beaktas. Skattesystemet måste uppfattas som legitimt därför att det finansierar bra offentlig verksamhet som människor vill betala för. Skattereglerna ska uppmuntra långsiktigt företagande i . Företag som verkar i ska göra rätt för sig. kan också konstatera att det pågår ett aktivt arbete som är inriktat på att komma till rätta med alla former av skattefusk och svartarbete, t.ex. inom ramen för lagen om kassaregister och kravet på personalliggare inom tvätteribranschen. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet och hänvisar till den fortsatta beredningen av Utredningen för ersättning till kommuner och landsting för s.k. dold mervärdesskatt. I motion 2015/16:730 av (MP) anförs att regeringen bör utreda möjligheten att reglera de fristående skolornas momskostnader efter faktiska förhållanden i stället för efter schabloner. har tidigare behandlat motionsyrkanden om momskompensation, senast i betänkande 2012/13:FiU26 Kommunala frågor. I det betänkandet vidhöll utskottet sin uppfattning om att när det gäller principerna för ersättning för mervärdesskatt måste en avvägning göras mellan behovet av ett helt rättvisande system och fördelarna med administrativ enkelhet. Det mest rättvisande vore att kompensera för de faktiska kostnaderna. Eftersom detta är administrativt krävande ansåg utskottet att 6 procents momsersättning är en rimlig schablon för faktiska mervärdeskostnader. Utskottet konstaterade också att Statskontoret gjort en översyn av 1 § förordningen (2005:811) om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting. Översynen visade på att de procentsatser som anges i förordningen generellt sett är högre än de faktiska mervärdeskostnaderna. pekade översynen på vissa svårigheter och att bl.a. ytterligare analyser behövdes. Mot den bakgrunden ansåg utskottet att det inte fanns något skäl att föreslå förändringar av storleken på momskompensationen, varför motionsyrkandet avstyrktes. Översyn av ersättning till kommuner och landsting för s.k. dold mervärdesskatt (SOU 2015:93) beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare för att se över den ersättning som kommuner, landsting, kommunförbund och samordningsförbund får för s.k. dold mervärdesskatt vid upphandling av eller bidragsgivning till verksamhet inom sjukvård, tandvård, social omsorg, utbildning och vid hyra av lokaler för vissa boendeformer (dir. 2014:48). presenterade utredningen sitt slutbetänkande (SOU 2015:93). Utredningens bedömning är att det inte är lämpligt med differentierade schablonnivåer, bl.a. på grund av gränsdragningsproblem och ökad administrativ börda, varför den nuvarande ersättningen för dold mervärdesskatt även fortsättningsvis föreslås ges med en gemensam schablon för samtliga huvudområden. Den genomsnittliga ersättningsnivån beräknas av utredningen till , varför en lämplig nivå enligt huvudregeln ansågs vara . Nivån föreslås därför sänkas från nuvarande till . Vidare föreslås att nivån på den schablonersättning som ges för andelen lokalkostnad enligt 18/5-regeln ska sänkas från till för den andel som avser lokalkostnad och från för resterande del. De nya schablonnivåerna i 1 § förordningen (2005:811) föreslås träda i kraft . Betänkandet bereds inom . I likhet med tidigare behandling anser utskottet att när det gäller principerna för ersättning för mervärdesskatt måste en avvägning göras mellan behovet av ett helt rättvisande system och fördelarna med administrativ enkelhet. Det mest rättvisande vore att kompensera för de faktiska kostnaderna. Eftersom detta är administrativt krävande har utskottet tidigare ansett att 6 procents momsersättning är en rimlig schablon för faktiska mervärdeskostnader. kan utskottet notera att den utredning som haft i uppdrag att göra en översyn av den ersättning som kommuner, landsting, kommunförbund och samordningsförbund får för s.k. dold mervärdesskatt bl.a. föreslår en sänkt ersättningsnivå. Utskottet vill avvakta regeringens beredning av betänkandet innan andra eventuella åtgärder vidtas. Med det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om medfinansiering och hänvisar till den pågående utredningen som ser över lagen om redovisning och bl.a. kommunala bidrag till infrastruktur. I motion 2015/16:833 av och (båda S) vill motionärerna att det görs en översyn av redovisningslagen så att en medfinansiering av en annan kommuns infrastruktur får behandlas som en investering i stället för som då den måste redovisas som en resultatpost. tog regeringen beslut om att tillsätta en särskild utredare som ska se över lagen (1997:614) om redovisning (dir. 2014:124). Syftet med översynen är att åstadkomma en ändamålsenlig redovisningslagstiftning för kommuner och landsting. Utredaren ska bl.a. kartlägga tillämpningen av reglerna i redovisningslagstiftningen när det gäller bidrag till infrastruktur. Uppdraget ska redovisas . Utskottet kan notera att det redan tillsatts en utredning som bl.a. ska se över reglerna i redovisningslagstiftningen när det gäller bidrag till infrastruktur. Utskottet vill därför avvakta utredningens resultat innan eventuellt nya åtgärder vidtas. Med det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandet. Kommunala bolag och deras konkurrenssituation Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om kommunala bolag och deras konkurrenssituation. Utskottet hänvisar till befintlig lagstiftning som skapar förutsättningar för en effektiv konkurrens samt till den fortsatta beredningen av förslag från utredningen om en ny kommunallag. I motion 2015/16:2009 av och (båda SD) framför motionärerna att konkurrensvillkoren mellan svenska kommunalt ägda bolag och utländska offentligt ägda bolag kan medföra betydande konkurrensnackdelar för svenska bolag. Motionärerna vill därför att det utreds hur kommunalt ägda bolag kan agera mer affärsmässigt på en internationellt konkurrensutsatt marknad. lämnade Utredningen om en kommunallag för framtiden sitt slutbetänkande (SOU 2015:24). I betänkandet konstateras att den kommunala verksamheten har förändrats sedan den nuvarande kommunallagen trädde i kraft , och samhället har genomgått stora förändringar som globaliseringen och EU-medlemskapet påverkar den kommunala verksamheten. För att kommunallagen ska bidra till en mer professionell och effektiv verksamhet föreslås därför ett flertal förändringar i lagen. Bland annat föreslås att det ska tydliggöras att kommuner och landsting ska verka för konkurrensneutralitet och följa . Betänkandet bereds inom . Genom sätts ramar för medlemsstaternas möjligheter att med offentliga medel kunna stödja en viss verksamhet. Det gäller också för . Reglerna finns i artiklarna 107–109 i EUF-fördraget (fördraget om Europeiska unionens funktionssätt). Där fastställs att statsstöd är förbjudet om det inte uppfyller vissa på förhand bestämda undantag. Syftet med reglerna är att se till att konkurrensen på EU:s inre marknad inte snedvrids. Enligt uppgifter från har statsstödsreglerna varit till stor nytta för och för svensk ekonomi, t.ex. har fattat 135 beslut om olagligt statsstöd. Totalt har kommissionen krävt tillbaka från 20 medlemsstater (inte från ), vilket beräknas motsvarar ca i försämrad konkurrenskraft för svenska företag om reglerna inte hade funnits. Förutsättningarna för konkurrens mellan offentliga och privata näringsverksamheter regleras i konkurrenslagen (2008:579). Enligt finns reglerna för att offentliga aktörer ofta har helt andra förutsättningar än privata företag. En kommun går t.ex. inte i konkurs utan har möjlighet att fortsätta att driva en säljverksamhet som kanske går med förlust. Den kan också sälja varor eller tjänster som den har till uppgift att bevilja tillstånd till företag och konsumenter som agerar på samma marknad. Det gör att risken är stor för att konkurrensen snedvrids när offentliga aktörer säljer varor och tjänster i konkurrens med privata företag. Reglerna innebär att stat, kommun och landsting kan förbjudas att sälja varor eller tjänster på ett sätt som begränsar konkurrensen. Även uthyrning innefattas. Den som bryter mot förbudet kan bli tvungen att betala vite till staten. Utskottet kan inte se att det finns något skäl att tillsätta den utredning som motionären efterlyser. Den svenska konkurrenslagen, liksom och statsstödsregler, skapar enligt utskottet förutsättningar för väl fungerande marknader och en effektiv konkurrens till nytta för konsumenterna, bl.a. genom att reglera villkoren för offentlig säljverksamhet som drivs i konkurrens med såväl privat som annan offentlig verksamhet. Dessutom kan utskottet notera att betänkandet från Utredningen om en kommunallag för framtiden bereds inom . Utredningen föreslår ett flertal ändringar i kommunallagen för att den ska bidra till en mer professionell och effektiv verksamhet, bl.a. att det ska tydliggöras att kommuner och landsting ska verka för konkurrensneutralitet och följa . Med det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandet. Teknik och innovationer inom välfärden Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om teknik och innovationer inom välfärden. Utskottet hänvisar till det arbete som pågår inom kommuner, landsting och regioner med att stärka innovationsförmågan och till den kommande propositionen om forskning och innovation. Jämför reservation 3 (M). I motion 2015/16:734 av (M) vill motionären att det tas fram en nationell strategi för implementering av innovationer inom välfärdsteknologi i samarbete med kommuner och landsting. I partimotion 2015/16:3074 av m.fl. (M) framhålls att modern teknik och innovationer kan medföra stora möjligheter för såväl brukare som utförare i välfärden. Mot den bakgrunden vill motionärerna se en samverkan mellan kommuner, landsting och regioner kring investeringar i it och att det tas fram en nationell strategi för att tillvarata innovationer i välfärdens verksamheter (yrkandena 20 och 22). Stärkt innovationsförmåga i offentlig verksamhet 2015–2017 presenterade och Kommuner och Landsting (SKL) en gemensam överenskommelse med syfte att stärka innovationsförmågan i den verksamhet som kommuner, landsting och regioner ansvarar –2017. Genom överenskommelsen stärker parterna sin samverkan och förutsättningarna för att med gemensamma insatser stödja innovations- och utvecklingsarbetet i offentlig verksamhet. Överenskommelsen innehåller ett arbetsprogram för konkreta insatser och aktiviteter. Kapaciteten för innovation ska främjas genom bl.a. innovationsslussar där medarbetares idéer fångas upp, testbäddar inom nya områden, spridning av erfarenheter, innovationsnätverk och ett nationellt centrum för offentlig innovation samt genom att stimulera efterfrågedriven innovation. SKL och verkar också tillsammans till att välfärdsteknologi utvecklas, sprids och implementeras i hela landet. Utveckling av innovations- och entreprenörskapsklimatet (dir. 2015:10) beslutade regeringen att tillsätta en utredare med uppdrag att identifiera hinder och möjligheter samt lämna förslag på åtgärder för att förbättra och utveckla innovations- och entreprenörskapsklimatet i . lämnade utredningen ett delbetänkande om de slutsatser den bedömde hade bäring på regeringens forsknings- och innovationspolitik, i enlighet med direktivet. I betänkandet föreslås bl.a. att det skapas incitament för samverkan, t.ex. anses att samverkan med offentlig sektor behöver utvecklas. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen avser att presentera en proposition inom detta område . Utskottet kan konstatera att det redan pågår ett omfattande arbete med att stärka innovationsförmågan inom kommuner, landsting och regioner. Dessutom väntas regeringen presentera en proposition om forskning och innovationer . Utskottet vill därför avvakta resultaten av det arbete som pågår innan ytterligare åtgärder vidtas. Med det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om att beräkna folkmängd som ett genomsnitt. Utskottet anser att konsekvenserna av förändringar i det kommunala utjämningssystemet är svåra att överblicka och att eventuella ändringar därför bör anstå tills nästa översyn av hela det kommunala utjämningssystemet. I motion 2015/16:3128 av Per Åsling (C) framhålls att kommuner missgynnas i det kommunala utjämningssystemet som en följd av att antalet invånare utgör underlag vid beräkning av bidrag inom systemet. För en mer rättvis fördelning mellan kommunerna i utjämningssystemet vill motionären att befolkningen i stället beräknas som ett genomsnitt . I 17 § lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning framgår att avgifter och bidrag beräknas på grundval av antalet folkbokförda invånare i en kommun eller i ett landsting året före utjämningsåret. Var en person är folkbokförd året före beskattningsåret styr också i vilken kommun som personen ska betala skatt (65 kap. 3 § inkomstskattelagen). För att uppgifterna om antalet folkbokförda ska vara så aktuella som möjligt vid beräkningen av bidrag och avgifter används enligt uppgifter från SKL och SCB uppgifter från . Syftet med det kommunala utjämningssystemet är att åstadkomma likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting att bedriva sina verksamheter. Systemet består bl.a. av inkomst- och kostnadsutjämning. Samtliga parametrar som används för att beräkna en kommuns eventuella bidrag eller avgift inom systemet utgår från faktiska uppgifter vid ett specifikt tillfälle. För inkomstutjämningen används t.ex. folkmängden och skatteunderlaget enligt taxeringen 2015 (inkomstår 2014). Det skatteunderlag som ligger till grund för inkomstutjämningen avser därmed de individer som var folkbokförda i kommunen .