bet · H301FiU20 · 2016-06-17 00:00:00 — I likhet med regeringen anser utskottet att det är viktigt att bygga upp marginaler för att möta framtida konjunkturnedgångar. Utskottet noterar också att regeringen har för avsikt att föra det finansiella sparandet tillbaka till balans och överskott. I detta sammanhang vill utskottet liksom tidigare framhålla att i vilken takt som sparandet ska stärkas bör baseras på en samlad bedömning utifrån stabiliserings-, fördelnings- och strukturpolitiska utgångspunkter. Utvecklingen av de offentliga finanserna framöver kommer till stor del att styras av hur migrationen utvecklas. I likhet med regeringen anser utskottet att det är rimligt att exceptionella händelser som t.ex. ett stort antal människor på flykt hanteras utan krav på kortsiktiga budgetförstärkningar. Utskottet delar regeringens bedömning att ökade kostnader för det höga antalet asylsökande gör att konsolideringen av den offentliga sektorns finansiella sparande kommer att nås först efter 2020. Det gynnsamma konjunkturläget i kombination med en ansvarsfull finanspolitik gör att det finansiella sparandet stärks för att 2020 uppgå till eller av BNP. Utskottet anser i likhet med regeringen att den förhållandevis låga offentliga skuldsättningen och ett stort förtroende för offentliga finanser gör att sparandet stärks i en takt som värnar samhällsekonomisk balans utan att hållbarheten eller förtroendet för de offentliga finanserna äventyras. Utskottet behandlar de bedömningar som regeringen gör av utgiftstakets nivåer som en del av riktlinjerna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Regeringen bedömer att utgiftstaket bör uppgå till 2019 och till 2020. Budgeteringsmarginalen, dvs. skillnaden mellan utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna, är respektive 2019 och 2020. Uttryckt som andel av de takbegränsade utgifterna är budgeteringsmarginalen 2019 och 2020. Utskottet kan i likhet med regeringen konstatera att det innebär ett större utrymme än den säkerhetsmarginal som regeringen minst vill upprätthålla till utgiftstaket framför allt 2020. I det sammanhanget vill utskottet framhålla att det faktum att det finns utrymme under utgiftstaket inte betyder att det finns ett utrymme för reformer som ökar de takbegränsade utgifterna. Utskottet delar regeringens bedömning av utgiftstaken . Utskottet kan notera att utgiftstaket är fastställt till och att de takbegränsade utgifterna beräknas till , vilket ger en budgeteringsmarginal på . Det är mindre än regeringens riktlinje för budgeteringsmarginalens minsta storlek som är av de takbegränsade utgifterna, dvs. Utskottet utgår från att regeringen vidtar åtgärder, i enlighet med budgetlagens bestämmelser, om det finns en risk för att det fastställda utgiftstaket överskrids. vidtog regeringen åtgärder i enlighet med budgetlagen för att hantera osäkerheten när det gäller utgifterna kopplade till antalet asylsökande och för att säkra tillräckliga marginaler under utgiftstaket . De planerade utgifterna minskades på en rad områden med sammanlagt . Efter åtgärderna beräknas budgeteringsmarginalen under utgiftstaket bli , vilket regeringen bedömer som tillräckligt för att hantera den osäkerhet som finns i utgiftsutvecklingen. Med anledning av den tidigareläggning av utgifter som regeringen vidtagit anser utskottet att det hade varit önskvärt med en redovisning av de avvägningar som ligger bakom valet av åtgärder. Utskottet har uttryckt önskemål om en ökad transparens och tydlighet i regeringens redovisning av budgeteffekter. Som regeringen framhåller har ett samarbete därför inletts mellan och finansutskottets kansli i syfte att utreda vilka möjligheter som finns för att utveckla redovisningen och hanteringen av budgeteffekter. I vårpropositionen framhålls emellertid att en större detaljeringsgrad än den som tillämpas inte med säkerhet skulle medföra att redovisningen av budgeteffekter blir mer rättvisande. Utskottet ser positivt på det samarbete som har inletts. Utskottet vill dock framhålla, som , att detaljeringsgraden i budgetpropositionen inte är tillfredsställande för behov. Även om den samlade offentligfinansiella effekten har störst betydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen och vid avstämningar mot överskottsmålet är det ur perspektiv viktigt att effekterna på det finansiella sparandet framgår fördelat på delsektorerna stat, kommun och ålderspensionssystem. Det är ett rimligt krav att man någorlunda enkelt ska kunna utläsa effekterna av att t.ex. avvisa ett visst regeringsförslag. En tydlig redovisning av budgeteffekter på olika delsektorer gör det dessutom lättare för oppositionspartierna att presentera budgetalternativ som kan ställas i relation till regeringens förslag. Utskottet vill också som tidigare understryka betydelsen av regeringens redovisning av budgeteffekter för staten vid beslut om statens budget, dvs. fastställande av inkomster och utgifter på statens budget. När det gäller tydlighet och transparens vill utskottet återigen framhålla att regeringen bör redovisa sina reformambitioner fördelade per utgiftsområde även för åren efter budgetåret och inte som en beräkningsteknisk överföring till hushållen. Detta är också viktigt för att oppositionspartierna ska ges förutsättningar att presentera budgetalternativ som är jämförbara med regeringens. Inriktningen på den ekonomiska politiken Enligt utskottet visar regeringen med den ekonomiska vårpropositionen 2016 att den står för ett samhällsbygge för ansvar, trygghet och utveckling. Den svenska modellen, med generella välfärdstjänster av hög kvalitet, en aktiv arbetsmarknadspolitik, goda omställningsförsäkringar och starka parter på arbetsmarknaden som självständigt förhandlar avtal och villkor har gjort till ett föregångsland i världen. Utskottet håller med regeringen om att det är med den svenska modellen som grund och med moderniseringen som verktyg vi kan bygga ett hållbart samhälle där ingen lämnas efter, och ingen hålls tillbaka. Den svenska modellen ska enligt utskottet utvecklas och inte avvecklas. Därför ser utskottet med tillfredsställelse på att regeringen prioriterar samhällsbygget framför ytterligare skattesänkningar och nedskärningar. Hållbart mottagande och effektiv etablering har burit ett lika stort ansvar för människor på flykt. sökte totalt 163 000 människor asyl i , och av dessa var drygt 35 000 ensamkommande barn. Utskottet håller med regeringen om att vi ska vara stolta över den humanitära insats gjort. Framöver kan dock inte ensamt axla ett lika stort ansvar, varför arbetet med att få EU:s medlemsstater att ta ansvar i den pågående humanitära katastrofen måste fortsätta. Utskottet konstaterar att de kraftfulla och ansvarsfulla åtgärder som regeringen vidtog för att hantera situationen har haft effekt. Liksom regeringen anser utskottet att det krävs en både ordnad och reglerad invandring och att asylrätten måste värnas för att ska ha ett väl fungerande mottagande som möjliggör för nyanlända att etablera sig i samhället. Utskottet ser med tillfredsställelse på regeringens tydliga inriktning att ge dem som flytt till goda förutsättningar att snabbt ta sig in i det svenska samhället. Eftersom arbete är nyckeln till etablering är det enligt utskottet bra att regeringens inriktning på politiken syftar till att göra det lättare för nyanlända att komma in snabbare på den svenska arbetsmarknaden, bl.a. genom kompetenskartläggningar, validering och fler snabbspår in på arbetsmarknaden. Det stora antalet asylsökande innebär självfallet även en utmaning för många av välfärdens verksamheter, t.ex. ett ökat behov av skola och andra välfärdstjänster. Utskottet noterar att regeringen presenterat en satsning på ytterligare till kommuner och landsting och anser att detta är ett sätt att ta ansvar genom att säkra en hög kvalitet i välfärden. När fler arbetar minskar inkomstklyftorna och förutsättningar skapas för att utveckla välfärden. Därför är det helt nödvändigt att den ekonomiska politiken bidrar till att minska arbetslösheten och öka sysselsättningen. Utskottet håller med regeringen om att målet att ska ha lägst arbetslöshet i EU 2020 är ambitiöst och ställer höga krav på politiken, inte minst mot bakgrund av att många människor kommer att vara nya på arbetsmarknaden . Utskottet står bakom regeringens jobbagenda som består av tre delar: investeringar i utbildning och en aktiv arbetsmarknadspolitik, investeringar i bostäder och infrastruktur samt en aktiv näringspolitik för fler och växande företag. Satsningar på välfärden är också en central del i regeringens jobbpolitik. Möjligheterna till utbildning och matchningsinsatser behöver förbättras så att fler rustas att ta de jobb som finns. Utskottet delar regeringens syn att det behövs en aktiv arbetsmarknadspolitik för att minska arbetslösheten, t.ex. arbetsmarknadsutbildning, praktik och anställningsstöd. Utskottet ser vidare positivt på att regeringen prioriterar insatser för ungdomar som står långt från arbetsmarknaden och för personer som drabbas av långa tider i arbetslöshet. Det är bra att utvidga traineejobben till att även omfatta ungdomar utan fullföljd gymnasieutbildning, långtidsarbetslösa och nyanlända, liksom att extratjänster och andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder ersätter fas 3. Utskottet håller med regeringen om att målet om att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning även ska omfatta dem som kommer in i det svenska skolsystemet under senare del eller i gymnasieåldern. Utskottet konstaterar liksom arbetsmarknadsutskottet att allianspartierna har en fortsatt samsyn när det gäller åtgärder för att öka sysselsättningen, men att regeringens politik är den som har störst förutsättningar att möta utmaningarna på det arbetsmarknadspolitiska området. Även om utskottet, liksom arbetsmarknadsutskottet, inte ifrågasätter subventionerade anställningar och skattesubventioner som t.ex. RUT-avdraget hör insatser för att matcha och höja arbetskraftens kompetens, t.ex. arbetsmarknadsutbildningar, till arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgifter. En politik som försämrar inkomsttryggheten vid arbetslöshet ställer sig inte utskottet bakom eftersom det leder till en sämre matchning på arbetsmarknaden. Utskottets bedömning är att behöver fler jobb men inte sänkta löner. Mot bakgrund av motionsförslaget om ett sysselsättningspolitiskt ramverk vill utskottet lyfta fram att regeringen i den ekonomiska vårpropositionen i ett särskilt avsnitt redogör för sin syn på arbetsmarknadsläget och utmaningarna för politiken . När det gäller redovisningen av väntade effekter av olika reformförslag vill utskottet liksom tidigare (t.ex. bet. 2015/16:FiU1 s. 87) påpeka att det råder stor osäkerhet om i vilken utsträckning och i vilken takt olika åtgärder påverkar sysselsättningen och arbetslösheten. Utskottet konstaterar att regeringen gör en samlad bedömning av hur reformer påverkar den makroekonomiska utvecklingen. En jämlik kunskapsskola med tid för varje elev Utskottet instämmer med regeringen att skolan är helt avgörande för ett som håller ihop och en viktig del av samhällsbygget. Med försämrade kunskapsresultat i , ökad segregation och kunskapsskillnader mellan grundskolor står skolan inför betydande utmaningar. Liksom regeringen menar utskottet att det stora antalet nyanlända barn och unga har förstärkt behovet av att komma till rätta med de utmaningar som redan tidigare präglat den svenska skolan. Utskottet står bakom regeringens mål om en jämlik kunskapsskola där lärarna har tid för varje elev och att inriktningen för politiken är att höja kunskapsresultaten genom ökad attraktivitet för läraryrket, tidiga insatser och ökad jämlikhet. Klimatet är vår tids ödesfråga Utskottet håller med regeringen om att utgör ramverket för ett långsiktigt och ambitiöst klimatarbete i världens alla länder. Det stora arbetet med att minska utsläppen återstår dock, och alla länder måste formulera en ambitiös klimatpolitik för att göra detta möjligt. Nyckeln till att minska de globala klimatutsläppen är att rikare länder går före och minskar sina utsläpp samt utvecklar och sprider lösningar som utvecklingsländer ges stöd i sin klimatomställning och klimatanpassning. Utskottet delar regeringens ambition att ska vara en global föregångare i klimatomställningen och ser positivt på det breda parlamentariska stöd som finns för ett klimatpolitiskt ramverk. Utskottet noterar att arbetet med att utveckla kompletterande välfärdsmått pågår och att har presenterat en förstudie med förslag på långsiktiga hållbarhetsindikatorer som ska kopplas till bl.a. de nationella miljökvalitetsmålen. Stärkt välfärd och ökad jämlikhet Gemensamt finansierade välfärdstjänster är centralt i den svenska modellen. Utskottet delar regeringens uppfattning om att investeringarna i välfärden har varit eftersatta och välkomnar regeringens prioriteringar att skapa bättre förutsättningar för att fler ska kunna anställas i välfärdssektorn. Vår svenska samhällsmodell ska inte raseras genom nedskärningar i välfärden eller genom en politik som ökar klyftorna. Utskottet ser därför positivt på att regeringen vill utveckla den svenska modellen genom en politik för ökad jämlikhet. I ett fungerande välfärdssamhälle ska inte sjukdom, skada, funktionsnedsättning eller arbetslöshet medföra ekonomisk utsatthet, varför utskottet välkomnar regeringens inriktning på den ekonomiska politiken att fortsätta värna starka offentliga trygghetssystem och skapa långsiktigt hållbara och moderna socialförsäkringar. Utskottet ser med tillfredsställelse på att regeringen avser att fortsätta arbetet med att motverka den ekonomiska utsattheten genom insatser för fler jobb och riktade åtgärder för samhällets mest utsatta. När det gäller motionsyrkandet om att återinföra en statlig investeringsbudget vill utskottet framhålla att enligt budgetlagen är den etablerade ordningen att statliga investeringar ska finansieras över anslag. Anslagsfinansiering innebär att investeringsutgiften måste genomgå en budgetprövning där bl.a. olika utgifter ställs mot varandra. Om finansieringen i stället sker med lån i betyder det att investeringarna undantas från den årliga budgetprövningen, vilket utskottet inte kan ställa sig bakom. Anslagsfinansiering av investeringar bidrar till tydlighet och transparens i budgeten, och budgetprövningen skapar förutsättningar för att statens medel används på ett effektivt sätt. Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet propositionens riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. De alternativa förslagen till riktlinjer i oppositionspartiernas motioner avstyrks, liksom övriga här aktuella motionsyrkanden. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som föreslår i reservationen. 2015/16:2277 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2015/16:3406 av och (båda M), 2015/16:3398 av m.fl. (KD), 2015/16:3403 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2015/16:3404 av m.fl. (C) samt avslår proposition 2015/16:100 punkt 1 och motionerna 2015/16:1432 av m.fl. (S), 2015/16:1672 av Finn (M), 2015/16:2218 av och (båda MP), 2015/16:2342 av och (båda S), 2015/16:2407 av och (båda C), 2015/16:2439 av (C), 2015/16:2584 av Finn m.fl. (M) och 2015/16:3397 av m.fl. (SD). har tillsammans med , och en samsyn kring den ekonomiska politiken som lägger en grund för oss fyra allianspartier att regera tillsammans. Vår gemensamma ståndpunkt är att politiken ska syfta till att bygga ett samhälle där varje människas förmåga tas till vara, där alla får förutsättningar att växa och skapa och där vi gemensamt skapar trygghet och sammanhållning. när bedöms vara på väg in i en högkonjunktur finns det inte längre stabiliseringspolitiska skäl att avvakta med budgetförstärkningar. En stramare finanspolitik bör därför föras genom att nya reformer och framåt finansieras fullt ut som diskretionära budgetförstärkningar på genomförs. bör ytterligare i budgetförstärkningar genomföras. Förutsatt att ekonomin är i balans kan därmed den offentliga sektorns finansiella sparande nå 1 procents överskott 2020. Budgetförstärkningar bör ske genom såväl intäktsökningar som utgiftsminskningar. Förstärkningarna ska inte ske genom att skatten på jobb och företagande höjs eller påverka välfärdens kärnverksamheter. Statens utgifter måste hållas på en mer ansvarsfull nivå, varför utgiftstaken bör sänkas med mellan 21–för åren 2017–2020. Migrationspolitiken ska bedrivas långsiktigt och hållbart, och den ska inom den reglerade invandringen värna asylrätten, underlätta rörligheten över gränser och främja en behovsstyrd arbetskraftsinvandring. Det förutsätter genomgripande reformer. Integrationen måste förbättras, och trösklarna in på arbetsmarknaden sänkas. står inför en period med omfattande reformbehov, och det stora flyktingmottagandet kommer att förstärka de strukturella utmaningar som redan fanns på den svenska arbetsmarknaden och bostadsmarknaden. har ett nytt utanförskap vuxit fram som genom långvarig strukturell arbetslöshet drabbar unga människor och utrikes födda särskilt hårt. Med fler nyanlända som behöver ett första jobb i krävs att integration och etablering fungerar. Eftersom det inte gör det är behovet av reformer och förändring än större. Vi anser att är på väg åt fel håll. I stället för att driva en politik med stora skattehöjningar på jobb och företagande och höjda trösklar in på arbetsmarknaden som riskerar att leda till att jobbtillväxten bromsas och försämrar möjligheterna till en god integration bör politiken utgå från att ska ta till vara varje människas förmåga att växa av egen kraft. Den främsta uppgiften för politiken är att bryta det nya utanförskapet och få integrationen att fungera genom att stärka drivkrafterna att arbeta, investeringar i utbildning, förutsättningar för fler bostäder och bättre infrastruktur och insatser som värnar företagsklimat och konkurrenskraft. Fler i arbete är helt avgörande för att kunna säkerställa mer kunskap i skolan, högre kvalitet i välfärden och ett starkare . En alltmer oaktsam hantering av de offentliga finanserna gör att dessutom står sämre rustat inför nästa lågkonjunktur, vilket riskerar att leda till nedskärningar och arbetslöshet som slår mot de allra svagaste. En politik som främjar tillväxten av nya jobb förutsätter att har god ordning i de offentliga finanserna. En stark gemensam ekonomi är en av viktigaste konkurrensfördelar och skapar trygghet som får företag att vilja investera och hushåll att vilja konsumera. De offentliga finanserna har präglats av kraftigt ökade utgifter i flera av de större transfereringssystemen. Det rör sig främst om utgifterna för sjukförsäkring, assistansersättning och flyktingmottagandet. De volymrelaterade utgiftsökningarna beräknas till . Om dessa oplanerade utgiftsökningar i transfereringssystemen inte hejdas riskerar de att tränga undan satsningar eller att göra det svårare att bygga upp säkerhetsmarginaler inför nästa kris. För att göra det möjligt med fortsatta insatser för att stärka välfärden, skapa fler jobb och öka integrationen krävs att den stegrande utgiftsutvecklingen kontrolleras. Mot bakgrund av det starka konjunkturläge som svensk ekonomi befinner sig i finns det inte längre några stabiliseringspolitiska skäl att avvakta med budgetförstärkningar. I första hand bör budgetförstärkningarna ske genom att man hejdar utgiftsökningen inom migrationsområdet. Flyktingmottagandet måste fungera i praktiken. Därför bör politiken inriktas på att tillfälligt begränsa flyktingmottagandet för att få ordning och reda i både mottagandet och etableringen. På bör det införas en tydligare arbetslinje i migrationspolitiken med tillfälliga uppehållstillstånd som huvudregel. Ytterligare budgetförstärkningar som bör genomföras är att omprioritera biståndsmedel så att enprocentsmålet ligger fast enligt tidigare beräkningskonvention och att avveckla de ineffektiva byggsubventioner som införts. behöver en bred välståndsutveckling där alla jobbar och bidrar. Därför är den största utmaningen att bryta det nya och växande utanförskap som drabbar dem som står längst från arbetsmarknaden och innebär att många människor aldrig får sitt första jobb och över huvud taget inte kommer in på arbetsmarknaden. Det nya utanförskapet ska bekämpas genom att unga utan utbildning och utrikes födda utan svenska erfarenheter får betydligt större möjligheter att ta klivet in på arbetsmarknaden. Det finns en stor potential att öka sysselsättningen bland de korttidsutbildade, och politiken bör därför inriktas på att rusta människor för det första jobbet. Den kommunala vuxenutbildningen spelar en viktig roll och måste anpassas efter de behov som finns. En utbildningsplikt bör införas för dem som inte har grundskolekompetens och inte klarar sin egen försörjning. De ineffektiva arbetsmarknadsutbildningarna bör fasas ut och ersättas av andra insatser för fler jobb som t.ex. en ny yrkesutbildning kopplad till ett skarpt jobblöfte. De grupper som drabbas av det nya utanförskapet möts av höga tröskeleffekter för att ta sina första jobb. Därför behövs det åtgärder som gör att det lönar sig att ta det första jobbet, t.ex. ett första-jobbet-avdrag som ger en tydlig skattelättnad till dem som har låga inkomster och jobbstimulans i asylsökandes dagersättning. Drivkrafterna att komma tillbaka i arbete behöver också stärkas genom bl.a. högre aktivitetskrav och jobbstimulans i försörjningsstödet och nyanländas etableringsersättning. Det behövs även bredare vägar till det första jobbet, och därför bör en ny anställningsform introduceras, en s.k. första-jobbet-anställning. Taket för RUT-avdraget bör också dubbleras. Det är viktigt att ha kontroll i sjukförsäkringssystemen, och därför bör det finnas en bortre tidsgräns i försäkringen. Ett siffersatt mål för sjukpenningtalet och ohälsotalet bör också styra politikens inriktning. För att värna a-kassans roll som omställningsförsäkring bör taket i försäkringen göras stramare. Det är inte rimligt att människor och automatiskt får tillgång till hela det svenska socialförsäkringssystemet, och därför bör man successivt få arbeta sig in i rätten till olika bidrag och sociala ersättningar. Skolan står inför tuffa utmaningar inte minst sätter migrationskrisen press. Därför krävs det ytterligare reformer. Fler behöver lära sig mer genom bl.a. mer tid i skolan och ytterligare undervisningstid i matematik på högstadiet. Karriärtjänstsystemet för lärarna bör byggas ut och lärare avlastas för att få mer tid till undervisning och förberedelser. Lärarutbildningen måste också bli bättre. behöver en effektiv reformagenda för fler bostäder som innehåller både reformer som gör det enklare att bygga nytt och som leder till bättre användning av det befintliga bostadsbeståndet. Åtgärder för ett industrialiserat byggande, regelförenklingar, ett reformerat strandskydd och nya bullerregler är något som regeringen bör ta itu med som man ser över effekterna av hyresregleringen och flyttskatterna. För att garantera en välfärd präglad av valfrihet, kvalitet och tillgänglighet krävs det reformer på en rad områden, och konkreta åtgärder som skapar ett robust system för kvalitetssäkring i den gemensamt finansierade välfärden bör genomföras i närtid. Det handlar t.ex. om tillståndsplikt med ägar- och ledningsprövning och skarpare sanktioner vid misskötsel. Eftersom radikalisering, våldsbejakande extremism och terrorism utgör ett hot mot såväl människor som stater och ytterst mot de värderingar som samhället vilar på, behöver myndigheterna bättre förutsättningar att möta detta hot. Polisväsendet behöver stärkas genom ökade resurser till den . Dessutom bör antalet poliser öka. Vi tillstyrker sammanfattningsvis motion 2015/16:3406 av och med riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken samt motion 2015/16:2277 av m.fl. (M) yrkande 4. Vi tillstyrker också delvis , och respektive förslag till riktlinjer.