bet · H301JuU20 · 2016-04-06 00:00:00 — gav en utredare i uppdrag att analysera och ge förslag på hur markägares möjligheter att få handräckning vid otillåtna bosättningar kan förbättras. I arbetet ska utredaren beakta intresset av rättssäkerhet i förfarandet. I uppdraget ingår inte att föreslå straffbestämmelser. Uppdraget ska redovisas . Justitie- och migrationsminister anförde i en interpellationsdebatt (ip. 2014/15:604, prot. 2014/15:107) om åtgärder för att hindra att utsatta människor utnyttjas i organiserat tiggeri bl.a. följande. Om det är fråga om otillåtna bosättningar eller andra ordningsstörningar på offentlig plats blir ordningslagens bestämmelser tillämpliga. Kommunerna har också möjlighet att meddela föreskrifter som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats. Vid agerande i strid mot ordningslagen eller en ordningsföreskrift kan polisen vidta åtgärder enligt ordningslagen. De kan förelägga en person att ta bort anordningar som placerats på en offentlig plats utan nödvändigt tillstånd. Om föreläggandet inte följs får polisen själv vidta åtgärder. Det är en polisiär uppgift att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och ingripa när störningar har inträffat. har behandlat motionsyrkanden liknande de i motionerna 2015/16:2834 (SD) yrkande 12 och 2015/16:2843 (SD) yrkande 2 tidigare, senast i betänkande 2014/15:JuU16 (s. 68 f.). I betänkandet uttalade utskottet att det inte hade ändrat uppfattning när det gäller frågan om att kriminalisera tiggeri när det gäller vissa människor, dvs. utskottet var inte berett att ställa sig bakom ett sådant förslag. I betänkandet redogjordes även för ett frågesvar från (fr. 2014/15:126) i vilket justitie- och integrationsministern anförde att det inte var aktuellt att utreda frågan om ett svenskt förbud mot tiggeri i . Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 2015/16:1482 (FP) yrkande 3 att lösningen på tiggeriproblematiken inte ligger i att förbjuda tiggeri. Något tillkännagivande om detta är dock inte nödvändigt, varför motionsyrkandet bör avslås. Utskottet konstaterar att den nationella samordnaren för arbetet med utsatta EES-medborgare har lämnat sitt slutbetänkande. I betänkandet föreslås olika åtgärder för hur arbetet med utsatta EU-medborgare ska läggas upp. Det föreslås bl.a. att länsstyrelserna, var och en inom sin region, ska skapa och underhålla en övergripande lägesbild. Mot bakgrund av detta förslag får motion 2015/16:2304 (M) yrkande 1 anses i huvudsak tillgodosedd. Utskottet har förståelse för motionärernas synpunkter i motionerna 2015/16:1482 (FP) yrkande 15 och 2015/16:2304 (M) yrkande 2 där det efterfrågas en skärpt lagstiftning respektive en kriminalisering av dem som utnyttjar eller organiserar tiggeri. Utskottet konstaterar att många av de åtgärder som de som organiserar tiggeri vidtar är kriminaliserade. Det kan som justitie- och migrationsministern påtalat i ett interpellationssvar röra sig om människohandel, olaga tvång eller utpressning. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att något tillkännagivande till regeringen är nödvändigt med anledning av motionsyrkandena, som därmed avstyrks. I motion 2015/16:2304 (M) yrkande 3 efterfrågas en översyn av ordningslagen när det gäller reglerna för penninginsamling och utnyttjande av allmän mark. Utskottet noterar att en utredare har fått i uppdrag att analysera och ge förslag på hur markägares möjligheter att få handräckning vid otillåtna bosättningar kan förbättras. Vidare har frågan om penninginsamling utifrån ordningslagens bestämmelser prövats i domstol. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl för att göra ett tillkännagivande till förmån för vad som anförs i motionsyrkandet, utan det bör avslås. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan om att kriminalisera tiggeri när det gäller vissa människor. Utskottet anser därför att bör avslå motionerna 2015/16:2834 (SD) yrkande 12 i denna del och 2015/16:2843 (SD) yrkande 2. Utskottet finner inte heller skäl att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2015/16:3122 (SD) om att kriminalisera tiggeri och prostitution, utan motionsyrkandet bör avslås. Utskottet anser inte heller att avhysning och avvisning eller utvisning av EU-migranter bör åläggas polisen som en prioriterad uppgift. Motion 2015/16:2843 (SD) yrkande 5 avstyrks därför. Som redovisats ovan har en utredare fått i uppdrag att analysera och ge förslag på hur markägares möjligheter att få handräckning vid otillåtna bosättningar kan förbättras. Mot denna bakgrund saknas det anledning till något initiativ från sida med anledning av motion 2015/16:2621 (SD). Motionen bör avslås. Mot bakgrund av den möjlighet som kommuner har att meddela föreskrifter som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats sammantaget med de åtgärder som polisen kan vidta enligt ordningslagen anser utskottet inte att det behövs något tillkännagivande om att låta kommunerna få utökade möjligheter att avhysa människor som olovligen nyttjar mark. Motion 2015/16:2755 (SD) yrkande 1 avstyrks därför. I motionerna 2015/16:2834 (SD) yrkande 12 i denna del och 2015/16:2843 (SD) yrkande 4 begärs att reglerna om avhysning ska förenklas. Med beaktande av gällande regelverk och det utredningsuppdrag som getts om att ge förslag på hur markägares möjligheter att få handräckning vid otillåtna bosättningar kan förbättras anser utskottet inte att något tillkännagivande bör göras till regeringen med anledning av motionsyrkandena, utan dessa bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att avskaffa hotellagen. I motion 2015/16:2756 av (SD) efterfrågas en översyn av konsekvenserna av att avskaffa hotellagen. Motionären pekar på att tillstånd krävs för att driva hotell eller pensionat som är avsett att ta emot minst nio gäster eller som omfattar minst fem gästrum. Enligt motionären känns hela tillståndsplikten lite föråldrad, och detta krångel riskerar tyvärr att innebära att några som önskar starta sin verksamhet avstår eller rent av minskar sin boendekapacitet för att undvika tillståndsplikten. Enligt 2 § lagen (1966:742) om hotell- och pensionatsrörelse får en hotell- eller pensionatsrörelse som är avsedd att ta emot minst nio gäster eller som omfattar minst fem gästrum endast drivas av den som har tillstånd av . Utskottet anser att det är viktigt att de personer som bedriver hotell- och pensionatsrörelser av en viss omfattning kontrolleras och att det är lämpligt att det är som sköter denna kontroll och utfärdar tillstånd till verksamheten. Utskottet avstyrker därför motion 2015/16:2756 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av reglerna för svenska medborgare som avlider utomlands. I motion 2015/16:2157 av (S) efterfrågas en översyn av reglerna för svenska medborgare som avlider utomlands. Av lagen (2003:491) om konsulärt ekonomiskt bistånd framgår att ekonomiskt bistånd till enskilda utomlands (konsulärt ekonomiskt bistånd) lämnas av svenska beskickningar och karriärkonsulat enligt bestämmelserna i lagen. Av 6 § följer att den som har råkat i nöd eller annan svårighet i utlandet och därför behöver ekonomisk hjälp har rätt till konsulärt ekonomiskt bistånd om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt och det är skäligt att bistånd lämnas. Bistånd lämnas med skäligt belopp för nödvändiga kostnader. Av sista stycket i lagrummet framgår att bistånd även kan lämnas för en avliden person enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vidare följer av 17 § att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om bl.a. konsulärt ekonomiskt bistånd som avser en avliden person. har, enligt bemyndigande i förordningen med instruktion för utrikesrepresentationen, meddelat föreskrifter i författningen föreskrifter (UF 2003:10) om konsulärt ekonomiskt bistånd m.m. (3 §). Av den följer att konsulärt ekonomiskt bistånd får lämnas för kostnader i samband med billigaste värdiga begravning för person som i livet fått eller kunnat få konsulärt ekonomiskt bistånd. har informerat om att någon översyn av lagen (2003:491) om konsulärt ekonomiskt bistånd inte är aktuell . Utskottet anser att den nuvarande lagstiftningen är väl avvägd när det gäller rätten till konsulärt ekonomiskt bistånd för kostnader i samband med dödsfall utomlands. Utskottet anser därför att bör avslå motion 2015/16:2157 (S). Utskottets förslag i korthet avslår knappt 60 motionsyrkanden med olika förslag som har behandlats och avslagits tidigare . Jämför särskilda yttrandena 2 (SD) och 3 (C). Motionsyrkandena i bilaga 2 överensstämmer helt eller delvis med yrkanden som utskottet behandlat och avstyrkt tidigare . Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning. Motionsyrkandena behandlades i betänkande /15:JuU16 Polisfrågor. följde utskottets förslag och avslog yrkandena. Effektivare avrapporteringssystem m.m., punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2713 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5. Jag tycker det är viktigt att polisens arbete renodlas och förenklas i så stor utsträckning som möjligt. Poliserna måste ges större möjlighet att göra sitt jobb och inte sitta fast i administrativt arbete i föråldrade och synkroniserade datasystem. Därför måste det omoderna avrapporteringssystemet åtgärdas. investerades avsevärda medel i ett nytt datasystem som visade sig vara för dåligt för att använda, och poliser i yttre tjänst använder ett system vars första utgåva kom 1987. Detta system är tidsödande och komplicerat att använda. I genomsnitt tar det och för en patrull att avrapportera ett ärende och vara redo att åka ut igen. Om tidsåtgången för avrapporteringen reduceras med exempelvis per polis motsvarar det ungefär årsarbetstiden för 100 poliser. Jag tycker det är mycket viktigt att få fler synliga poliser, i synnerhet i brottsutsatta områden, och ett förbättrat avrapporteringssystem skulle bidra till det. Det är också angeläget att de tekniska verktygen som polisen använder fungerar väl. använder många poliser sina privata telefoner i tjänsten eftersom den utrustning som erbjuds av arbetsgivaren inte motsvarar de förväntningar som finns. Modern teknik bör bli en naturlig del av verksamheten i det vardagliga polisarbetet, vilket anges ovan och när allt fler brott sker på internet. Tekniska hjälpmedel som t.ex. automatisk nummerplåtsavläsning skulle kunna användas i mycket högre utsträckning. Det är bra att arbetar med frågorna, bl.a. genom planerna på ett avrapporteringssystem som ska kunna användas genom smarta telefoner och genom en ny it-plan. är det oerhört angeläget att dessa planer inom det snaraste leder till konkreta resultat. Jag vill att ett effektivt rapporteringssystem ska införas inom polisen så snart det är möjligt samt att det följs upp hur polisen använder sig av tekniska arbetsverktyg, hur användningen kan förbättras och hur detta påverkar hur polisen använder sin arbetstid. Samverkan mot brott, punkt 5 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2335 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2015/16:2646 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 och 2015/16:3072 av m.fl. (M) yrkande 4. Samverkansföreningar är betydelsefulla när det gäller att förebygga brott. Den lokala handeln kan tillsammans med kommunen och polisen göra mycket för att öka tryggheten i ett område. Det brottsförebyggande arbetet måste utgå från den lokala problembilden. Polisen måste samarbeta med kommuner och företagarorganisationer för att det brottsförebyggande arbetet ska bli så effektivt som möjligt. har polisen och kommunerna arbetat med s.k. samverkansöverenskommelser. Det innebär arbete utifrån en gemensam problembild som reglerar vilka åtgärder som ska vidtas och hur de ska följas upp. De flesta kommuner arbetar utifrån en denna modell. Enligt vår mening bör denna typ av samverkansavtal finnas i alla kommuner. Vi ser också en stor utvecklingspotential i att samverka mer med företag och företagarorganisationer. För att öka tryggheten krävs arbete på alla nivåer. I det lokala politiska arbetet finns en rad olika verktyg för att förebygga brottslighet och arbeta systematiskt mot otrygghet såväl när det gäller att motverka att unga dras in i kriminalitet och missbruk som när det gäller insatser för att motverka grov kriminalitet. Det är viktigt att allmänheten upplever att polisen är närvarande och synlig. Lokalt trygghetsarbete kan också innebära att stödja frivilliga insatser såsom grannsamverkan, nattvandringar, föräldravandringar och liknande aktiviteter. Vi anser att sådan verksamhet ska uppmuntras. Medborgarlöften kommer att vara en del av den nya styrningen av polisen. Medborgarna involveras i arbetet med att ta fram löftena, och medborgarlöftena kommer att återspegla det som medborgarna upplever vara problem. Sammanfattningsvis vill vi se ett bättre samarbete mellan polisen och andra aktörer, exempelvis genom samarbetsavtal med lokala frivilliga organisationer, samverkansavtal med kommuner och genom medborgarlöften. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser vad vi har anfört. Renodla polisens arbetsuppgifter, punkt 6 (S, MP, V) av (MP), i (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (S), (S), (V) och Lawen Redar (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2015/16:2646 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 7 och 2015/16:2713 av m.fl. (KD) yrkande 3. När det gäller att renodla polisens arbetsuppgifter kan man konstatera att det pågår ett omfattande arbete med denna inriktning. T.ex. bereds betänkanden om uppgifter på djurområdet, respektive transporter av frihetsberövade inom . Vidare pågår det ett projekt med anledning av betänkandet Bättre insatser vid missbruk och beroende (SOU 2011:35) där regeringen har avsatt medel i syfte att få till stånd en praxisändring genom att landsting och kommuner tillsammans med polisen gemensamt utvecklar alternativa lösningar till förvaring i arrest. Den rekrytering av civila utredare och civila gränskontrollanter som sker är också ett led i att renodla polisens arbetsuppgifter. Mot bakgrund av det anförda anser vi att det saknas anledning att återuppta den nedlagda utredningen om att renodla polisens arbetsuppgifter. bör därför inte göra något tillkännagivande till regeringen i frågan, utan de aktuella motionerna bör avslås. Polisens arbete i brottsutsatta områden, punkt 7 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3072 av m.fl. (M) yrkande 6. Det är nödvändigt att samhället på ett tydligt och kraftfullt sätt tar sig an problematiken med särskilt brottsutsatta områden. Det krävs uthållighet i polisens och kommunernas brottsförebyggande arbete. Insatserna får inte bli tillfälliga. Enbart kriminella krafter tjänar på att allmänheten i någon mån fruktar dem eller att polisen inte kan arbeta obehindrat mot dem. Medborgarnas grundläggande rätt till trygghet från brott ska gälla alla oavsett var i landet man är bosatt. Inte minst är det synnerligen viktigt att motverka alla tendenser till en underminering av rättsstatens legitimitet och att parallella rättssystem och samhällen skapas. Stöd och hjälp till brottsoffer, vittnesprogram och dialog med boende i särskilt utsatta områden är viktiga byggstenar i det arbetet. Den samverkan som används i satsningen mot grov organiserad brottslighet kan tjäna som förebild i det arbetet. Ett problem i dessa områden är en grundläggande misstro gentemot myndigheter. Det kan handla om polis, räddningstjänst, socialtjänst och andra samhällsföreträdare. För att bidra till att återupprätta förtroendet för dessa och andra myndigheter är kontinuerlig närvaro och personkännedom viktigt. Vi ser t.ex. gärna en fortsättning på och en utbyggnad av projekt där myndighetsföreträdare möter ungdomar i deras närmiljö. En viktig utmaning är att ha poliser som över arbetar i dessa områden. Kontinuitet och lokalkännedom är viktigt. kan detta bidra till att bygga upp förtroendet för polisen i särskilt utsatta områden. För att säkerställa att poliser över vill och kan tjänstgöra i sådana områden kan t.ex. incitament i form av karriärmöjligheter och lön vara viktiga. riktade ett tillkännagivande till regeringen om vikten av polisens närvaro i brottsutsatta områden. Det är angeläget att regeringen nu arbetar i enlighet med innebörden i tillkännagivandet. Vi vill att det görs kraftfulla insatser i linje med vad vi anfört ovan för att motverka parallella samhällen och otrygghet i särskilt brottsutsatta områden. Insatser mot grov organiserad brottslighet, punkt 8 (M, C) av (M), (M), (M), (C) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2403 av m.fl. (C) yrkande 16 och 2015/16:1549 av (M). Drog- och människohandel utgör stora delar av den grova organiserade brottsligheten och går ofta ut över samhällets mest utsatta personer. Kampen mot denna typ av brottslighet måste börja lokalt då lokala myndigheter, polisen och kommunerna tillsammans med företagare och branschorganisationer tidigt kan upptäcka och försvåra organiserad brottslighet och stödja brottsutsatta. Ett tätt samarbete behövs också mellan bl.a. Säkerhetspolisen, och . Myndigheternas oförmåga att kunna dela information med varandra är ett stort hinder för polisens och Säpos utredningar. Regeringen bör se över de sekretesshinder som finns för att ta bort spärrar som kan underlätta utredningar av grov organiserad brottslighet och terroristbrott och värna den integritetskultur vi har i . Enligt vår mening är det mycket angeläget att skydda enskilda och företag från grov organiserad brottslighet. Därför vill vi att de som utreder grova brott i högre utsträckning ska få utbyta information med varandra. Vi välkomnar att regeringen avser att avlämna en proposition om informationsutbyte vid samverkan mot viss organiserad brottslighet . För att uppfylla syftet att motverka grov organiserad brottslighet måste verktygen som ges för informationsutbyte vara kraftfulla och väl tillämpbara i praktiken. Kommunernas arbete mot grov organiserad brottslighet, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2403 av m.fl. (C) yrkande 17. Arbetet mot de kriminella gängen måste utföras såväl genom förebyggande verksamhet som genom att se till att det finns avhopparverksamheter för dem som vill lämna ett kriminellt liv. Jag anser att etableringen av kriminella gäng bör försvåras genom att hindra dem från att arbeta ostört. Det är viktigt att hjälpa de kommuner som drabbas genom att se över möjligheten att ge ett aktivt stöd från rättsväsendet och det övriga samhället, t.ex. kunskapsstöd från de rättsvårdande myndigheterna. Jag vill därför att förutsättningarna att ge kommuner bättre stöd för att arbeta mot grov organiserad brottslighet ska ses över. Administrativa åtgärder mot brott, punkt 10 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2713 av m.fl. (KD) yrkande 10. Det är inte enbart polisiära krafter som bekämpar brott. Ett nog så viktigt vapen mot brottslighet är de administrativa åtgärder som kan vidtas. Att neka en krog tillstånd att servera alkohol kan vara en väl så ingripande åtgärd för en entreprenör som inte kan visa hur inköpet av restaurangen finansierats. Även kontroller av verksamheten eller huruvida personen i fråga är tidigare dömd för ekobrott är verksamma åtgärder. Administrativa åtgärder kan alltså ses som ett komplement till de rättsliga. Genom att ”gå på pengarna” kan kriminell verksamhet motverkas. Att regeringen gett en utredare i uppdrag att göra en översyn av välfärdsstatens förmåga att stå emot organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet är ett första steg. För att utredningen ska kunna mynna ut i välbehövliga förslag på åtgärder behöver den fokusera på administrativa åtgärder mot brott. Det är emellertid inte tillräckligt; jag anser att det behövs ett bredare grepp för att bekämpa brott genom att ”gå på pengarna”. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser vad jag här har anfört. Åtgärder mot gränsöverskridande brottslighet, punkt 11 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2651 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 och 2015/16:2713 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2015/16:2261 av m.fl. (FP) yrkande 6. Den grova organiserade brottsligheten innebär lidande och stor skada för både enskilda människor och företag, men också för samhället i stort. Den ökande våldsanvändningen är ett av de största problemen kopplade till organiserad brottslighet. Våldet ökar i både omfattning och grovhet. För att komma åt brottslighet som rör sig över gränserna behöver också rättsväsendet samarbeta internationellt. Bättre förutsättningar att utreda och lagföra gränsöverskridande brott är viktigt i kampen mot den gränsöverskridande organiserade brottsligheten. Samverkan mellan tullen och de rättsvårdande myndigheterna har intensifierats . Arbetet axel mot axel i enskilda ärenden har bl.a. lett till fler beslag av vapen. Även EU-samarbetet innebär stärkta möjligheter att bekämpa gränsöverskridande brottslighet. Det är viktigt att samarbetet mot den gränsöverskridande brottsligheten fortsätter och fördjupas. En europeisk polis och åklagare, punkt 12 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2261 av m.fl. (FP) yrkande 6 i denna del. Om brottslingarna rör sig över gränserna, måste poliserna också kunna göra det. För att den organiserade brottsligheten ska kunna stoppas måste rättssamarbetet inom EU förstärkas. Jag anser att man bör skapa ett ”europeiskt FBI” för att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten. Det betyder att polissamarbete Europol förstärks med en operativ polisstyrka som kan hjälpa de nationella polismyndigheterna i brottsutredningar. Det skulle betyda mycket för att klara upp utredningar där många olika länder är inblandade. Det kan gälla exempelvis människohandel, penningtvätt eller narkotikasmuggling. Större polisutredningar ska alltid ledas av en åklagare, och det bör också gälla på europeisk nivå. EU:s åklagarsamarbete Eurojust bör utvecklas till en europeisk åklagarmyndighet för den gränsöverskridande och grova brottslighet där den europeiska polisstyrkan deltar i utredningar. Kommissionens förslag om inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet för att utreda bedrägerier med EU-medel (EPPO) kan ses som ett första steg för att förverkliga detta. Jag har sett att den rör sig i en mer konstruktiv riktning vad avser förslaget om EPPO, och det välkomnar jag. De frågor som återstår att lösa i de fortsatta förhandlingarna ska inte hindra den från att medverka till inrättandet av EPPO. Arbetet mot narkotikabrottslighet, punkt 13 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen.