bet · H301FiU25 · 2016-04-20 00:00:00 — Motionärerna hänvisar till att tillsättningen av offentliga ledningspositioner och utnämningspolitiken sker med öppna förfaranden där man tillämpar annonsering, upprättar kravprofil och dokumenterar tjänstetillsättningen. I kommittémotion 2015/16:2276 av m.fl. (M) anförs att offentliga arbetsgivare ska gå före när det gäller att anställa personer med funktionsnedsättning. Därför bör regeringen verka för att statliga myndigheter i större utsträckning anställer personer med funktionsnedsättning (yrkande 1). Inte minst genom att säkerställa att fler erbjuds plats i praktikantprogram inom statliga myndigheter. I motion 2015/16:2631 av och (båda M) anförs att regeringen bör utreda dels hur offentliga arbetsgivare kan göras skyldiga att bevilja personal som åker på uppdrag för etablerade och seriösa biståndsorganisationer tjänstledighet, dels hur arbetsgivarna kan kompenseras med medel från den svenska biståndsbudgeten för de extra kostnader som de kan drabbas av. I partimotion 2015/16:3225 av m.fl. (M) anförs att kommuner, landsting och regioner bör arbeta med att vara flexibla arbetsgivare för att ge sina medarbetare bättre möjligheter att kombinera arbetsliv och vardagsliv (yrkande 2). I kommittémotion 2015/16:3245 av m.fl. (C) anförs att diskriminering är ett allvarligt problem och motionärerna vill att alla arbetsgivare ska bli bättre på att rekrytera människor utan diskriminering för att all kompetens ska komma till sin rätt oavsett personers bakgrund. Stat, kommun och landsting har ett särskilt ansvar och bör därför agera förebild som arbetsgivare (yrkande 8). Vid behandlingen av motionsyrkanden inom området staten som arbetsgivare har utskottet brukat understryka den långtgående delegeringen av de arbetsgivarpolitiska frågorna till och myndigheterna som senast slogs fast av vid behandlingen av den förvaltningspolitiska propositionen 2010 (t.ex. bet. 2014/15:FiU25, bet. 2013/14:FiU25). Motionsyrkanden om att staten ska vara ett föredöme när det gäller att anställa personer med funktionsnedsättning avstyrktes i förra årets betänkande med hänvisning till det praktikantprogram inom statliga myndigheter för personer med funktionsnedsättning som startade . När utskottet behandlat motionsyrkanden om meriter vid offentliga anställningar har det hänvisat till att det av 12 kap. 5 § andra stycket regeringsformen framgår att det vid beslut om statliga anställningar vid förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen ska fästas avseende vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Utskottet har hänvisat till förarbetena (prop. 1973:90 s. 405 f.) som gör gällande att bestämmelsen är ett uttryck för principen att statliga tjänster ska tillsättas efter objektiva grunder utan hänsynstagande till ovidkommande omständigheter. Utskottet har också konstaterat att närmare bestämmelser om tillsättning av statliga tjänster finns i lagen (1994:260) om offentlig anställning och att beslut om statlig anställning kan överklagas till . En attraktiv och föredömlig arbetsgivare I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 67) anges att regeringens mål för området Statliga arbetsgivarfrågor är en samordnad statlig arbetsgivarpolitik som säkerställer att kompetens finns för att nå verksamhetens mål. Målet utgår från den långtgående delegeringen av de arbetsgivarpolitiska frågorna i staten. Arbetsgivarpolitiken utvecklas i samverkan mellan myndigheterna och samordnas av . För att uppnå målet måste staten enligt regeringen vara en attraktiv och föredömlig arbetsgivare och de statliga myndigheterna bör fortsätta utveckla formerna för att marknadsföra staten som en attraktiv arbetsgivare. Rekrytering till offentliga tjänster Inom ramen för granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning, senast i betänkande 2015/16:KU10, har de s.k. öppna rekryteringsförfarandena granskats. ser positivt på införandet av öppna rekryteringsförfaranden och framhåller att det har inneburit viktiga förändringar, t.ex. att fler och andra kandidater än vid ett mer slutet förfarande aktualiseras vid rekryteringarna (bet. 2015/16:KU10 s. 135). Andelen anställda med utländsk bakgrund Regeringen har satt upp delmål för de statliga arbetsgivarna, varav ett är att andelen anställda i staten med utländsk bakgrund ska öka på alla nivåer. I budgetpropositionen (prop. 2015/16 utg.omr. 2 s. 87) framhåller regeringen att de statliga arbetsgivarna ska fortsätta arbetet med ett inkluderande synsätt och ett brett perspektiv som inkluderar diskrimineringsgrunderna men även social bakgrund, olika utbildningar, erfarenheter och intressen utifrån verksamhetens behov. Av budgetpropositionen framgår att regeringen kommer att ge ett antal myndigheter i uppdrag att redovisa hur de arbetar för att öka andelen anställda med utländsk bakgrund. Strategin för den statliga arbetsgivarpolitiken som gäller , Arbetsgivare för framtiden – statens kompetens utvecklar samhället, är en viktig del i ett inkluderande synsätt som rör vikten av att ta till vara och utveckla den kompetens som behövs för en effektiv verksamhet och ökad mångfald. Enligt 4 § anställningsförordningen (1994:373) ska myndigheter utöver förtjänst och skicklighet vid anställning också beakta sådana sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social- och sysselsättningspolitiska mål. Som ett led i strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 beslutade regeringen att ge Arbetsförmedlingen i uppdrag att genomföra ett praktikantprogram i statsförvaltningen för personer med funktionsnedsättning (A2012/4066/A). Regeringen konstaterar att ca 500 personer har haft en praktikplats inom programmet och att ca 60 myndigheter har erbjudit och tecknat överenskommelser om ca 1 490 praktikplatser. Totalt tog 37 myndigheter emot praktikanter. beslutade regeringen att statliga myndigheter till ska ställa praktikplatser till förfogande åt Arbetsförmedlingen (A2016/00216/A). Syftet är att arbetssökande personer med funktionsnedsättning ska få erfarenhet av arbete inom statliga myndigheter, vilket kan förbättra deras möjligheter till framtida arbete. ska inom sitt ansvarsområde svara för sådan information, rådgivning och utbildning som myndigheterna efterfrågar. Statskontoret ska följa arbetet hos myndigheterna och under praktikantprogrammets gång muntligen redovisa hur arbetet fortskrider. ska Statskontoret redovisa sitt uppdrag i en slutrapport. Skyddet av offentligt anställdas identiteter presenterade departementspromemorian Några frågor om offentlighet och sekretess (Ds 2016:2). I promemorian föreslås bl.a. en ändring i 39 kap. 3 § i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Ändringen innebär att det skydd för offentliganställdas personliga förhållanden som gäller hos ombudsmän och hos myndigheter där personalen särskilt kan riskera att utsättas för våld eller annat allvarligt men, utsträcks till att gälla för alla offentliganställda. De uppgifter som detta berör gäller bl.a. enskildas bostadsadress, privata telefonnummer, personnummer och andra jämförbara uppgifter samt uppgifter i form av fotografiska bilder som utgör underlag för tjänstekort. Skyddet utsträcks till att också omfatta fotografiska bilder som används för intern presentation av myndighetens personal. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Departementspromemorian har skickats ut på remiss. Utskottet börjar med att konstatera att regeringens mål för den statliga arbetsgivarpolitiken – En samordnad statlig arbetsgivarpolitik som säkerställer att kompetens finns för att nå verksamhetens mål – utgår från den långtgående delegeringen av de arbetsgivarpolitiska frågorna i staten som senast slogs fast av vid behandlingen av den förvaltningspolitiska propositionen 2010. För att uppnå målet måste staten vara en attraktiv och föredömlig arbetsgivare. När det gäller meriter vid offentliga anställningar konstaterar utskottet att anställningar vid förvaltningsmyndigheter under regeringen enligt regeringsformen ska bygga på sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social- och sysselsättningspolitiska mål ska också beaktas. Mot bakgrund av det noterar utskottet med tillfredsställelse att regeringen beslutat om att statliga myndigheter fram till slutet av 2018 ska ställa praktikplatser till förfogande för personer med funktionsnedsättning och att den kommer att ge ett antal myndigheter i uppdrag att redovisa hur de arbetar för att öka andelen anställda med utländsk bakgrund. Ett motionsyrkande handlar om att en översyn bör göras av gällande ordning för skyddet av offentliga identiteter och utskottet noterar att en departementspromemoria i frågan presenterades med förslag om lagändringar som ska träda i kraft . Mot denna bakgrund avstyrks samtliga här aktuella motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om och dess uppdrag med hänvisning bl.a. till gällande bestämmelser och till att utskottet inte vill föregripa regeringens beredning av en utredning inom området. I motion 2015/16:403 av (M) anförs att , som har ansvaret för försvarets mark, i ökande utsträckning har avslagit ansökningar från idrottsföreningar att få låna mark med hänvisning till kravet på marknadsmässig ersättning vid utlåning av mark. Därför vill motionären att direktiven till ska ses över så att det blir möjligt för idrottsrörelsen och föreningslivet att använda försvarsmark för träning och tävling. I motion 2015/16:688 av (M) anförs att ska överlåta mark till stiftelsen för byggande av bostäder för Försvarsmaktens behov. Enligt motionären anför att myndigheten enligt gällande förordning om överlåtelse av statens fasta egendom inte kan tillgodose Försvarsmaktens önskemål och att om en s.k. riktad överlåtelse ska kunna ske så krävs det ett beslut och medgivande av regeringen. I motion 2015/16:2142 av m.fl. (S) föreslås att uppdrag justeras så att även andra hänsyn än rent marknadsekonomiska ska beaktas i samband med att försvaret aviserar att behovet av viss mark, t.ex. i , inte längre kvarstår. Utskottet har tidigare behandlat frågan om att justera uppdrag i enlighet vad som framförs i motion 2015/16:2142 av m.fl. (S), senast i förra årets motionsbetänkande om statlig förvaltning och statistik (bet. 2014/15:FIU25). Då avstyrktes motionsyrkandet med motiveringen att det av förordningen (1996:1190) om överlåtelse av statens fasta egendom redan är möjligt för att, innan fastigheten erbjuds till försäljning på den öppna marknaden, samråda med andra myndigheter som skulle kunna behöva egendomen och att fråga den aktuella kommunen om den har behov av att köpa fastigheten för samhällsbyggnadsändamål. markupplåtelser till allmännyttiga, ideella föreningar överlämnades betänkandet Palett för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13). Utredningen har haft i uppdrag att undersöka möjligheterna att på olika sätt underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet, att utvecklas och att därigenom bidra till demokrati, välfärd, folkhälsa, gemenskap och social sammanhållning. Utredningen föreslår flera åtgärder för att stärka civilsamhället och behandlar frågan om markupplåtelse till allmännyttiga, ideella föreningar. Utredningen konstaterar att den förordning som styr avgiften för korttidsupplåtelse av fastigheter som förvaltas av , dvs. förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m., inte möjliggör någon särbehandling av organisationer inom det civila samhället med hänsyn till deras särart. Utredningen föreslår därför att en översyn ska ske av bestämmelsen om upplåtelse i 12 § i ovan nämnda förordning i syfte att införa ett undantag i bestämmelsen som gör det möjligt att inte ta ut någon avgift för korttidsupplåtelser till allmännyttiga, ideella organisationer. Översynen bör också omfatta frågan om vilka juridiska personer och verksamheter som ska undantas. Enligt utredningen skulle ett förslag som undantar vissa juridiska personer från avgiftskravet innebära ett visst avsteg från de riktlinjer som fastställts för förvaltningen av statens fastigheter, varför ett sådant undantag enligt utredningen behöver underställas . Överlåtelse av mark till förmån för bostäder för Försvarsmakten Regeringen bereder ett ärende i frågan (dnr Fi2015/00154). Utskottet konstaterar att utredningen för ett stärkt civilsamhälle har behandlat frågan om markupplåtelse till allmännyttiga, ideella föreningar och lämnat förslag om en översyn av förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m. Utskottet anser att utredningen bör beredas i vanlig ordning innan utskottet tar ställning till någon eventuell ytterligare åtgärd. När det gäller frågan om överlåtelse av mark till förmån för bostäder för Försvarsmakten finns det inte någon anledning att föregripa regeringens beredning av frågan. Slutligen vill utskottet liksom tidigare uppmärksamma att det redan är möjligt för att, innan en fastighet erbjuds till försäljning på den öppna marknaden, samråda med andra myndigheter som skulle kunna behöva egendomen och att fråga den aktuella kommunen om den har behov av att köpa fastigheten för samhällsbyggnadsändamål. Mot den bakgrunden avstyrks samtliga här aktuella motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör se till att statliga myndigheter under regeringen lokaliseras till förorter och lägen utanför de dyraste områdena i samt även prövar lokalisering till andra delar av landet. Därmed bifaller ett motionsyrkande om lokalisering av myndigheter. I kommittémotion 2015/16:1933 av m.fl. (KD) anförs att de statliga myndigheterna i sin verksamhet bör utgöra föredömen för andra organisationer, varför de myndigheter som lokaliseras i bör lokaliseras utanför de dyraste områdena i (yrkande 4). Lokalisering av myndigheter i andra delar av landet än storstadsområdena kan också ha en regionalpolitiskt positiv effekt och bör därför prövas i större omfattning än anser motionärerna. Ett liknande motionsyrkande behandlades av utskottet i förra årets motionsbetänkande om statlig förvaltning och statistik (bet. 2014/15:FiU25). Motionsyrkandet avstyrktes då. Utskottet påminde om att varje myndighet får besluta om sin egen lokalförsörjning inom ramen för vad bl.a. regeringen beslutat i fråga om lokaliseringen enligt förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning. Utskottet noterade att regeringens inriktning är att myndigheter som behöver vara lokaliserade i bör pröva om delar av verksamheten kan lokaliseras utanför och konstaterade att det fanns goda förutsättningar för att lokaliseringen av statliga myndigheter kunde spridas utanför . I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 52) konstaterar regeringen att den svenska förvaltningsmodellen bygger på att myndigheterna i stor utsträckning själva, utifrån de mål och uppgifter som regeringen och fastställt, avgör hur verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose samhällets olika behov. Eftersom regeringen har ett övergripande ansvar för de samlade effekterna av enskilda myndigheters beslut behöver bl.a. utvecklingen av myndigheternas lokalisering följas upp. Därför har regeringen gett Statskontoret i uppdrag att redovisa dels en samlad bild av den statliga närvaron i landet, dels underlag för att bedöma om styrningen av myndigheterna behöver förtydligas i detta avseende (dnr Fi2015/02870/SFÖ). Uppdraget ska redovisas . Regeringen anger också i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 54) att det uppdrag som redovisade , med en kartläggning av vilka skäl myndigheter anger för att lokalisera sig i och en redovisning av möjliga verktyg för att förmå myndigheter att inte lokalisera sig i , bereds i . I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2 s. 60) anger regeringen vidare att vissa myndighetsfunktioner bör utlokaliseras från storstadsområdena. fick Statens servicecenter i uppdrag av regeringen att analysera och föreslå vilka funktioner inom de statliga myndigheterna som kan vara lämpliga att bedriva samordnat i staten och utanför storstadsområdena. Uppdraget ska delredovisas till regeringen och slutredovisas . Varje myndighet får besluta om sin egen lokalförsörjning inom ramen för vad bl.a. regeringen har beslutat i fråga om lokaliseringen enligt förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning. måste staten som helhet ta ett ansvar för att samordna sin verksamhet och följa upp de samlade effekterna av enskilda myndigheters beslut. De statliga myndigheterna bör också i sin verksamhet utgöra ett föredöme för andra organisationer när det t.ex. gäller lokalisering. Därför anser utskottet att utgångspunkten måste vara att de myndigheter som lokaliseras i bör välja lägen utanför de dyraste områdena i . Ytterstadsområden bör i sådana fall vara förstahandsalternativet eftersom hyresnivån är lägre, men också därför att det bidrar till jobb och en mer dynamisk stadsmiljö i dessa områden. En flytt av offentlig förvaltning kan bidra till fler arbetstillfällen och till att höja statusen på stadsdelar som präglas av utanförskap. Därför bör regeringen se till att statliga myndigheter under regeringen lokaliseras till förorter och lägen utanför de dyraste områdena i samt även prövar lokalisering till andra delar av landet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att staten ska avveckla sitt ägande i med hänvisning till det uppdrag som har och som bidrar till målet om att stärka som kunskapsnation. I motion 2015/16:72 av Finn och (båda M) anförs att staten ska avveckla sitt ägande i och att inkomsterna från detta öronmärks till att göra det möjligt för svenska universitet att övergå i en annan drifts- och ägandeform som är friare från statlig styrning. Statens ägande i kan enligt motionärerna ifrågasättas av ideologiska skäl, och nackdelen med att universitet och högskolor inte själva tillåts ha kontroll över några fastighetsbestånd är att de inte kan bestämma hur de bäst bör utvecklas och därmed kan öka sin nationella och internationella konkurrenskraft. Motsvarande motionsyrkande behandlades av utskottet i förra årets motionsbetänkande om statlig förvaltning och statistik (bet. 2014/15:FiU25). Motionsyrkandet avstyrktes då. bildades sedan 1992 beslutat om en ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler m.m. (prop. 1992/93:37, bet. 1992/93:FiU8). Genom beslutet godkände bl.a. att huvuddelen av universitets- och högskolefastigheterna fördes över till en särskild fastighetskoncern, vilket blev . godkände regeringens förslag till ändring av uppdraget för (prop. 2013/14:1 utg.omr. 24, bet. 2013/14:NU1). En del i det ändrade uppdraget är att bolagets fokus och kärninnehav främst bör finnas i universitets- och högskoleområdet, i s.k. campus. Universitetens och högskolornas långsiktiga behov av lokaler, förvaltning av specialiserade byggnader samt campusmiljöer bör säkerställas. I regeringens skrivelse om 2015 års redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2014/15:140) framhålls att ska bidra till att utbildnings- och forskningsverksamheten på campusområden kan utvecklas, och därmed bidra till målet om att stärka som kunskapsnation. Utskottet vill liksom regeringen framhålla att uppdraget för innebär att man ska bidra till att utbildnings- och forskningsverksamheten på campusområden kan utvecklas och på så sätt bidra till målet om att stärka som kunskapsnation. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandet. Behov av ny statistik Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om behov av statistik med hänvisning till bl.a. statistikreformen som ger goda förutsättningar att utveckla den officiella statistiken efter användarnas behov. Jämför reservationerna 7 (M), 8 (SD), 9 (L) och 10 (KD). I fem motioner behandlas frågor om behovet av ny statistik. I partimotion 2015/16:1480 av m.fl. (L) anförs att den åldersdiskriminering årsrika människor möter delvis beror på brist på kunskap om vilken tillgång de utgör i samhällslivet. Därför måste enligt motionärerna den offentliga statistiken utvecklas för att ge en rättvisande bild av hur människor använder sin tid och det ekonomiska värde insatserna motsvarar (yrkande 2). I motion 2015/16:1821 av (SD) anförs att det statistiska underlaget om utbetalningar av ekonomiskt bistånd bör förtydligas och utökas. En stor del av det ekonomiska biståndet går till utrikes födda och motionären anser att det statistiska underlaget behöver förbättras för att kunna analysera orsakerna till varför vissa grupper är mer utsatta. I kommittémotion 2015/16:1933 av m.fl. (KD) anförs att ett livskvalitetsindex bör införas i den officiella statistiken (yrkande 3). Motionärerna saknar förslag på ett samlat index för att mäta livskvaliteten i betänkandet från Utredningen om mått på livskvalitet (SOU 2015:56) och anser att utredningen i för liten utsträckning betonat uppföljning av människors subjektiva livskvalitet. I kommittémotion 2015/16:2453 av m.fl. (M) anförs att det behöver tas fram bättre statistik över de kreativa näringarna eftersom det är svårt att få en samlad bild av omsättning, antal jobb och tillväxt (yrkande 1). Motionärerna vill att det görs en översyn av SNI-koder och att man tar fram en gemensam definition på kulturella och kreativa näringar. I motion 2015/16:3224 av (SD) anförs att Kriminalvården är förbjuden i lag att registrera de intagnas ursprungliga nationalitet eller om de har invandrarbakgrund, vilket leder till att man förhindras förstå utvecklingen i samhället. Därför vill motionären att regeringen återkommer med ett förslag som tillåter fördjupad statistik om nationalitet och invandrarbakgrund. Ett motionsyrkande om att förtydliga och utöka det statistiska underlaget kring utbetalningar av ekonomiskt bistånd till utrikes födda behandlades i förra årets motionsbetänkande om statlig förvaltning och statistik (bet. 2014/15:FiU25). Motionsyrkandet avstyrktes med motiveringen att det samlas in uppgifter om ekonomiskt bistånd som redovisas på kommunnivå. Statistiken är uppdelad efter kön, inrikes- respektive utrikesfödd, hushållstyp, försörjningshinder och kommun och grundar sig på individuppgifter som SCB samlar in på uppdrag av . Statistiksystemet och den officiella statistiken I samband med den statistikreform som trädde i kraft fördelades ansvaret för den officiella statistiken på 25 statliga myndigheter. överfördes därmed stora delar av ansvaret för den officiella statistiken inom avgränsade sektorsområden från i huvudsak SCB till 24 andra statliga myndigheter. SCB fortsatte att ansvara för sektorsövergripande statistik medan andra myndigheter fick ansvaret för den statistik som låg inom deras verksamhetsområden. Från finns 27 statistikansvariga myndigheter. Ett av huvudsyftena med statistikreformen 1994 var att öka användarnas inflytande över statistiken. Man förväntade sig att reformen skulle leda till att statistiken blev mer relevant för användarna, att statistiksystemet blev mer flexibelt och att statistikproduktionen blev mer effektiv. För att stärka samordningen och överblicken över systemet inrättades ett råd för officiella statistik vid SCB 2002. har beslutat att det i ska finnas officiell statistik tillgänglig för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Det framgår av 3 § lagen (2001:99) om den officiella statistiken. Regeringen avgör i enlighet med beslut inom vilka ämnes- och statistikområden det ska produceras statistik och vilka myndigheter som ska ansvara för statistiken. I en bilaga till förordningen (2001:100) om den officiella statistiken framgår vad som är officiell statistik och vilka myndigheter som ansvarar för den (statistikansvariga myndigheter).