bet · H401UU2 · 2016-12-05 00:00:00 — Utskottet noterar att regeringen understryker att insatser inom ramen för strategin ska ta sin utgångspunkt i och präglas av ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv på utveckling. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2016/17:460, 2016/17:472 yrkandena 4 och 5, 2016/17:1066 yrkande 10, 2016/17:1200 yrkande 7, 2016/17:2468 yrkandena 1 och 2, 2016/17:3206 yrkandena 15, 17 och 25 samt 2016/17:3409 yrkande 32. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i ett antal motioner som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de motioner som återfinns i bilaga 4 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Resultatredovisning, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3307 av m.fl. (M) yrkandena 2, 4 och 5 samt 2016/17:465 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2016/17:2504 av m.fl. (SD) yrkande 16. Ett effektivt bistånd kan inte bara bygga på god vilja, utan måste leverera verkliga resultat. Vi kräver därför en ansvarsfull hantering av biståndsmedel. Det innebär högt ställda krav på ekonomisk styrning och rapportering, kamp mot korruption i både biståndsorganisationer och samarbetsländer och en beredskap att agera mot missförhållanden. Om kraven inte uppfylls ska det få konsekvenser exempelvis genom stoppade utbetalningar. ska vara tydligt och ställa höga krav på sina samarbetspartner i biståndet när det gäller resultatfokus, ett aktivt antikorruptionsarbete, en effektiv medelsanvändning och transparenta system för redovisning. ska också vara berett att ompröva sitt biståndsengagemang när kraven inte uppfylls. ska ställa krav på och stödja samarbetsländernas ansträngningar för att bekämpa korruption. Viktiga åtgärder för att motverka korruption är utvecklingen av fungerande och trovärdiga institutioner som främjar insyn, öppenhet och möjligheter till ansvarsutkrävande. Resultatredovisning, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:465 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2016/17:2504 av m.fl. (SD) yrkande 16 och 2016/17:3307 av m.fl. (M) yrkandena 2, 4 och 5. Enligt en studie beställd av Expertgruppen för biståndsanalys () har svenska biståndsprojekt inte vid ett enda tillfälle utvärderats med hjälp av randomiserade kontrollstudier som metod för att säkert fastställa kopplingen mellan projektets mål och resultat. Studien fann inte heller några tecken på att svenska biståndsprojekt över huvud taget utvärderats med hjälp av kvantitativa data. De enda gångerna effekterna av biståndspengar utvärderats med hjälp av vetenskapligt tillförlitliga, och generaliserbara metoder har varit när vi delfinansierat projekt sjösatta av andra stater/organisationer. Vad gäller våra egna utvärderingar har det endast rört sig om anekdotiska rapporter som varit fokuserade på projektens genomförande och prestationer, inte resultat och effekter. Att internationella bistånd inte utvärderas med kvantitativa metoder innebär att vi varken vet säkert om pengarna gör någon nytta eller om projekten är kostnadseffektiva jämfört med alternativa biståndssatsningar. I förlängningen är detta ett möjligt djupt oansvarigt slöseri med svenska skattebetalares pengar och gynnar varken oss eller de människor det internationella biståndet syftar till att hjälpa. Vi vill därför, för det första, att regeringen utreder och upprättar en vitbok om hur stor del av svenskt bistånd som utställts till mottagarländer genom historien utan att utvärderat vetenskapligt om medlen alls kommit till någon nytta. Detta har det svenska folket rätt att veta. För det andra vill vi att regeringen ska börja utföra stickprovskontroller av svenska biståndsprojekt med hjälp av vetenskapligt solida och kvantitativa effektutvärderingar. Med ”vetenskapligt solida” åsyftas utvärderingar med hjälp av metoden randomiserade kontrollstudier, eller åtminstone en metod som tillämpar statistisk analys av kvantitativa mått. Slutligen vill vi att regeringen verkar för att avveckla alla former av långsiktiga biståndsprojekt som saknar vetenskapligt solida effektutvärderingar. Ändring av definition av bistånd, punkt 3 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:461 av m.fl. (SD). Förutom ekonomisk tillväxt är den viktigaste faktorn som skyddar mot återupptaget våld i postkonfliktsituationer fredsbevarande trupper. Fredsbevarande trupper skapar inte bara fred utan hjälper även till att bygga förtroende för eventuella investerare i landet. Stationering av fredsbevarande trupper är dyrt, så visar forskningen att sådan stationering i det långa loppet sparar pengar eftersom det minskar risken för återupptagen konflikt. Därför bör sådana kostnader räknas som . Forskning på postkonfliktsamhällen i visar att sådana samhällen löper en genomsnittlig risk på att återfalla i inbördeskrig inom och att en budget för fredsbevarande styrkor motsvarande minskar den risken till Fredsbevarande är med andra ord dyrt, men billigare än återupptagen konflikt. Detta är dock den ekonomiska aspekten. Den humanitära är naturligtvis långt viktigare, och anser att fredsbevarande styrkor är viktiga oavsett det ekonomiska utfallet. Den ekonomiska effekten leder dock till slutsatsen att fredsbevarande insatser skapar ett mervärde, och samma slutsats drogs av en expertpanel inom consensus 2008. Det ekonomiska mervärdet betyder att bör kunna skriva av kostnaden för fredsbevarande insats från sina biståndsbudgetar, med en viss procentuell begränsning. När en viss fredsbevarande insatsers expanderar i antalet trupper drabbas den också av avtagande avkastning. Eftersom kostnaden för den fredsbevarande insatsen till vis del kommer att stå i konkurrens med det övriga biståndet är det viktigt att samfundet hittar en storleksmässigt optimal nivå för att hålla freden i varje enskild konfliktsituation. Regeringen bör därför driva frågan om att kostnader för fredsbevarande styrkor under FN-mandat ska räknas som bistånd. Prioriteringar inom utgiftsområdet, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkandena 37 och 39, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3307 av m.fl. (M) yrkande 6, 2016/17:3382 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2016/17:48 av m.fl. (V) yrkande 28, 2016/17:463 av m.fl. (SD), 2016/17:474 av m.fl. (SD), 2016/17:1066 av m.fl. (L) yrkandena 9 och 12, 2016/17:1073 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3, 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 23, 2016/17:1195 av m.fl. (V) yrkandena 3, 9 och 10, 2016/17:2504 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 14, 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4–8, 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 5–8, 11–13, 18 och 27, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 23 och 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 1. internationella bistånd inleddes . har världen förändrats i snabb takt. Och det skapar nya utmaningar och förutsättningar för utveckling. Förändringarna innebär också att biståndets förutsättningar och möjligheter i grunden har förändrats. För att biståndet ska vara framgångsrikt och skapa resultat behöver det fortsätta bygga på länders eller aktörers egna ansträngningar. På så vis kan biståndet skapa förutsättningar för utveckling. Till grund för vårt engagemang för att förbättra biståndspolitiken ligger tron på alla människors rätt till frihet, trygghet och rättvisa och övertygelsen om att utveckling ytterst drivs av människors egen vilja och förmåga. Vi anser att biståndets uppgift är att bidra till att skapa förutsättningar för människor att lyfta sig ur fattigdom och förtryck och ska bidra där andra flöden inte förmår åstadkomma resultatet och det måste anpassas till förändringarna i omvärlden. Svenskt bistånd ska vara tydligt i sina värderingar och modigt i handling och präglas av ett perspektiv bortom biståndet. Alliansregeringen gjorde bedömningen att biståndet skulle fokuseras där det behövdes mest och till de mest utsatta. Det gjorde att alliansregeringen fokuserade biståndet till färre länder och började fasa ut ett antal länder . /Dac var positiva till att valde att prioritera sitt bistånd till färre länder och med mer fokuserade resultatstrategier. Regeringen väljer att fortsätta eller återuppta bilaterala strategier och bistånd som är under utfasning. Att åter öka antalet mottagarländer är fel i sig men framför allt i det akuta läge som råder nu när vi måste använda mer medel för att tillgodose det akuta humanitära behovet. På miljö- och klimatområdet har nya och stora utmaningar tillkommit. Fler människor dör av föroreningar än konflikter. De globala humanitära behoven ökar och väntas fortsätta att öka på grund av mer komplexa och utdragna kriser. Trenden går i en riktning mot allt fler komplexa katastrofer när naturkatastrofer inträffar som väpnade konflikter. Detta förvärras av brist på demokrati, fungerande samhällsinstitutioner och politiskt ansvarstagande. Vi ska ta fasta på kopplingen mellan säkerhet och utveckling. Avsaknad av fred och säkerhet är ett av de största hindren för att minska fattigdomen i världen. Majoriteten av de allra fattigaste länderna är konfliktdrabbade. bör därför fortsätta att fokusera en stor del av sitt bistånd till konfliktdrabbade länder. I de flesta av dessa länder krävs det både fredsfrämjande insatser och långsiktiga utvecklingsinsatser. Genom att skapa säkerhet skapas den stabilitet som är en förutsättning för utveckling. Att bekämpa fattigdom genom breda fredsinsatser är effektiv biståndspolitik. bör också på detta område vara ett föregångsland och verka för att civila och militära resurser används i koordinerade insatser samordnade av FN eller regionala organisationer som Nato, EU och AU. kommer aldrig att kunna göra allt överallt, men vi har ett ansvar att maximera effekten av våra bilaterala utvecklingsinsatser i samordning med andra givare för att åstadkomma en effektiv ansvarsfördelning och verkliga resultat. ska också bidra till effektiviseringen av EU:s utvecklingssamarbete och ha en tydlig röst i det internationella utvecklingssamarbetet. Svenskt bistånd ska bidra till ett jämställt samhälle. I ett jämställt samhälle har kvinnor och män, liksom flickor och pojkar, lika rättigheter, villkor, möjligheter, inflytande och makt att själva forma sina liv och att påverka samhället. Frånvaron av våld mot kvinnor och flickor är en förutsättning för detta. Ökad jämställdhet är därför ett mål i sig. Utvecklingen i de flesta länder är helt avhängigt hur potentialen hos kvinnor och tas till vara. Att kvinnor förvägras sina grundläggande fri- och rättigheter är ett av de största hindren för utveckling och tillväxt. Rätten och tillgången till utbildning för flickor och kvinnor är helt avgörande och de måste garanteras detta på samma villkor som pojkar och män. Likaså måste kvinnor och män garanteras samma rättigheter i ekonomiska frågor. I är t.ex. åtta av tio bönder kvinnor men de äger ytterst sällan marken själva. Det innebär att de har mycket små möjligheter att få lån eller utveckla sin verksamhet och på så sätt lyfta sig ur fattigdom. Mödra- och barnadödligheten omfattades av FN:s tidigare millenniemål och är en tydlig indikator på ett lands utveckling. Målen om kraftigt minskad mödra- och barnadödlighet, var ett mål som inte uppnåddes till 2015. Målet finns kvar bland de nya hållbarhetsmålen och måste fortsätta att vara drivande i det arbetet. ska bli världsledande på att skydda och främja kvinnors och barns rättigheter och möjligheter. Jämställdhetsperspektiv och särskilt fokus på kvinnors och flickors rättigheter ska därför prägla utformningen av all utvecklingspolitik. Det svenska biståndet ska bl.a. verka för att stärka av kvinnors politiska deltagande och inflytande, utbildning, kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av alla former av könsrelaterat våld och människohandel. Ett effektivt jämställdhetsfrämjande arbete behöver riktas till såväl kvinnor som män i syfte att förändra institutioner och samhällsstrukturer. Könsförtryckande beteenden ska synliggöras, kvinnors och flickors praktiska behov och långsiktiga strategiska intressen ska uppmärksammas och främjas. Män och pojkar behöver ökad kunskap om, och respektera, kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter. Då krävs också att vi ställer tydliga krav på våra samarbetsländer – kultur, religion och tradition kan aldrig motivera avsteg från principen om jämställdhet, icke-diskriminering och alla människors frihet och lika värde. utrikes-, EU- och biståndspolitik ska spela en viktig roll i att stärka hbtq-personers rättigheter. Demokratisk utveckling kräver fungerande och oberoende institutioner och procedurer. ska främja lösningar som baseras på medborgarnas intressen och existerande lokala förhållanden samt system som har potential att vinna trovärdighet och legitimitet hos människor som lever i fattigdom eller förtryck. Det ska bidra till att stärka enskilda människors inflytande över politiken. Därför krävs demokratiska strukturer som möjliggör ansvarsutkrävande. ska verka för utvecklingen av starka, legitima och pluralistiska val- och partisystem samt via parlamentsstöd bidra till att hela den politiska processen stärks, till ett tydligare ansvarsutkrävande, bättre representativitet, större öppenhet och insyn. En stark och väl fungerande offentlig förvaltning och ett fungerande revisions- och kontrollsystem är centrala. ska prioritera utvecklingen av en effektiv, öppen och väl fungerande förvaltning på central, regional och lokal nivå. Alla människors rättssäkerhet och tillgång till rättvisa inför lagen är avgörande för en ökad respekt för mänskliga rättigheter och stärkt demokratisk utveckling. ska därför främja rättsstatens principer och eftersträva sammanhållna reformer inom rättssektorn. Vi behöver satsa mer på konkret bistånd myndighet till myndighet genom att bli bättre på att använda den kompetens som finns i svenska myndigheter som kan bidra till att bygga institutioner i andra länder genom utbyte. Politisk frihet frigör krafter för social och ekonomisk utveckling. Vi vill därför utöka förmåga att genomföra demokratibistånd och ser det som ett viktigt bidrag till att skapa en friare värld. Det handlar om att stödja uppbyggnaden av demokratiska institutioner och stärka rättsstatens funktioner i mottagarländerna. Insatser för att bidra till utbildning av politiker, tjänstemän och journalister är också centrala i detta arbete. Det partinära samarbetet med fokus på att stödja utvecklingen av demokratisk delaktighet och demokratiska partistrukturer spelar en viktig roll för att utveckla starka flerpartisystem i mottagarländerna. Med detta fokus på biståndet bidrar vi också långsiktigt med att stävja extremism och förebygga terrorism. Vårt bistånd ska ställa krav på respekt för demokrati och mänskliga rättigheter. Prioriteringar inom utgiftsområdet, punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:463 av m.fl. (SD), 2016/17:474 av m.fl. (SD), 2016/17:2504 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 14 samt 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2016/17:48 av m.fl. (V) yrkande 28, 2016/17:1066 av m.fl. (L) yrkandena 9 och 12, 2016/17:1073 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3, 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 23, 2016/17:1195 av m.fl. (V) yrkandena 3, 9 och 10, 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkandena 37 och 39, 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4–8, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 5–8, 11–13, 18 och 27, 2016/17:3307 av m.fl. (M) yrkande 6, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2016/17:3382 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 26. En målsättning med svenskt bistånd bör vara att förstärka länder som går i en positiv riktning och att det inte ska löna sig att missköta landets ekonomi eller dess välfärdssatsningar och bryta mot internationella konventioner om mänskliga rättigheter. Denna ambition är dock inte alltid förenlig med viljan att prioritera de minst utvecklade och fattigaste länderna då de också ofta brister i kapaciteten att hantera biståndsmedel. Det är därför viktigt med ett flexibelt bistånd anpassat efter den situation som råder i olika länder, där bistånd till länder med svaga institutioner i första hand bör gå genom det civila samhället. Exempelvis , som är ett av världens fattigaste länder, förespråkar bistånd genom organisationer i civila samhället i stället för genom myndigheter. Det bör även finnas en flexibilitet i att kunna avbryta eller fasa ut bistånd, t.ex.om det visar sig att det begås allvarliga brott mot grundläggande mänskliga rättigheter eller om biståndet visar sig vara fungibelt, dvs. kunna möjliggöra att resurser frigörs för skadliga och kontraproduktiva ändamål. Vi menar också att biståndsmedel kan användas mer effektivt om det finns en fokusering på färre länder. Vår ambition är därför att prioritera de minst utvecklade länderna. En organisatorisk lösning för stöd till förvaltningsuppbyggnad som kan innebära både lokalt ägarskap och tillfredsställande effektivitet är en kombination av civilsamhällesorganisation och lokal myndighet kallad Authority () eller oberoende förvaltningsmyndighet. Modellen kan inte användas i alla situationer utan utgör en möjlighet till förbättrad administration, insyn och samordning av utvecklingsinsatser i områden med svaga men fungerande myndigheter och som inte lider av storskalig väpnad konflikt eller naturkatastrof. föreslår att tar initiativ till försöksverksamhet och utvärdering av modellen i ett lämpligt mottagarland. Traditionellt har varit skeptiska till bistånd i samarbete med myndigheter i dåligt utvecklade länder, men är vi medvetna om fördelarna och nödvändigheten av att hjälpa samma länder att bygga upp fungerande samhällsinstitutioner. Bistånd genom oberoende myndigheter tror vi kan vara ett verktyg för att lyckas med detta. bidrar till hivbehandling genom globala fonden mot hiv, tuberkulos och malaria och FN:s samlade program mot hiv och aids (). När givarländer stöder hivbehandling tar givarländerna över en del av det moraliska ansvaret för patienternas hälsa. Därför anser att i sitt biståndsarbete måste arbeta för skapa att en långsiktig budgetering för att fullfölja de behandlingar som påbörjas med biståndsmedel. Erfarenhet visar att givarländer tenderar att dra ner finansiering av hivbehandling när mottagarländerna ökar sin egen. På grund av hivmedicineringens långsiktighet måste givar- och mottagarländer redan nu komma överens om en fördelning av hur framtida kostnader ska bäras för att förhindra att patienter som påbörjat behandling faller mellan stolarna och att givar- och mottagarländer hamnar i ett finansiellt ”chicken-race” över kostnaderna. Ett lämpligt sätt vore att det internationella samfundet och mottagarländerna kommer överens om ekonomiska nyckeltal som bestämmer när utländsk finansiering kan dras tillbaka och när den bör öka. Prioriteringar inom utgiftsområdet, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4–8 samt 2016/17:48 av m.fl. (V) yrkande 28, 2016/17:463 av m.fl. (SD), 2016/17:474 av m.fl. (SD), 2016/17:1066 av m.fl. (L) yrkandena 9 och 12, 2016/17:1073 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3, 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 23, 2016/17:1195 av m.fl. (V) yrkandena 3, 9 och 10, 2016/17:2504 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 14, 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkandena 37 och 39, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 5–8, 11–13, 18 och 27, 2016/17:3307 av m.fl. (M) yrkande 6, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2016/17:3382 av m.fl. (M) yrkande 6, 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 1. ser det som viktigt att det svenska biståndet upprätthåller ett tydligt fokus och tar fasta på att uppnå både ett mervärde och ett resultat. För att hållbart kunna utrota fattigdomen måste ett ökat fokus ges till de minst utvecklade länderna. Att stärka demokratin och jämställdheten samt öka respekten för mänskliga rättigheter ska vägleda det svenska biståndet. Svenskt bistånd bör fortsätta att stödja de som kämpar för frihet och mänskliga rättigheter och stärka yttrandefriheten samt förbättra möjligheterna för fattiga människor att dra nytta av ekonomisk tillväxt genom förbättrad tillgång till utbildning, hälsovård och fler jobb. Genom ett stärkt fokus på de humanitära insatserna ska vid kriser, krig och katastrofer fortsätta att rädda liv och lindra nöd. Det är viktigt att det sker på ett sätt som är hållbart, både förebygger och bygger upp efter konflikter, krig och kriser. och är exempel på länder där vi gjort insatser och där det behövs en återuppbyggnad när konflikterna avstannat. För är det därtill särskilt angeläget att biståndet ska bidra till en förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och ett hållbart nyttjande av naturresurser. Många av världens fattiga bor på landsbygden, där de flesta är beroende av lantbruket för sin överlevnad. Vi ser ett modernare och effektivare lantbruk, tillgång till rent vatten och energi som viktiga delar i arbetet för att utrota hunger, nå ökad jämställdhet och mer långsiktigt hållbar och inkluderande fattigdomsbekämpning i utvecklingsländerna. Inom ramen för biståndet till länder i måste ett större fokus läggas på livsmedelsproduktionen. är biståndet mer inriktat på andra i sig viktiga områden som behovet av ökad livsmedelsproduktion är uppenbar. Biståndet bör därför i ökad utsträckning riktas till åtgärder som stärker jordbrukarna och livsmedelsproduktionen. Det är hög tid att vända utvecklingen från minskat till ökat bistånd för att säkra tillgången till livsmedel, även vid klimatförändringar på den afrikanska kontinenten. Fattigdom ser olika ut beroende på om du är kvinna eller man. Rätten till god utbildning måste gälla alla. Det är viktigt att särskilt stärka flickornas möjligheter att fullfölja grundläggande utbildning. Här krävs tydliga insatser för att minska de tidiga avbrott som är alltför vanliga. Särskilda satsningar på svenska mervärden som SRHR och hbtq är självklart viktiga för att säkerställa att mänskliga rättigheter är rättigheter för alla. När det kommer till jordbruket är det ofta kvinnor som står för matproduktionen, men sällan är det kvinnorna som äger marken de brukar. vill stärka kvinnors möjlighet till en tryggad livsmedelsförsörjning och ekonomisk utveckling samt rätten till självbestämmande, ägande och nyttjande av jordbruksmark. För att nå ökad jämställdhet är detta en viktig del att ta hänsyn till och arbeta mer med. Biståndet är ett medel i arbetet för en rättvis och hållbar global utveckling. är en viktig aktör och bidragsgivare till internationellt arbete för fattigdomsbekämpning och bättre miljö genom bl. a. klimatbistånd.