bet · H401CU1 · 2016-11-24 00:00:00 — Bristen på lantmätare är påtaglig även hos andra statliga, kommunala och privata aktörer inom samhällsbyggnadsområdet. Tillgången till kompetent förrättningspersonal påverkar resultatet i stor utsträckning och kompetensförsörjningen är central. En åtgärd för att klara kompetensförsörjningen är den produktionsutjämning som införts. Ärenden kan fördelas över hela landet för att överbrygga den brist som kan uppstå när en förrättningslantmätare slutar. Vidare har teamarbete införts där olika kompetenser utför särskilda delar i en förrättning så att förrättningslantmätarnas tid kan utnyttjas på bästa sätt. För att få en enhetlig hantering av inkomna ärenden startades ett projekt i region där alla inkommande ärendet tas emot på en ort och registreras i handläggningssystemet. Projektet är avslutat med ett positivt resultat och arbetssättet kommer att börja tillämpas i övriga delar av landet. Verksamheten påverkas av aktiviteterna på finans- och fastighetsmarkanden. Det rekordlåga ränteläget, som innebär flera fastighetsaffärer, har bidragit till ett ökat ärendeinflöde vad gäller lagfarter, inteckningar och andra inskrivningar. En ökad tillväxttakt för hushållens lån, speciellt för bostadsändamål, innebär normalt sett högre volymer av inteckningsärenden. har genomsnittsvärdet för en nyinteckning ökat , från till medan volymen av inteckningsärenden har minskat. Även förslagen om amorteringskrav på bostadslån och förändrade villkor för ROT-avdraget har sannolikt påverkat ärendeinströmningen. Kötiderna har ökat beroende på den kraftigt ökade ärendevolymen. genomfördes resursförstärkningar i verksamheten för att kunna möta den ökade ärendevolymen, vilket fick till följd att kötiderna sjönk och sammantaget ligger på en acceptabel nivå. I ett frågesvar om Lantmäteriets resurser anförde bostads- och digitaliseringsminister följande: Både jag och Lantmäteriet är väl medvetna om problemet med långa handläggningstider. Det är en fråga som jag kontinuerligt följer och diskuterar med myndigheten. En orsak till problemen är den brist på utbildade lantmätare som råder inom hela samhällsbyggnadsområdet genom den generationsväxling som pågått under . Det utbildas relativt sett få lantmätare och konkurrensen om erfarna ingenjörer med lantmäteribakgrund är hård. Det drabbar inte bara Lantmäteriet utan alla aktörer inom samhällsbyggnadsområdet. Som en del i att komma till rätta med resursproblemet har lantmäteriområdet särskilt pekats ut i uppdraget till de statliga samordnarna med uppgift att se över behovet av åtgärder för att säkerställa tillräcklig arbetskraftskapacitet inom byggbranschen. I uppdraget ingår även att se över behovet av åtgärder för att säkerställa att utbudet av arbetskraft inom byggbranschen motsvarar den förväntade efterfrågan . Lantmäteriet har vidtagit åtgärder för att hantera problemet med långa handläggningstider. Verksamheten organiseras bl.a. så att lantmäteriförrättningar ska kunna handläggas var som helst i landet för att på så sätt utjämna den från tid till annan ojämna belastningen på olika kontor och för att utnyttja den lantmätarkompetens som finns, på ett effektivt sätt. Myndigheten har även satt in åtgärder för att avsluta äldre ärenden. Dessa åtgärder väntas ge positiva effekter på handläggningstiderna. Arbetet med att komma till rätta med Lantmäteriets långa handläggningstider är dock ett stort och omfattande arbete och vi har ännu inte sett de fulla effekterna av Lantmäteriets åtgärder. Jag anser att det är en prioriterad fråga att se till så att Lantmäteriet får bättre förutsättningar för att fullgöra sina åtaganden, bland annat att korta ned handläggningstiderna. Ett arbete med dessa frågor pågår därför inom . Som framgått ovan har Lantmäteriet vidtagit ett antal åtgärder för att hantera problemet med långa handläggningstider. Enligt bostads- och digitaliseringsminister är det också en prioriterad fråga att Lantmäteriet får bättre förutsättningar för att fullgöra sina åtaganden. Ett arbete med dessa frågor pågår enligt bostads- och digitaliseringsministern inom . Utskottet kan konstatera att det pågår ett arbete som ligger i linje med motionsönskemålen. Mot denna bakgrund anser utskottet att det saknas anledning för att ta något initiativ på området. Motionsyrkandena avstyrks därför. Översyn av systemet med kommunala hyresgarantier Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om en översyn av systemet med kommunala hyresgarantier. Jämför reservation 12 (C). I motion 2016/17:2031 av (C) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av systemet med kommunala hyresgarantier. Motionären konstaterar att intresset för systemet med kommunala hyresgarantier från början varit svagt och att utvecklingen dessutom varit negativ. Enligt motionären är det uppenbart att garantin inte utformats på ett sådant sätt att den upplevs som attraktiv för kommunerna. I motion 2016/17:3118 av m.fl. (C) framställs ett liknande yrkande (yrkande 5). Kommuner kan ställa ut s.k. hyresgarantier till personer som har svårt att få en bostad med besittningsskydd trots att de har betalningsförmåga. En hyresgaranti är ett borgensåtagande från kommunens sida som omfattar en hyresgästs skyldighet att betala hyra. Kommunernas möjlighet att ställa ut hyresgarantier följer av 2 kap. 6 § lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter där det framgår att kommuner får lämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd i syfte att minska deras kostnader för att skaffa eller inneha en permanentbostad. Kommuner får också ställa säkerhet för att ett avtal om hyra av en bostadslägenhet fullgörs i syfte att enskilda hushåll ska få en permanentbostad med hyresrätt som är förenad med rätt till förlängning, om det enskilda hushållets behov av en sådan bostad inte kan tillgodoses på annat sätt. En kommun som lämnar hyresgaranti kan enligt förordningen (2007:623) om statligt stöd för kommunala hyresgarantier få ett statligt bidrag om per garanti. Bidraget, som administreras av , betalas ut oavsett om garantin infrias eller inte. () genomförde på regeringens uppdrag en utvärdering av stödet till verksamheten med kommunala hyresgarantier. Enligt redovisningen av uppdraget (Utvärdering av kommunala hyresgarantier och förvärvsgarantier, BKN ) är kommunerna väl informerade om möjligheten att använda kommunala hyresgarantier som ett verktyg för att hjälpa hushåll att få ett förstahandskontrakt. De kommuner som har ställt ut hyresgarantier är eniga om att verktyget har betydelse och gör skillnad för de hushåll som blir hjälpta. BKN föreslår i rapporten att hyresgarantierna behålls i dagens utformning, men med en medvetenhet om att det hjälper hushåll på marginalen och att omfattningen inte kommer att vara mycket större än . BKN bedömer att det statliga bidraget inte har en avgörande betydelse för kommunernas användning av hyresgarantier, men föreslår ändå att bidraget kvarstår. genomförde på regeringens uppdrag en utredning om de etableringsproblem som finns på bostadsmarknaden. I rapporten på bomarknaden () föreslås att staten tar över administrationen för de hyresgarantier som kommunerna kan få statligt bidrag för att ställa ut. Detta för att kunna hjälpa fler hushåll som har svårt att få hyresrätt med besittningsskydd, trots att de har förmåga att klara de månatliga utgifter som ett hyreskontrakt skulle innebära. I rapporten konstateras att många hushåll borde vara hjälpta av en hyresgaranti för att kunna teckna ett hyreskontrakt. Enligt uppgift från bereds rapporten. Regeringen anför bl.a. följande om systemet med kommunala hyresgarantier (prop. 2016/17:1 utg.omr. 18 s. 26): Kommunala hyresgarantier som berättigar till statlig ersättning har funnits . En hyresgaranti innebär att kommunen går i borgen för en hyresgäst som har tillräckligt god ekonomi för att ha ett eget boende, men som ändå har svårt att få en hyresrätt med besittningsskydd. De flesta personer som beviljas en hyresgaranti har någon form av betalningsanmärkning. Hyresgarantierna har använts sparsamt sedan de infördes. uppgick det beviljade bidraget för kommunala hyresgarantier till vilket motsvarar 110 utfärdade garantier i 14 kommuner. Det är färre garantier än vad som utfärdades . Det finns också kommuner som ställer ut egna kommunala hyresgarantier som ofta används för att underlätta för personer med olika sociala problem att få en bostad. Möjligheten att ställa ut kommunala hyresgarantier och få statligt bidrag för dessa åtaganden har utnyttjats av färre kommuner än vad som förväntades när de nu gällande reglerna infördes. Som framgått ovan anser emellertid de kommuner som ställt ut garantier att verksamheten varit till nytta för de hushåll som blir hjälpta. Slutsatsen i den utvärdering som BKN genomförde 2010 var att hyresgarantierna och stödet för dem bör behållas i dagens utformning. I översyn av hyresgarantierna konstateras att många hushåll borde vara hjälpta av en hyresgaranti för att kunna teckna ett hyreskontrakt. I översynen lämnade också förslag om hyresgarantierna som är föremål för beredning. Med detta föreslår utskottet att motionen avslås. Bidrag till åtgärder mot radon i bostäder Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om att återinföra ett bidrag till åtgärder mot radon i bostäder. anser liksom motionärerna att problemen med radon i bostäder måste ägnas fortsatt stor uppmärksamhet. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 13 (C). I motion 2016/17:3073 av och (båda C) lyfts frågan om att återinföra ett bidrag till åtgärder mot radon i bostäder. Motionärerna hänvisar till det tidigare gällande miljömålet om att radonhalten i alla bostäder 2020 ska vara lägre än luft (Bq/m3) och till en bedömning att detta mål inte kommer att nås. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda dels om ett återinförande av radonbidraget kan leda till en ökning av antalet radonåtgärder i landets bostäder, dels vilken storlek och inriktning på ett sådant bidrag som skulle ge den bästa effekten (yrkande 1). Ett liknande yrkande framställs i motion 2016/17:3118 av m.fl. (C) (yrkande 13). Motionärerna hänvisar till det mål för radonhalten i bostäder som tidigare ingick som ett delmål för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Detta delmål innebar att radonhalten i alla bostäder 2020 skulle vara lägre än /m3 luft. Det svenska miljömålssystemet fick genom ett riksdagsbeslut en delvis ny utformning (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). Efter de ändringar som genomfördes innehåller miljömålssystemet 1 generationsmål, 24 etappmål och 16 miljökvalitetsmål. I generationsmålet anges att det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Ett av miljökvalitetsmålen är God bebyggd miljö och lyder: Städer, tätorter och annan bebyggd miljö ska utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och kulturvärden ska tas till vara och utvecklas. Byggnader och anläggningar ska lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. En av förändringarna i miljömålssystemet var en ökad användning av precise-ringar som förtydligar målet och används i uppföljningsarbetet. Preciseringarna skiljer sig från delmålen genom att de inte anger konkreta riktvärden. Preciseringen Hälsa och säkerhet omfattar radon och lyder: Människor utsätts inte för skadliga luftföroreningar, kemiska ämnen, ljud-nivåer och radonhalter eller andra oacceptabla hälso- eller säkerhetsrisker. I uppföljningen av miljökvalitetsmålet används ett antal indikatorer, bl.a. för radon i dricksvatten, flerbostadshus, småhus och skolor. Ett bidrag till åtgärder mot radon gavs tidigare enligt bestämmelserna i förordningen (1988:372) om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem. Bidrag kunde ges för de åtgärder som är nödvändiga för att huset efter åtgärderna ska ha en radonhalt på högst /m3 luft. Regeringen föreslog i budgetpropositionen att anslaget för radonbidrag skulle avvecklas . biföll förslaget (prop. 2014/15:1, bet. 2014/15:CU1, rskr. 2014/15: 44). Regeringen har därefter beslutat att upphäva förordningen om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem. fick i regleringsbrevet i uppdrag av den tidigare regeringen att genomföra en utvärdering av radonbidraget. Uppdraget redovisades (rapport 2014:37). Enligt utvärderingen berodde det minskade antalet ansökningar om bidrag på brist på information, både om riskerna med radon och om att radonbidraget finns att söka. Vidare framhålls att även införandet av ROT-avdraget bidrog till det minskade antalet ansökningar. antog Europeiska unionens råd det s.k. strålskyddsdirektivet. Direktivet ställer krav på att medlemsstaterna i nationell rätt ska införa vissa bestämmelser om skydd mot joniserande strålning, bl.a. ska medlemsstaterna införa en nationell handlingsplan mot radon. Regeringen beslutade att ge i uppdrag att utreda vilka författningsändringar på lag-, förordnings- och föreskriftsnivå som är nödvändiga för att ska kunna genomföra strålskyddsdirektivet. Med anledning av uppdraget presenterade rapporten strålskyddsdirektivet i svensk lagstiftning – Ny lag om strålskydd. I förslag till lag om strålskydd ingår dosgränser, dosrestriktioner och referensnivåer. Även referensnivåer för radon och gammastrålning från byggnadsmaterial har lyfts in i förslaget. föreslår vidare att referensnivån för radon sätts till /m3 för bostäder, lokaler dit allmänheten har tillträde och arbetsplatser. förslag bereds inom och avsikten är att en proposition ska lämnas till . Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden om radonbidrag har behandlats och avstyrkts av utskottet , i betänkande 2014/15:CU10. Utskottet anförde då följande: anser liksom motionärerna att problemen med radon i bostäder måste ägnas fortsatt stor uppmärksamhet. Det är känt att radon i bostäder och andra byggnader medför ett stort folkhälsoproblem i . bedömer att omkring 500 lungcancerfall orsakas av radon i bostäder. Det är framför allt rökning i kombination med en exponering av radon som medför en ökad cancerrisk. Som framgått ovan är radon en viktig parameter i miljömålsarbetet, även om målet inte längre preciseras på samma sätt som det tidigare riktvärdet. Ett stort antal aktörer är på olika sätt engagerade i arbetet med att försöka begränsa problemen med radon. När det gäller statliga myndigheter har ett ansvar för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö och utfärdar de föreskrifter om radon som gäller vid uppförande av ny byggnad eller ändring av byggnad. har fastställt ett riktvärde för högsta tillåtna radonhalt i befintliga bostäder och lokaler som används för allmänna ändamål. Även flera andra statliga myndigheter är på olika sätt engagerade i frågor om radon i byggnader. Kommunerna har ett ansvar att utöva tillsyn enligt bestämmelser om hälsoskydd och har liksom övriga fastighetsägare ett ansvar för att deras bostäder och lokaler inte innebär olägenheter för människors hälsa. När det gäller frågan om det tidigare bidraget till åtgärder mot radon i egnahem har som framgått ovan redovisat en utvärdering där det framgår att den minskade användningen av bidraget hade flera orsaker, bl.a. möjligheten att få ROT-avdrag för åtgärder mot radon. Verket understryker även vikten av fortsatta informationsinsatser av de ansvariga myndigheterna om riskerna med radon i bostäder. instämmer i bedömningen att återkommande informationsinsatser är av stor betydelse för att nå uppsatta mål om hälsa och säkerhet i den byggda miljön. Det får förutsättas att sådana insatser kommer till stånd även utan ett tillkännagivande från i frågan. Därmed avstyrker utskottet den aktuella motionen. Liksom motionärerna anser utskottet att problemen med radon i bostäder måste ägnas stor uppmärksamhet. Det är känt att radon i bostäder och andra byggnader är ett stort folkhälsoproblem i . Som framgått ovan är radon en viktig parameter i miljömålsarbetet, även om målet inte längre preciseras på samma sätt som det tidigare riktvärdet. Ett stort antal aktörer är på olika sätt engagerade i arbetet med att försöka begränsa problemen med radon. När det gäller statliga myndigheter har ett ansvar för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö och utfärdar de föreskrifter om radon som gäller vid uppförande av ny byggnad eller ändring av byggnad. har fastställt ett riktvärde för högsta tillåtna radonhalt i befintliga bostäder och lokaler som används för allmänna ändamål. Även flera andra statliga myndigheter är på olika sätt engagerade i frågor om radon i byggnader. Kommunerna har ett ansvar att utöva tillsyn enligt bestämmelser om hälsoskydd och har liksom övriga fastighetsägare ett ansvar för att deras bostäder och lokaler inte innebär olägenheter för människors hälsa. Som framgår av utvärdering av det tidigare bidraget till åtgärder mot radon i egnahem hade den minskade användningen flera orsaker, bl.a. möjligheten att få ROT-avdrag för åtgärder mot radon. I utvärderingen underströk vikten av fortsatta informationsinsatser av de ansvariga myndigheterna om radon i bostäder. Liksom tidigare anser utskottet att återkommande informationsinsatser är av stor betydelse för att nå uppsatta mål om hälsa och säkerhet i den byggda miljön. Som framgått ovan har lämnat en rapport om genomförandet av strålskyddsdirektivet i svensk lagstiftning. I rapporten lämnas flera förslag om arbetet mot radon i bostäder och på arbetsplatser. Rapporten bereds och en proposition är planerad . Med detta avstyrker utskottet motionsförslagen. Utvärdering av de statliga investeringsstöden Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en utvärdering av de statliga investeringsstöden. Jämför reservation 14 (L). I motion 2016/17:3192 av m.fl. (L) föreslås ett tillkännagivande om en oberoende utvärdering av de statliga byggsubventionernas effektivitet (yrkande 1). Stödet för renovering och energieffektivisering av flerbostadshus regleras i förordningen (2016:837) om stöd för renovering och energieffektivisering i vissa bostadsområden. Stödet till kommuner som bidrar till ökat bostadsbyggande regleras i förordningen (2016:364) om statsbidrag till kommuner för ökat bostadsbyggande. Stödet för att anordna nya hyresbostäder och bostäder för studerande regleras i förordningen (2016:880) om statligt stöd för att anordna och tillhandahålla hyresbostäder och bostäder för studerande och förordningen (2016:881) om statligt investeringsstöd för hyresbostäder och bostäder för studerande. Av granskningsplan /17 framgår att särskilt följer utvecklingen av statsbidrag som syftar till att öka bostadsbyggandet och avhjälpa bostadsbristen. Enligt budgetlagen ska regeringen i budgetpropositionen lämna en redovisning av de resultat som har uppnåtts i verksamheten i förhållande till de mål som har beslutat. Som en del av utskottets arbete med uppföljning ingår att behandla den resultatinformation som regeringen presenterar. I den budgetproposition som regeringen kommer att lägga på bord ska regeringen redovisa vilka resultat som uppnåtts . Utskottet förutsätter att regeringen tydligt kommer att redovisa hur investeringsstöden använts och vilka resultat som uppnåtts. Som framgått ovan följer också utvecklingen av statsbidrag som syftar till att öka bostadsbyggandet och avhjälpa bostadsbristen. Utskottet kan således konstatera att på olika sätt kommer att få information om hur investeringsstöden använts och vilka resultat som uppnåtts. Det finns därför inte behov av något tillkännagivande till regeringen om någon ytterligare uppföljning. Motionen bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa ett system med startlån. Jämför reservation 15 (KD). I motion 2016/17:3347 av m.fl. (KD) föreslås ett tillkännagivande om att utreda möjligheterna att införa ett system med startlån vid köp av småhus i syfte att minska trösklarna för att äga sitt boende (yrkande 7). Startlånet skulle enligt motionärerna innebära ett statligt stöd till den egna kapitalinsatsen i form av ett topplån. Enligt motionären skulle särskilt de norska och brittiska modellerna för att hjälpa unga in på bostadsmarknaden kunna tjäna som förebilder. I är den dominerande upplåtelseformen egnahem. Inriktningen på ägt boende gör att bostadspolitiken är inriktad på att sänka trösklarna in på marknaden, bl.a. genom förvärvslån, räntestöd och en bosparstimulans. I erbjuds lån för bostadsförvärv inom det statliga låneprogrammet Help to Buy. Help to Buy är en form av statligt startlån som kan sökas av alla förstagångsköpare på bostadsmarknaden. Startlånet får uppgå till maximalt av köpeskillingen. Startlånet förutsätter att ett bottenlån beviljas i bank efter en sedvanlig kreditprövning. Utskottet anser att det som anförs i motionen inte utgör skäl för utskottet att föreslå något initiativ från . Motionen bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen omgående bör besluta om en ändring i förordningen om trafikbuller vid bostadsbyggnader enligt ett tillkännagivande som gjorde 2015, och detta tillkännager för regeringen. Jämför reservation 16 (S, MP, V). I motion 2016/17:3378 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör besluta om en ändring i förordningen om trafikbuller vid bostadsbyggnader i enlighet med tidigare tillkännagivande (yrkande 9). beslutade om ändringar i (2010:900), förkortad PBL, och som syftar till att underlätta planering och byggande av bostäder i bullerutsatta miljöer (prop. 2013/14:128, bet. 2013/14:CU33, rskr. 2013/14: 381). Lagändringarna trädde i kraft . Ändringarna innebär bl.a. nya krav i PBL på förebyggande av olägenhet för människors hälsa i fråga om omgivningsbuller vid lokalisering, utformning och placering av bostadsbyggnader. Det ställs även nya krav på redovisning av bullervärden vid planläggning och bygglovsprövning. Vid tillsyn av omgivningsbuller vid en bostadsbyggnad enligt ska tillsynsmyndigheten som huvudregel inte få besluta om förelägganden eller förbud om beräknade bullervärden har angetts i en planbeskrivning till en detaljplan eller i ett bygglov och omgivningsbullret inte överskrider dessa värden. I propositionen redovisade regeringen sin avsikt att fatta beslut om före-skrifter med vissa riktvärden för buller. Ett förslag till förordning med riktvärden för trafikbuller remitterades till 130 remissinstanser. Avsikten var att förordningen skulle träda i kraft med lagändringarna . behandlades frågan om när en förordning kan träda i kraft av i en skriftlig fråga (fr. 2014/15:81) och i en interpellation (ip. 2014/15:188). Statsrådet hänvisade då till att ett beredningsarbete pågår inom med sikte på att en förordning ska beslutas . Förordning om trafikbuller vid bostadsbyggnader Regeringen fattade beslut om en förordning med bestämmelser om riktvärden för buller utomhus för spårtrafik, vägar och flygplatser vid bostadsbyggnader. Förordningen (2015:216) om trafikbuller vid bostadsbyggnader trädde i kraft . Utformningen av förordningen skiljer sig i några avseenden från det förordningsförslag som remitterades av den tidigare regeringen. När det gäller riktvärden för buller från spår-trafik och vägar vid en bostadsbyggnads fasad anges lägre nivåer i den beslutade förordningen än i det remitterade förslaget. I den beslutade förordningen anges att buller från spårtrafik och vägar inte bör överskrida ekvivalent ljudnivå vid bostadsbyggnadens fasad, vilket är lägre än i det remitterade förslaget. Vidare finns det i den beslutade förordningen en särskild bestämmelse som gäller för en bostad om högst och som innebär att bullret vid fasaden i stället inte får överstiga ekvivalent ljudnivå.