bet · H301UU12 · 2016-05-03 00:00:00 — I yrkande 17 anförs att bör motsätta sig att EU fördjupar sitt samarbete med på något område och suspendera det nuvarande associeringsavtalet så länge inte avvecklar bosättningarna och vägspärrarna på ockuperat område, avbryter blockaden av och upphör med byggandet av muren på . I yrkande 18 anförs att bör ta initiativ till ett vapenembargo inom EU, och i yrkande 19 anges att bör stoppa all vapenhandel med , kalla hem militärattachén från den svenska ambassaden i och avbryta allt militärt samarbete med . I kommittémotion 2015/16:2404 av m.fl. (C) yrkande 1 framhålls vikten av att inte bara i ord utan även i handling ska ge stöd till en tvåstatslösning mellan och . I motionen efterlyses nya initiativ för att förmå parterna att återuppta fredsförhandlingarna genom att bredda och fördjupa dialogen med och . I yrkande 2 betonas att det är angeläget att verkar för att parterna i konflikten hanterar utestående frågor om gränsdragningar, blockaden mot , bosättningar, flyktingproblematiken och mänskliga rättigheter. När det gäller det sistnämna lyfts särskilt yttrande-, förenings-, och mötesfrihet fram, liksom kvinnors rättigheter. I yrkande 3 betonas vikten av att ska verka för att parterna i konflikten främjar kvinnors rättigheter och aktiva deltagande i konfliktlösningsarbetet i enlighet med FN-resolution och efterföljande resolutioner. Utskottet kan konstatera att EU och är djupt engagerade i ansträngningarna att försöka bidra till en lösning på den israelisk-palestinska konflikten. EU har vid upprepade tillfällen, senast i rådsslutsatser , förmedlat att EU står redo att erbjuda parterna politiskt, ekonomiskt och säkerhetsrelaterat stöd och ett särskilt privilegierat partnerskap med EU om parterna lyckas komma överens om ett fredsavtal. EU har löpande även betonat att utvecklingen av EU:s framtida relationer med parterna kommer att vara avhängig deras engagemang för fred på basis av en tvåstatslösning. antog EU rådsslutsatser om bl.a. parametrarna för fredsförhandlingar. Slutsatserna bygger i detta avseende på bl.a. de rådslutsatser som antogs under ordförandeskap i EU 2009. I slutsatserna anges att en hållbar lösning måste baseras på relevanta säkerhetsrådsresolutioner, Madridprinciperna, den s.k. färdplanen, det arabiska fredsinitiativet och förutvarande avtal mellan parterna och resultera i att och ett oberoende, demokratiskt, sammanhängande, suveränt och livskraftigt lever sida vid sida i fred och säkerhet i ett tillstånd av ömsesidigt erkännande. EU betonar att tvåstatslösningen ska baseras gränser, och det framhålls i slutsatserna att EU inte kommer att erkänna förändringar av dessa gränser, såvida inte sådana överenskommits mellan parterna. Övriga parametrar berör säkerhetsarrangemang i vilka vikten av palestinsk suveränitet och israelisk säkerhet framhålls, en rättvis och realistisk lösning på flyktingfrågan och som den framtida huvudstaden för båda parter. I slutsatserna framhålls bl.a. även att EU strävar efter att upprätthålla trovärdigheten i en tvåstatslösning och i detta sammanhang uppmanar att bl.a. upphöra med bosättningsexpansionen, inklusive i östra . I EU:s rådsslutsatser refereras till rådsslutsatserna , och vikten av ett förnyat multilateralt spår för fredsprocessen i form av etablerandet av en internationell stödgrupp och/eller en internationell konferens lyfts fram. har ställt sig positivt till en internationell konferens. utrikespolitiska deklaration välkomnades det franska initiativet om en internationell fredskonferens. I EU:s rådsslutsatser framförs vidare återigen att bosättningar är illegala under internationell rätt och utgör ett hinder för fred. I sammanhanget framhålls även att EU motsätter sig konstruktionen av den s.k. separationsbarriären i de delar som byggs bortom gränser. Utskottet instämmer i EU:s positioner när det gäller parametrar för fredsförhandlingar och konstaterar att bosättningsexpansionen och konstruktionen av separationsbarriären på ockuperat område är folkrättsvidriga och måste upphöra. När det gäller separationsbarriären på ockuperad mark påminner utskottet även om att den i i ett uttalande angav att denna strider mot folkrätten. Utskottet framhåller vidare att bosättningsexpansionen är ett hot mot tvåstatslösningen. Utskottet vidhåller sin uppfattning att rätt till säkerhet måste tryggas men att detta inte får ske i strid med folkrätten (bet. 2012/13:UU8). Utskottet framhåller vidare att både förutvarande och innevarande regering arbetat och arbetar aktivt inom FN, EU och bilateralt för att skapa bättre förutsättningar för en resultatinriktad fredsprocess. Utskottet noterar att utrikesministern i ett tal i betonade vikten av att skapa förutsättningar för detta och framhöll att det internationella samfundet har ett ansvar för att driva på fredsförhandlingar utifrån tydliga parametrar och en realistisk tidsram. Utskottet betonar även att det är viktigt för både EU och att ha en bred och djup dialog med både och för att på så sätt främja ett återupptagande av fredsprocessen. Utöver de politiska och diplomatiska ansträngningarna konstaterar utskottet att bistånd till är ett centralt instrument för att främja en tvåstatslösning. Utskottet välkomnar att regeringen beslutade om en strategi för internationella utvecklingssamarbete med 2015–2019 och konstaterar att verksamheten inom ramen för strategin bl.a. syftar till att bidra till att få till stånd ett demokratiskt, självständigt, sammanhängande och livskraftigt som lever sida vid sida i fred och säkerhet med , med gränser som utgångspunkt och med som huvudstad för två stater. beräknas bistånd uppgå till ca inom ramen för strategin. Utskottet utgår från att svenskt bistånd inte finansierar antisemitisk eller uppviglande verksamhet. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att kontrollmekanismerna finns på plats och att biståndsinsatserna kontinuerligt kan följas upp. Utskottet beklagar att våldet mellan israeler och palestinier har tilltagit och konstaterar att EU och konsekvent och regelbundet till fullo tar avstånd från både terrorism och oproportionerligt våld. Utskottet välkomnar i detta sammanhang att samarbetet på säkerhetsområdet fortgår mellan och och konstaterar att detta samarbete har varit och är viktigt för att stävja terrorism. I sammanhanget påminner utskottet även om att den s.k. kvartetten (FN, EU, och ) efter det palestinska parlamentsvalet , som vanns av Hamas, slog fast att en palestinsk regering måste erkänna staten rätt att existera, ställa sig bakom alla avtal mellan och PLO samt avsäga sig våld som medel för att uppnå politiska mål. Denna politik har därefter vid upprepade tillfällen bekräftats av EU i rådsslutsatser, senast i samband med att den palestinska ämbetsmannaregeringen tillsattes (rådsslutsatser från ). Utskottet konstaterar att denna politik ligger fast och utgör en grund som den för fredsprocessen viktiga inom-palestinska försoningsprocessen och alla palestinska regeringar måste förhålla sig till. Utskottet konstaterar i detta sammanhang även att EU:s beslut om en icke-kontaktpolitik med Hamas kvarstår. Utskottet uppmanar de palestinska parterna att försonas bakom PLO:s principer som ligger i linje med kvartettens och EU:s krav. Utskottet noterar att 2011 ansökte om fullt medlemskap i och att frågan ligger på FN:s säkerhetsråds bord. För ett positivt beslut om medlemskap krävs stöd av minst 9 av säkerhetsrådets 15 medlemmar och att ingen av de 5 ständiga medlemmarna lägger in sitt veto. Utskottet konstaterar att det inte förefaller som om det finns stöd i säkerhetsrådet för ett fullvärdigt medlemskap för i FN. Däremot fick efter ett beslut i status som observatörsstat utan medlemskap i (non-member state). Utskottet välkomnar att röstade för detta beslut. Utskottet noterar att därefter tillträtt ett antal internationella konventioner. Utskottet framhåller vikten av att främja kvinnors rättigheter och aktiva deltagande i konfliktlösningsarbetet i enlighet med säkerhetsrådets resolution (2000) och påminner än en gång om betänkande 2015/16:UU9 där utskottet framhåller att kvinnors och flickors aktörskap och egenmakt är en central del i freds- och säkerhetsbyggande verksamhet och att kvinnligt deltagande ökar möjligheterna till en hållbar fred. Utskottet utgår från att regeringen verkar i enlighet med detta även i en israelisk-palestinsk kontext och konstaterar att det av handlingsplan för en feministisk utrikespolitik –2018 bl.a. framgår att utrikesförvaltningen aktivt ska driva jämställdhetsfrågor inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. Utskottet betonar att det är särskilt viktigt att främja kvinnors rättigheter i mot bakgrund av att palestinska kvinnors situation har försämrats . Mäns våld mot kvinnor har ökat, kvinnors ekonomiska deltagande är lågt och möjligheterna att påverka politiska processer är små. Utskottet kan konstatera att ratificerade konventionen om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor och uppmanar att omsätta förpliktelserna som följer med detta. Utskottet anser att det är positivt att utvecklingssamarbete med har ett tydligt fokus på bl.a. stärkt demokrati, ökad jämställdhet och respekt för mänskliga rättigheter, vilket bl.a. inkluderar insatser för att främja yttrandefrihet och stärkt åtnjutande av mänskliga rättigheter för kvinnor och barn. Utskottet noterar även att bistånd till bygger på ett antal partnerskapsprinciper om bl.a. demokratisering och ökad respekt för mänskliga rättigheter och jämställdhet. Detta framgår av det samarbetsavtal som och har undertecknat. Utskottet betonar vikten av att regeringen även i fortsättningen löpande tar upp frågor om demokrati och mänskliga rättigheter med företrädare för , inklusive vikten av att genomföra fria och demokratiska val i . Frågor om mänskliga rättigheter och demokrati togs upp även av utskottet i samband med besöket i och den 16–. Utskottet noterar att kabinettssekreterare i en föredragning för utskottet framhöll att med regelbundet även tar upp frågor relaterade till uppvigling. Utskottet beklagar att det förekommer att EU-finansierade och svenskfinansierade biståndsinsatser förstörs i israeliska militäroperationer. Utskottet påminner om att EU i rådsslutsatser från bl.a. betonat vikten av att möjliggöra socioekonomiska utvecklingsprojekt i s.k. c-områden[2] och att EU förväntar sig att biståndsinsatser i dessa områden bevaras. Utskottet instämmer i detta och välkomnar att det i nämnda slutsatser även framgår att EU för en dialog med för att effektivt kunna genomföra givarfinansierade projekt i c-områden. Utskottet konstaterar vidare att EU i rådsslutsatser uppmanade att upphöra med demoleringar, inklusive av EU-finansierade projekt. Utskottet har även inhämtat att EU och givarländer i olika konstellationer återkommande tar upp frågan om förstörda biståndsprojekt. När det gäller yrkandet om att skulle behålla ett ägande över biståndsfinansierade infrastrukturprojekt konstaterar utskottet att en sådan princip vore svårförenlig med principen om ägarskap som är central med tanke på att ett palestinskt statsbyggande är ett huvudsakligt syfte med bistånd till . När det gäller konflikten i konstaterar utskottet att EU i rådsslutsatser från bl.a. krävde eldupphör och betonade vikten av skydd för civila. Med anledning av striderna i främst med omnejd tillsatte en oberoende med mandatet att utreda brott mot internationell humanitär rätt och mänskliga rättigheter. I samband med möte påtalade EU och vikten av att beviljades tillträde till och . I (A/HRC/29/52) slås fast att det finns omfattande bevis som pekar på att allvarliga övergrepp mot den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna begicks under konflikten , och att övergrepp i vissa fall kan utgöra krigsbrott. Kommissionen uppmanar alla parter att hantera frågor om ansvarsutkrävande och att samarbeta med ICC:s preliminära utredning om påstådda brott. Utskottet instämmer i detta och noterar att ICC aviserade att en preliminär utredning igångsatts om påstådda brott som begåtts i det ockuperade palestinska territoriet, inklusive östra , . har i resolution (2009) uttalat stöd för ett oinskränkt humanitärt tillträde till och även framhållit vikten av att Gazas gränsövergångar öppnas. EU och har konsekvent drivit frågan om att häva Gazas isolering. Som exempel kan nämnas att EU i de senaste rådsslutsatserna om fredsprocessen betonade att alla parter omgående måste vidta åtgärder för att förändra situationen i , inklusive genom att upphöra med avstängningspolitiken och öppna gränsövergångarna fullt ut med beaktande av säkerhetsbehov. Utskottet instämmer i detta och framhåller vikten av att tillåts att både exportera och importera varor och att det humanitära tillträdet till respekteras i linje med internationell humanitär rätt. Utskottet konstaterar att detta är en förutsättning för Gazas återuppbyggnad efter kriget . När det gäller Ship to påminner utskottet om sitt ställningstagande i betänkande 2012/13:UU8. I detta betänkande noterade utskottet att FN:s särskilda panel om den israeliska bordningen av Ship to menade att det våld som använde var omfattande och orimligt, men att bordningen i sig inte stred mot internationell rätt, enligt den rapport som presenterades . Utskottet framförde vidare sin uppfattning att den reagerade snabbt och effektivt på bordningen, såväl för att ge behövlig hjälp till de svenska medborgare som var inblandade som för att åstadkomma en så bred och stark internationell reaktion på bordningen som möjligt, vilket resulterade i skarpa uttalanden från såväl EU som med krav på en oberoende utredning av händelserna. Utskottet uttryckte även stöd för regeringens agerande i samband med bordningen . Utskottet gör motsvarande bedömning när det gäller bordningen . Utskottet kan konstatera att regeringen framförde en protest till om att bordningen utförts på internationellt vatten. När det gäller sabotage mot Ship to saknar utskottet närmare kännedom om omständigheterna. Utskottet understryker återigen vikten av att Gazas isolering hävs och konstaterar att både den förutvarande och den nuvarande regeringen verkar bilateralt och inom EU och FN för detta. Utskottet konstaterar återigen att både FN och EU, med beaktande av säkerhet, konsekvent agerat för att isoleringen ska hävas. Utskottet noterar att EU:s och därmed överenskommelser med på handelsområdet finns i associeringsavtalet . Utgångspunkten är () grundläggande regler och överenskommelser, men associeringsavtalet innehåller även bestämmelser om t.ex. tullfrihet för vissa kategorier av varor. utgör även den legala grunden för EU:s samarbete med som bl.a. inkluderar politisk dialog, ekonomiska, sociala och rättsliga frågor, energi, miljö och vetenskap. I avtalets inledning slås fast att det grundar sig på respekten för de mänskliga rättigheterna och demokratiska principer. EU har klargjort att avtalet gäller staten inom 1967 års gränser. Avtalet gäller därmed inte för , inklusive östra , eller . Som nämnts ovan anser EU och att de israeliska bosättningarna på , inklusive i östra , strider mot folkrätten, varför produkter från israeliska bosättningar inte hanteras som om de vore från . Utskottet konstaterar att det inte finns något förbud mot att handla med produkter från bosättningar men att EU och enligt associeringsavtalet har en skyldighet att se till att bosättningsprodukter inte ges tullfrihet eller andra tullförmåner. Enligt en teknisk överenskommelse mellan märks israeliska produkter med postnumret för tillverkningsorten. Vid införseln till ett EU-land kontrolleras postnumret, och produkter från bosättningar beläggs med den tull som generellt gäller för import till EU från tredjeländer. Såväl som de enskilda EU-länderna har gjort regelbundna kontroller av att dessa tullregler följs. I är ansvarig myndighet. Det finns EU-regler om varors ursprung och märkning som säger att informationen till konsumenter inte får vara felaktig eller vilseledande. Utskottet välkomnar att publicerade en vägledning om ursprungsmärkning av produkter från områden ockuperade av för att klargöra och bidra till att EU:s medlemsstater korrekt tillämpar existerande lagstiftning på konsumentområdet. Om produkter från israeliska bosättningar på ockuperat område marknadsförs som produkter från är detta enligt vilseledande och därför inte acceptabelt. Handeln har en skyldighet att se till att aktuella bestämmelser följs. Tillsynen hanteras av berörda myndigheter. Utskottet noterar att det inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken (European Neighbourhood Policy, ENP) pågår ett arbete med att fördjupa relationerna med EU:s grannländer i syd. Processen för att uppgradera relationerna mellan och inleddes . EU har konstaterat att uppgraderingen måste ses i ett bredare sammanhang som omfattar framsteg i fredsprocessen. Den existerande handlingsplanen för samarbetet, som konkretiserar samarbetet inom ramen för associeringsavtalet, har förlängts i flera omgångar. Utskottet noterar vidare att EU har särskilda riktlinjer för sina samarbetsprogram med . Riktlinjerna genomför EU:s långvariga politik för de israeliska bosättningarna och tillämpar principen om differentiering, vilket innebär att endast israeliska entiteter som är etablerade eller bedriver sin verksamhet inom 1967 års gränser kan ansöka om EU-stöd. När det gäller finansiella och ekonomiska aktiviteter i bosättningar kan utskottet konstatera att EU:s medlemsstater beslutat att publicera gemensamma budskap som syftar till att öka medvetenheten om riskerna med detta hos medborgare och företag i . I de gemensamma budskapen anförs bl.a. att EU slagit fast att israeliska bosättningar är olagliga enligt folkrätten och att EU inte kommer att erkänna några andra förändringar av gränser än de som parterna kommit överens om. Det anges vidare bl.a. att presumtiva köpare och investerare bör vara medvetna om att ett framtida fredsavtal mellan och palestinierna, eller mellan och , kan få konsekvenser för egendom de köper eller ekonomiska aktiviteter de stöder i dessa bosättningar och att det i händelse av tvist kan bli mycket svårt för medlemsstaterna att säkerställa nationellt skydd för deras intressen. Utskottet upprepar sitt tidigare ställningstagande om att isolering och bojkotter inte är rätt väg att gå för att lösa den israelisk-palestinska konflikten. Utskottet anser fortfarande att associeringsavtalet spelar en viktig roll för relationerna mellan och och inkluderar regelbundna möten där man diskuterar mänskliga rättigheter och fredsprocessen. Utskottet anser att det vore kontraproduktivt att avsluta samarbetet och stänga denna möjlighet till dialog som det sänder en viktig signal till att eventuella uppgraderingar av samarbetet måste ses i ett bredare sammanhang som omfattar fredsprocessen. När det gäller frågor om militärattachén vid i , militärt samarbete med och ett vapenembargo mot landet noterar utskottet att utrikesministern i en interpellationsdebatt i uppgav att inte har något försvarssamarbete med och att inte exporterar krigsmateriel till . När det gäller import framhöll utrikesministern att inte har något generellt förbud mot import av krigsmateriel och att det följer av folkrättsliga förpliktelser att inte köpa materiel eller tjänster från länder som är föremål för internationella sanktioner på området. Utrikesministern konstaterade att inte står under några sådana sanktioner. Utskottet noterar att utrikesministern avslutade med att konstatera att regeringen inte avsåg att vidta några åtgärder på området. När det gäller ICC vill utskottet påminna om sitt ställningstagande i betänkande 2014/15:UU15 och understryka behovet av att kontinuerligt och effektivt främja Romstadgans universalitet och integritet samt framhålla att aktivt ska driva på och ta initiativ till att fler länder ansluter sig till Romstadgan. I nämnda betänkande framgår även att utskottet utgår från att EU och fortsätter att främja Romstadgans universalitet. Utskottet konstaterar att detta ställningstagande även omfattar och utgår från att EU och aktivt verkar för att även ska ansluta sig till Romstadgan. I linje med utskottets betoning på Romstadgans universalitet välkomnar utskottet i sammanhanget att har anslutit sig till ICC. Utskottet noterar att behandlade fjärde periodiska rapport och att kommittén i sina slutsatser (CCPR/C/ISR/CO/4) uttryckte oro över uppgifter om tortyr och grym, omänsklig eller nedvärderande behandling på israeliska häkten m.m. och framhöll vikten av att upphör med tortyr och grym, omänsklig eller nedvärderingande behandling av häktade personer, tillsätter oberoende utredningar när det förekommer beskyllningar om tortyr och grym, omänsklig eller nedvärderande behandling, främjar ansvarsutkrävande vid övergrepp och erbjuder kompensation till offren. I rapporten uppmanas vidare att uttryckligen förbjuda tortyr i enlighet med artikel 7 i FN:s konvention om de medborgerliga och politiska rättigheterna och avskaffa principen om ”nödvändigt försvar” som en möjlig motivering till tortyr samt att avstå från att tillämpa ett visst mått av fysiskt våld i samband med hänvisning till principen om ”nödvändigt försvar”. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2014/15:2745 (SD) yrkandena 2–4, 2015/16:128 (V) yrkandena 2–19, 2015/16:2111 (SD) yrkandena 2–5 och 2015/16:2404 (C) yrkandena 1–3. Erkännandet av som stat När det gäller yrkandena om att bör återkalla sitt erkännande av och förklara det ogiltigt mot bakgrund av att beslutet saknar både folkrättslig grund och parlamentarisk förankring vill utskottet anföra följande. Utskottet konstaterar att beslut om att erkänna en stat fattas av regeringen, normalt efter sammanträde med . Utskottet konstaterar vidare att traditionellt har tillämpat ett antal grundläggande kriterier när det gäller att erkänna stater. erkänner stater, inte regeringar eller politiska aktörer. Stater är de viktigaste folkrättsliga subjekten. Grundläggande för erkännande av en stat är existensen av ett bestämt territorium och av en befolkning. Vidare krävs en regering som med rimligt mått av stabilitet utövar en effektiv kontroll över detta territorium. Regeringen ska också ha vunnit ett rimligt mått av självständighet utåt och någorlunda allmänt accepteras internationellt. Som utskottet kunde konstatera i betänkande 2012/13:UU8 finns det fall där andra omständigheter, utöver de nämnda grundläggande kriterierna, spelat en avgörande roll i bedömning av erkännandefrågor. I det nämnda betänkandet refereras till erkännande av Republiken . Med detta som utgångspunkt konstaterade utskottet i betänkande 2012/13:UU8 att överväganden om ett erkännande av som stat främst skulle bedömas utifrån folkrättsliga aspekter, men också utifrån om ett sådant beslut skulle gynna det övergripande målet att bidra till en lösning av den israelisk-palestinska konflikten i enlighet med de slutsatser som antagits av . Utskottet kan konstatera att regeringen beslutade att erkänna staten och att regeringens beslut fattades utifrån bedömningen att de folkrättsliga kriterierna för ett erkännande av staten var uppfyllda och med det uttryckta syftet att främja en tvåstatslösning på den israelisk-palestinska konflikten. Utskottet påminner i sammanhanget om att i betänkande 2014/15:KU20 har granskat om regeringen hade samrått med innan den faktiskt tog ställning till att erkänna staten . I granskningen gjorde gällande att statsministerns uttalande i regeringsförklaringen om att ”därför kommer att erkänna ” inte kunde tillmätas någon rättsverkan och därför inte i sig innebar att regeringen tagit ställning i frågan när regeringsförklaringen lästes upp. angav däremot att regeringens externa kommunikation om erkännandefrågan gav bilden av att regeringen i realiteten hade tagit ställning till Palestinaerkännandet före sammanträde och att det inte heller kunde uteslutas att kommunikationen lett till att erkännande av staten av omvärlden uppfattades som avgjord före samrådet med .