bet · H401KU5 · 2016-10-17 00:00:00 — I utlåtande /14:FiU13 subsidiaritetsprövade utskottet kommissionens förslag till förordning om en gemensam rekonstruktionsmekanism och rekonstruktionsfond (KOM(2013) 520). Enligt utskottet kunde delar av förslaget anses strida mot subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Utskottet ansåg bl.a. att kommissionens förslag innebar en betydande koncentration av makt till EU:s institutioner och myndigheter på bekostnad av medlemsstaternas inflytande. Enligt utskottets uppfattning var förslaget i denna del inte förenligt med proportionalitetsprincipen. EU-organens makt och inflytande skulle bli oproportionerligt stor. Målet med förordningen kunde med största sannolikhet även uppnås med en jämnare fördelning av makt mellan EU-nivån och medlemsstaterna. Utskottet ifrågasatte starkt den makt och den roll som kommissionen skulle få i rekonstruktionsprocessen. Kommissionen ska ta beslut om rekonstruktion eller avveckling av en bank, ska ha rösträtt i rekonstruktionsnämnden och dessutom ansvara för statsstödsprövningen. Utskottet såg här tydliga risker för en sammanblandning av roller, vilket riskerade att påverka effektiviteten i den gemensamma avvecklingsmekanismen. Utskottet föreslog att skulle lämna ett motiverat yttrande. Vid subsidiaritetsprövningen (utl. 2016/17:FiU18) av kommissionens förslag till förordning om fastställande av en gemensam ram för europeisk statistik om personer och hushåll (KOM(2016) 551) anförde utskottet att det prövade om förslaget var förenligt med proportionalitetsprincipen. Den omfattning i vilken delegerade akter och genomförandeakter används framstod enligt utskottet som olämplig, eftersom förslaget innebar att kommissionen skulle ges en lagstiftande roll där kommissionen på ett oförutsebart sätt kan komma att påverka förordningens framtida utformning och innehåll på ett sätt som i många avseenden normalt bör ligga på lagstiftare eller domstol. Utskottets uppfattning var att förordningen, och då särskilt den del av förslaget som handlade om att ge kommissionen befogenhet att anta delegerade akter och genomförandeakter, gick utöver vad som var nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen och därmed inte var förenlig med subsidiaritetsprincipen. Utskottet föreslog att skulle lämna ett motiverat yttrande. Utskottet framhåller sammanfattningsvis att i samtliga subsidiaritetsprövningar där det finns anledning till det gör utskottet ett proportionalitetstest inom ramen för subsidiaritetsprövningen. I de fall där utskottet bedömer att ett förslag inte strider mot subsidiaritetsprincipen motiverar utskottet inte sitt beslut närmare. Således framgår det inte i dessa fall av besluten i vilken mån ett proportionalitetstest gjorts inom ramen för subsidiaritetsprövningen. I den subsidiaritetsprövning som genomfördes (utl. 2016/17:FiU18) aktualiserades betydelsen av att vissa utkast till lagstiftnings- akter ger utrymme för att anta delegerade akter och genomförandeakter. den bakgrunden anser finansutskottet att det skulle kunna vara av värde att i kommande uppföljningar tar upp frågan om vilken betydelse möjligheten till delegerade akter och genomförandeakter i utkast till lagstiftningsakter har haft vid subsidiaritetsprövningen. framhåller i sitt yttrande att utskottets beredningsområde har direkt anknytning till . Antalet prövningar inom utskottets område är dock förhållandevis lågt. Ökningen 2014 gällde utkast om åtgärder till förmån för de yttersta randområdena inom EU. Dessa utkast ledde inte till några utlåtanden. Vad gäller majoritetsförhållandena var utskottet enigt vid samtliga prövningar av utkast till lagstiftningsåtgärder. anför att de förslag som skatteutskottet subsidiaritetsprövade har lett till EU-lagstiftning, vilket därmed har minskat utrymmet för nationella åtgärder inom politikområdena i fråga. framhåller dock att det är värt att notera att det på skatteområdet krävs enighet bland medlemsstaterna, vilket kan medföra justeringar och fördröjningar av förslagen innan dessa blir EU-lagstiftning. Medlemsstaterna har således möjlighet att bättre värna sin suveränitet på detta område än inom vissa andra politikområden. Enligt skatteutskottet har kommissionen lämnat motiveringar i fråga om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i de ärenden som utskottet har prövat under den nu aktuella tidsperioden. framhåller att i samtliga subsidiaritetsprövningar där det finns anledning till det gör utskottet en proportionalitetsprövning. I de fall där utskottet bedömer att ett förslag inte strider mot subsidiaritetsprincipen lämnas dock ingen motivering av detta i beslutet, och därför framgår det inte i dessa fall huruvida en proportionalitetsprövning gjorts. Enligt skatteutskottet har informationen i IPEX använts i något fall, men den är i regel varken fullständig eller särskilt relevant när utskottet behandlar subsidiaritetsärenden. Detta är naturligt eftersom alla parlament i medlemsländerna arbetar inom samma tidsram. Utskottet håller en löpande kontakt med representant vid EU:s institutioner, och anser att denna möjlighet att skaffa information är mycket värdefull. Utskottet vill mycket starkt understryka vikten av hur tidsramarna för subsidiaritetsprövningen av ett förslag korresponderar med behandlingen av kommissionens förslag inom EU. Det förekommer att förhandlingarna inom EU om förslagen till rättsakter påbörjas redan innan tidsfristen för subsidiaritetsprövningen av rättsakterna löpt ut. Bakgrunden till denna kommentar är en subsidiaritetsprövning som gjordes av skatteutskottet och som resulterade i ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande (utl. 2015/16:SkU27, rskr. 2015/16:182). presenterade kommissionen ett paket med åtgärder för att motverka skattefusk. Förslaget till ändringar i rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv /799/EEG var en del av detta paket. Kammaren hänvisade det aktuella ärendet till skatteutskottet . Tidsfristen för att lämna ett motiverat yttrande löpte ut . Regeringen hade formulerat sin ståndpunkt att förslaget var förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i en faktapromemoria (2015/16:FPM49). Regeringen påpekade dock att kommissionen inte utfört någon egen konsekvensanalys av förslaget, vilket påverkade möjligheterna att bedöma dess effekter. Under utskottets fortsatta beredning av subsidiaritetsfrågan informerade regeringen därefter om att förhandlingar i rådet hade lett fram till ett kompromissförslag mellan medlemsstaterna. Ordförandeskapet lade fram ett förslag till Ekofin om att medlemsländerna skulle enas om en politisk överenskommelse på grundval av kompromissförslaget, vilket de också gjorde. Medlemsländerna uttalade således en politisk överenskommelse i rådet innan fristen för den nationella parlamentariska processen hade löpt ut. Utskottet vill betona att de nationella parlamentens subsidiaritetsprövningar kan förlora i värde om prövningen inte kan genomföras innan rådet tagit ställning. hänvisar i sitt yttrande till sina redovisade synpunkter i förra årets yttrande till (yttr. 2015/16:JuU4y). I förra årets yttrande framhöll justitieutskottet bl.a. följande. Det samarbete som sedan Lissabonfördragets ikraftträdande finns på det straffrättsliga området innebär att delar av den nationella kompetensen förs över till EU, vilket medför att lagstiftningen på EU-nivå stärks och att utrymmet för nationell lagstiftning minskar i motsvarande mån. Denna kompetensöverföring är i många fall nödvändig för att nå ett effektivt samarbete, dvs. att förebygga och bekämpa gränsöverskridande och allvarlig brottslighet. Som utskottet tidigare konstaterat har ett omfattande lagstiftningsarbete skett på området, vilket också har lett till en betydande kompetensöverföring till EU och motsvarande inskränkning av den nationella kompetensen. Utskottet framhöll att det är viktigt att uppmärksamma den samlade effekten som olika förslag kan ha tillsammans och som kan vara svår att överblicka vid enskilda förslag. Tre av de förslag som utskottet prövade gällde processuella frågor. Utskottets uppfattning var att åtgärder för att stärka misstänktas eller tilltalades processuella rättigheter förbättrar förutsättningarna för det rättsliga samarbetet, och utskottet ansåg att den överföring av kompetens som förslagen medför syftar till att nå ett effektivt samarbete och därmed får anses Utskottet vidhöll också sin tidigare anförda inställning att det är viktigt att subsidiaritetsfrågan ges särskild uppmärksamhet när det handlar om förslag till lagstiftning inom det straff- och processrättsliga området. och i synnerhet straffrättsliga frågor, återspeglar grundläggande värden, seder och bruk i medlemsländerna. Dessa frågor utgör en central del för varje stats funktion och legitimitet och är därför av särskild betydelse för medlems- De rättsliga frågornas särskilda karaktär innebär även att det är viktigt att utvecklingen på området är förankrad hos medlemsstaterna. att det är av största betydelse att subsidiaritets- och proportionalitets- principerna beaktas och att kommissionen i sitt fortsatta lagstiftningsarbete tar hänsyn till medlemsstaternas synpunkter i dessa avseenden. minst det fortsatta lagstiftningsarbetet när det gäller kommissionens förslag om att inrätta en europeisk åklagarmyndighet. Som justitieutskottet påtalat i ett yttrande till utrikesutskottet om kommissionens arbetsprogram 2015 ansåg justitieutskottet alltjämt att förslaget i sin helhet stred mot Utskottets inställning var att i synnerhet straff- och processrättslig lagstiftning på EU-nivå endast ska initieras om det står klart att en sådan lagstiftning bidrar med ett betydande mervärde. Som utskottet anförde i ett utlåtande bör behovet av åtgärder på EU-nivå grundligt analyseras inför varje I sitt yttrande till utrikesutskottet om kommissionens arbets- program 2015 välkomnade utskottet därför kommissionens restriktivare hållning till ny lagstiftning på EU-nivå. Utskottet noterade även med tillfreds- ställelse att kommissionen i sitt arbetsprogram framhåller att EU inte ska lägga sig lika mycket i sådant som bättre hanteras på medlemsstatsnivå. såg positivt på att ett ökat fokus ska läggas på att genomföra, tillämpa och utvärdera den lagstiftning som redan finns. Utskottets uppfattning var att subsidiaritetsprövningarna fungerar väl, men utskottet ville markera vikten av att dessa kan genomföras innan förhandlingen om förslagen inleds för att de synpunkter som parlamenten framför ska beaktas i de fortsatta förhandlingarna. Vidare välkomnade utskottet kommissionens avsikt att söka en nära dialog med de parlament som lämnat motiverade yttranden när tröskeln för ett s.k. gult kort är nådd, men även i vissa fall när tröskeln för en omprövning inte nås. gör följande iakttagelser i sitt yttrande. –prövade utskottet 22 utkast till lagstiftningsakter. Dessa gällde främst politikområdena gränskontroll, invandringspolitik och asylpolitik. Lissabonfördraget delar in avdelning V, Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, i fyra områden, varav politik som rör gränskontroll, asyl och invandring är ett och ett annat rör polissamarbete. Utskottet kan konstatera att områdena har en stark gränsöverskridande karaktär och att det därför är nödvändigt att ha ett effektivt samarbete på europeisk nivå. Utskottet har inte funnit skäl att lämna ett motiverat yttrande över ett utkast till lagstiftningsakt. Av de tre utkasten till lagstiftningsakter som utskottet prövade under den nu aktuella perioden avsåg ett en ändring av utformningen av visumhandlingar för att göra dessa mer enhetliga och säkra genom ett nytt säkerhetskoncept, och en ny utformning på viseringsmärket. Ett förslag gällde en ändring i Dublinförordningen och rörde inrättandet av en omplaceringsmekanism vid kriser. Det sista förslaget som prövades innebar upprättandet av en EU-gemensam förteckning över säkra ursprungsländer (att införas i det s.k. asylprocedurdirektivet). Ett genomförande av de nämnda förslagen kan enligt utskottets bedömning inte anses minska utrymmet för nationella åtgärder. Utskottet kan inte heller se att förslagen i sig inneburit en förskjutning av kompetens eller befogenheter mellan unionen och medlemsstaterna. Utskottet kan emellertid konstatera att Lissabonfördraget gav europeiska institutioner nya befogenheter att vidta åtgärder som syftar till att upprätta en gemensam förvaltning av EU:s yttre gränser och skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem. Vad gäller bl.a. ett av utkasten (KOM(2015) 452) som utskottet prövade är syftet just en ytterligare harmonisering på området, och det kan enligt utskottet således inte anses minska utrymmet för nationella åtgärder utöver den befogenhetsfördelning som slagits fast genom Lissabonfördraget. Utskottet noterar emellertid, när det gäller det nämnda utkastet, att det har lämnats ytterligare ett utkast till lagstiftningsakt i fråga om samma författning. I kommissionens förslag till och rådets förordning om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd och upphävande av direktiv /32/EU (KOM(2016) 467) föreslår kommissionen att asylprocedurdirektivet ska ersättas av en förordning (i vilken en förteckning över säkra länder föreslås ingå), vilket innebär att bestämmelserna blir direktverkande. Förslaget syftar enligt kommissionen till att etablera ett enhetligt förfarande för internationellt skydd som är effektivt, rättvist och balanserat. Ett omfattande lagstiftningsarbete har inletts på området i syfte att uppnå ett gemensamt europeiskt asylsystem. Enligt utskottet är det viktigt att uppmärksamma den samlade effekten som olika förslag kan ha tillsammans och som kan vara svår att överblicka vid en prövning av enskilda förslag. Utskottet kan dock konstatera att det är svårt att bedöma hur det samlade utfallet på politikområdet förhåller sig till upprätthållandet av subsidiaritetsprincipen. Utskottet har inte explicit gjort någon bedömning av proportionaliteten i samband med prövningen av utkast till lagstiftningsakter. Som en kommentar till frågan om majoritetsförhållandena vid utskottets prövning av utkasten till lagstiftningsakter kan utskottet konstatera att SD- ledamöterna ansåg att förslaget om inrättandet av en omplaceringsmekanism vid kriser stred mot subsidiaritetsprincipen. var utskottet enigt. När det gäller frågan om kommissionens motiveringar kan utskottet kon- statera att kommissionen i samtliga utkast lämnade redogörelser för förslagens förenlighet med subsidiaritetsprincipen. representant vid EU:s institutioner kontaktades inte om En kontroll i IPEX gjordes av om andra EU-länder inlett ett subsidiaritetsförfarande eller lämnat ett motiverat yttrande. framhåller slutligen att dess prövning av hänvisade förslag fungerar väl och att den ofta görs med förenklad behandling. Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft och t.o.m. prövade riksdag totalt 522 utkast till lagstiftningsakter som översändes för subsidiaritetsprövning enligt protokoll nr 2 om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. har lämnat totalt 46 motiverade yttranden till , rådets och kommissionens ordförande, vilket innebär att har haft invändningar mot av alla utkast. översände kommissionen 21 utkast för subsidiaritetsprövning, och lämnade ett motiverat yttrande. Kommissionen har i sin årsrapport om subsidiaritet och proportionalitet framhållit att de nationella parlamenten endast lämnade 8 motiverade yttranden , vilket var en minskning jämfört med då 21 motiverade yttranden kom in. Det lägre antalet motiverade yttranden bör ses mot bakgrund av en minskning av antalet förslag från kommissionen. Utskottet välkomnar att kommissionen fortsätter att lägga fram färre förslag än för att kunna lägga ett ökat fokus på att genomföra, tillämpa och utvärdera den lagstiftning som redan finns på plats. Utskottet konstaterar också att i procent räknat uppgick andelen motiverade yttranden från de nationella parlamenten till av de utkast till lagstiftningsakter som översändes för subsidiaritetsprövning , vilket är en liten ökning jämfört med då andelen motiverade yttranden var . Inga gula kort utfärdades . Sammanfattningsvis grundade sig en majoritet av alla förslag som lagts fram sedan Lissabonfördraget trädde i kraft på artikel 114 i EUF-fördraget, dvs. förslagen gällde tillnärmning av lagstiftning som syftar till att upprätta den inre marknaden. Förslagen återfinns inom de flesta av utskottens beredningsområden och berör många olika frågor. Därefter följer förslag som rör jordbruk och fiskeri, transportpolitik samt miljöpolitik. Inom området för frihet, säkerhet och rättvisa dominerar förslag som rör straffrättsligt samarbete och gränskontroll (se bilaga 7). Det motiverade yttrande som lämnade på förslag av skatteutskottet gällde tillnärmning av lagstiftning som direkt inverkar på den inre marknaden (artikel 115 i EUF-fördraget). anför i sitt yttrande att de förslag som utskottet prövade har lett till lagstiftning på EU-nivå, vilket därmed minskat utrymmet för nationella åtgärder inom politikområdena i fråga. framhåller dock att på skatteområdet krävs enighet bland medlemsstaterna, och att medlemsstaterna således har möjlighet att bättre värna sin suveränitet på detta område än inom vissa andra politikområden. framhåller att ett omfattande lagstiftningsarbete inom EU har inletts för att uppnå ett gemensamt europeiskt asylsystem. Enligt socialförsäkringsutskottet är det viktigt att uppmärksamma den samlade effekten som olika förslag kan ha tillsammans och som kan vara svår att överblicka vid en prövning av enskilda förslag. konstaterar dock att det är svårt att bedöma hur det samlade utfallet på politikområdet förhåller sig till upprätthållandet av subsidiaritetsprincipen. tar i sitt yttrande upp ett exempel på en subsidiaritetsprövning som genomfördes och där förhandlingar i rådet inleddes – och medlemsländerna enades om ett kompromissförslag – innan tidsfristen för subsidiaritetsprövningen hade löpt ut. Mot denna bakgrund vill återigen understryka vikten av att de nationella parlamentens subsidiaritetsprövningar kan genomföras innan förhandlingarna av förslagen inom EU påbörjas. I annat fall kan subsidiaritetsprövningarna förlora i betydelse. har betonat värdet av kontakter och informationsutbyte med andra nationella parlament inom EU. Syftet med det interparlamentariska samarbetet är att säkerställa det effektiva utövandet av de parlamentariska befogenheterna i unionsfrågorna, särskilt när det gäller övervakningen av subsidiaritetsprincipen. vill i detta sammanhang framhålla att flera av utskotten har goda erfarenheter av den möjlighet till informationsutbyte som representant vid EU:s institutioner kan erbjuda. representant träffar sina motsvarigheter vid regelbundna möten och är därför en värdefull ingång vid informationsutbyte. Så som har kunnat konstatera – och som även skatteutskottet framhåller i årets uppföljning – är informationen i IPEX som regel varken fullständig eller särskilt relevant när utskotten behandlar subsidiaritetsärenden. Eftersom tidsfristen börjar löpa i alla medlemsstater har utskotten som regel begränsad nytta av IPEX under själva beredningen av ett ärende. konstaterar dock att det finns en förbättringspotential i frågan om i vilken omfattning information läggs in i IPEX och att den läggs in på ett språk som är tillgängligt för andra parlament. bör därför verka för att IPEX utvecklas till att bli ett effektivare verktyg för informationsutbyte mellan de nationella parlamenten. Den översiktliga genomgången av motiveringar utifrån subsidiaritets- principen som utskottet gjort visar att motiveringar saknades i 5 av de utkast Av de utskott som yttrat sig i årets uppföljning har inte något utskott haft några invändningar mot motiveringarna utifrån , som vidhåller sin uppfattning att uteblivna motiveringar försvårar för de nationella parlamenten att genomföra sin fördragsenliga skyldighet att se till att subsidiaritetsprincipen följs i enlighet med protokoll nr 2, avser att bevaka frågan även i anser i sitt yttrande att det kunde finnas skäl att utvärdera hur ofta resultatet av uppföljning behöver meddelas Enligt riksdagsordningen ska utskottet följa tillämp- ning av subsidiaritetsprincipen och en gång meddela kammaren sina Utskottet finner inte skäl att initiera någon utvärdering av hur ofta utskottet ska meddela kammaren sina iakttagelser. Vid nästa uppföljning avser utskottet att överväga om frågan om vilken betydelse möjligheten i rättsakter till delegerade akter och genomförandeakter har haft vid subsidiaritetsprövningen bör tas upp inom ramen för uppfölj- I årets uppföljning ställde utskottet frågor om i vilken utsträckning utskotten har gjort en proportionalitetsbedömning inom ramen för subsidiaritetsprövningen av utkast till lagstiftningsakter och om utskotten varit eniga i sina ställningstaganden. Med hänsyn till att endast ett fåtal utskott har yttrat sig är det svårt för att dra några slutsatser i dessa Utskottet vill återigen framhålla vikten av att övriga utskott yttrar sig, eftersom yttrandena innehåller värdefulla synpunkter för uppföljningen. yttrande 2016/17:FiU2y BILAGA 1 FINANSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:FIU2Y FINANSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:FIU2Y BILAGA 1 BILAGA 1 FINANSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:FIU2Y FINANSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:FIU2Y BILAGA 1 yttrande 2016/17:SkU3y SKATTEUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SKU3Y BILAGA 2 BILAGA 2 SKATTEUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SKU3Y SKATTEUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SKU3Y BILAGA 2 BILAGA 2 SKATTEUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SKU3Y SKATTEUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SKU3Y BILAGA 2 yttrande 2016/17:SfU2y BILAGA 4 SOCIALFÖRSÄKRINGSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SFU2Y SOCIALFÖRSÄKRINGSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SFU2Y BILAGA 4 BILAGA 4 SOCIALFÖRSÄKRINGSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SFU2Y SOCIALFÖRSÄKRINGSUTSKOTTETS YTTRANDE 2016/17:SFU2Y BILAGA 4 KOM(2014) 724 Förslag till och rådets förordning om harmoniserade index för konsumentpriser och om upphävande av förordning (EG) nr 2494/95 KOM(2015) 10 Förslag till och rådets förordning om Europeiska fonden för strategiska investeringar och om ändring av förordningarna (EU) nr 1291/2013 och (EU) nr 1316/2013 KOM(2015) 472 Förslag till och rådets förordning om gemensamma regler för värdepapperisering och om inrättandet av ett europeiskt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven 2009/65/EG, 2009/138/EG, 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012 KOM(2015) 473 Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag KOM(2015) 129 Förslag till rådets direktiv om upphävande av rådets direktiv /48/EG KOM(2015) 135 Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning 2014/15:SkU26) KOM(2014) 714 Förslag till och rådets beslut om upphävande av vissa rättsakter på området polissamarbete och rättsligt samarbete i straffrättsliga KOM(2014) 715 Förslag till och rådets förordning om upphävande av vissa rättsakter på området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete KOM(2015) 5 Förslag till och rådets beslut om makroekonomiskt stöd till AVGJORDA SUBSIDIARITETSÄRENDEN I RIKSDAGE KOM(2015) 303 Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1683/1995 av om en enhetlig utformning av KOM(2015) 450 Förslag till och rådets förordning om inrättande av en omplaceringsmekanism vid kriser och om ändring av och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat KOM(2015) 452 Förslag till och rådets förordning om upprättande av EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer enligt