bet · H301MJU8 · 2016-10-31 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till ändring i straffbestämmelse om miljöbrott och avslår motioner från den allmänna motionstiden /16. Lagändringen innebär att det straffbara området för miljöbrott i samband med avfallshantering utökas till att avse all hantering av avfall som kan medföra en förorening som är skadlig för människors hälsa, djur eller växter i en omfattning som inte har ringa betydelse eller som kan medföra någon annan betydande olägenhet i miljön. I gällande rätt omfattas endast sådan hantering av avfall som innebär förvaring eller bortskaffande av avfall. Lagändringen föreslås träda i kraft . Ingen motion har väckts med anledning av propositionen. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16 om en moderniserad miljöbalk, tillståndsprocesser, talerätt och buller m.m. Motionsyrkandena avstyrks med hänvisning till pågående beredningsarbete som rör de väckta förslagen. I betänkandet finns sju reservationer (SD, C, V, L, KD). Proposition 2015/16:35 Utvidgad miljöbrottsbestämmelse. 16 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /16. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Förslag till lag om ändring i . 1.Miljörättvisa m.m., punkt 3 (V) 2.Tillståndsprocesser, punkt 4 (C) 3.Miljöorganisationernas talerätt m.m., punkt 5 (SD) 4.Buller, punkt 6 (V, L) 5.Vindkraft, punkt 7 (SD) 6.Vindkraft, punkt 7 (KD) 7.Terrängkörning, punkt 8 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Förslag till lag om ändring i . antar regeringens förslag till lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2015/16:35. 2015/16:1323 av och (båda M). 2015/16:2183 av och (båda MP) yrkandena 1 och 2 samt 2015/16:2214 av och (båda MP) yrkande 2. Reservation 1 (V) 2015/16:1553 av (M) och 2015/16:2370 av m.fl. (C) yrkande 14. Reservation 2 (C) 2015/16:2530 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2015/16:3014 av och (båda C). Reservation 3 (SD) 2015/16:1504 av m.fl. (FP) yrkande 1. Reservation 4 (V, L) 2015/16:1540 av och (båda M), 2015/16:2255 av (KD), 2015/16:2553 av och (båda SD), 2015/16:2854 av m.fl. (SD) yrkande 14 och 2015/16:3149 av m.fl. (KD) yrkande 7. Reservation 5 (SD) Reservation 6 (KD) 2015/16:2175 av (MP). Reservation 7 (V) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (MP), (S), (SD), (L), (V), (KD), (S), (S) och (M). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlar utskottet regeringens proposition 2015/16:35 Utvidgad miljöbrottsbestämmelse m.m. I propositionen föreslås en ändring i straffbestämmelse om miljöbrott och ett antal andra hänvisningar i . Lagförslaget har granskats av Lagrådet som lämnade förslaget utan invändningar. I förhållande till lagrådsremissen föreslås ett senare ikraftträdandedatum. Enligt propositionen är den ändringen och de föreslagna följdändringarna i 6 kap. 4 §, 16 kap. 8 § och 24 kap. 5 § , som är av rättelsekaraktär, författningstekniskt och även i övrigt av sådan art att Lagrådets granskning skulle sakna betydelse. Regeringens förslag till riksdagsbeslut redovisas i bilaga 1, och regeringens lagförslag redovisas i bilaga 2. Europeiska kommissionen har påpekat att det inte tydligt framgår att artikel 3 b i och rådets direktiv /99/EG av om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser (miljöbrottsdirektivet) har genomförts på ett korrekt sätt i svensk lagstiftning (dnr M2014/00777/R, M2014/01497/R och M2014/02642/R). Enligt artikel 3 b i miljöbrottsdirektivet ska all avfallshantering som orsakar eller kan orsaka dödsfall eller allvarlig personskada eller väsentliga skador på luft-, mark- eller vattenkvaliteten eller på djur eller växter vara straffbar. Kommissionen har ifrågasatt om hela kedjan i avfallshanteringen täcks av bestämmelserna i 29 kap. 1 § . Detta gäller särskilt insamling av avfall samt sådan avfallshantering som utförs av mäklare och handlare och som inte innebär en fysisk hantering av avfallet. Med anledning av detta tog fram en promemoria om sanktioner enligt miljöbrottsdirektivet med förslag till ändringar i . I 6 kap. 4 §, 16 kap. 8 § och 24 kap. 5 § finns det hänvisningar till andra bestämmelser i . I tidigare lagstiftningsärenden fick de paragrafer dit hänvisningar görs nya beteckningar eller ändrade styckeindelningar utan att hänvisningarna följdändrades. Följdändringarna föreslås i den nu behandlade propositionen. I propositionen föreslås en ändring i straffbestämmelse om miljöbrott. Förslaget innebär att det straffbara området för miljöbrott i samband med avfallshantering utökas till att avse all hantering av avfall som kan medföra en förorening som är skadlig för människors hälsa, djur eller växter i en omfattning som inte har ringa betydelse eller som kan medföra någon annan betydande olägenhet i miljön. I gällande rätt omfattas endast sådan hantering av avfall som innebär förvaring eller bortskaffande av avfall. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i . Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i . Syftet med miljöbrottsdirektivet är att uppnå ett effektivare miljöskydd genom tillgång till straffrättsliga påföljder. Enligt direktivet krävs bl.a. straffrättsliga påföljder för vissa typer av felaktig avfallshantering. Sådan avfallshantering som avses i artikel 3 överensstämmer i sak med definitionen av avfallshantering i 15 kap. 3 § . I svensk rätt kan den som hanterar avfall på ett felaktigt sätt straffas för t.ex. miljöbrott enligt 29 kap. 1 § första stycket 1 eller 2. Bestämmelsen i paragrafens första punkt omfattar all avfallshantering. För att någon ska straffas krävs att personen i fråga har orsakat en förorening som har medfört eller typiskt sett kan medföra skada eller olägenhet. Straff kan således inte dömas ut för avfallshantering som endast riskerar att leda till att en förorening uppkommer. Enligt miljöbrottsdirektivet ska emellertid även sådana situationer omfattas, och straffbestämmelsen ska omfatta all avfallshantering. För straff enligt 29 kap. 1 § första stycket 2 krävs endast att någon har hanterat avfall på ett sådant sätt att det kan medföra en förorening. Bestämmelsen omfattar dock enbart sådan avfallshantering som innebär att man förvarar eller bortskaffar avfall. Ordet förvarar infördes i svensk miljöstraffrätt innan trädde i kraft och definieras inte i , miljöbrottsdirektivet eller ramdirektivet om avfall. För att en åtgärd ska anses vara förvaring av avfall torde det dock krävas att man har avfall i sin besittning. Det är således en sådan fysisk befattning med avfall som omfattas av definitionen av avfallshantering i 15 kap. 3 §. Även bortskaffande omfattas av definitionen. Båda dessa åtgärder bör därför även i fortsättningen omfattas av miljöbrottsbestämmelsen. Definitionen av avfallshantering omfattar emellertid fler åtgärder än förvaring och bortskaffande, t.ex. insamling och åtgärder som inte innebär att man har avfallet i sin besittning. Avfallsmäklare och avfallshandlare kan t.ex. vidta åtgärder som är avfallshantering utan att vara i besittning av avfallet. Miljöbrottsbestämmelsen täcker således inte all avfallshantering. En felaktig avfallshantering som inte är miljöbrott kan vara en brottslig handling enligt andra lagrum, t.ex. enligt 29 kap. 4 § (otillåten miljöverksamhet) eller 3 kap. 7–10 §§ (vållande till annans död, vållande till kroppsskada, framkallande av fara för annan och arbetsmiljöbrott). Det är dock inte tydligt att alla situationer som avses i artikel 3 b i miljöbrottsdirektivet omfattas av straffsanktioner. Miljöbrottsbestämmelsen i 29 kap. 1 § 2 bör därför ändras så att det blir tydligt att det straffbara området omfattar all hantering av avfall och förvaring av ämnen som kan medföra en förorening som är skadlig för människors hälsa, djur eller växter i en omfattning som inte har ringa betydelse eller som kan medföra någon annan betydande olägenhet i miljön. Regeringen föreslår att den som med uppsåt eller av oaktsamhet förvarar ett ämne eller hanterar avfall på ett sätt som kan medföra en förorening som är skadlig för människors hälsa, djur eller växter i en omfattning som inte har ringa betydelse eller som kan medföra någon annan betydande olägenhet för miljön döms för miljöbrott till böter eller fängelse i högst . I 6 kap. 4 § första stycket 2 a, 16 kap. 8 § första stycket och 24 kap. 5 § första stycket 12 finns hänvisningar till andra bestämmelser i . En ändring av hänvisningarna bör göras eftersom de paragrafer som det hänvisas till har fått ändrade beteckningar eller ändrade styckeindelningar i samband med tidigare lagstiftningsärenden. De bestämmelser som det hänvisas till är 6 kap. 4 a § som ändrat beteckning till 6 kap. 4 b § (prop. 2014/15:60, bet. 2014/15:FöU8, rskr. 2014/15:168), 9 kap. 6 a § som ändrat beteckning till 9 kap. 6 e § (prop. 2012/13:35, bet. 2012/13:MJU5, rskr. 2012/13:101) samt 16 kap. 2 § andra stycket som återfinns i 16 kap. 2 § första stycket (prop. 2011/12:125, bet. 2011/12:MJU25, rskr. 2011/12:254). Lagändringen föreslås träda i kraft . Det har inte framställts några motionsyrkanden med anledning av propositionen. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag. avslår motioner om en moderniserad miljöbalk (M), kartläggning av miljörisker och miljörättvisa (MP), allmänningar, tillståndsprocesser och minskad miljöpåverkan (C) och en grön gräddfil för näringslivet (M). Jämför reservationerna 1 (V) och 2 (C). I fråga om en reviderad och moderniserad miljöbalk anförs i motion 2015/16:1323 av och (båda M) att klimatet inte nämns i första avdelning och första kapitel där mål och tillämpningsområde anges. En reviderad och moderniserad miljöbalk bör innehålla en tydlig hänvisning till klimatet, antingen i portalparagrafen eller i uppräkningen om tillämpningen av . Enligt motion 2015/16:2183 av och (båda MP) yrkande 1 är miljörättvisa angeläget för att få ett aktivt och systematiskt arbete för att säkerställa att vissa grupper, som människor med låga inkomster och etniska minoriteter, inte ska drabbas oproportionerligt hårt av miljöskadliga aktiviteter. Det bör kartläggas hur olika grupper i samhället exponeras för miljörisker och om vissa grupper drabbas oproportionerligt hårt. Enligt motionens yrkande 2 bör få i uppdrag att inrätta en särskild enhet för miljörättvisa. Enligt motion 2015/16:2214 av och (båda MP) yrkande 2 bör man låta inventera och se över hur gemensamma resurser (allmänningar) i skulle kunna förvaltas på ett långsiktigt hållbart och rättvist sätt och hur eventuell avkastning av dessa bör fördelas på ett rättvist sätt. Enligt partimotion 2015/16:2370 av m.fl. (C) yrkande 14 bör krav ställas på verksamheter som kan påverka miljön negativt. Tillståndsprocesser bör utformas så att de inte i onödan hindrar eller försenar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och kan minska den samlade miljöpåverkan. Den omfattande processen kring miljökonsekvensbeskrivningar bör gälla där dessa krav verkligen behövs för att säkerställa miljöskyddsintresset. Myndigheternas prövningar och krav på underlag ska vara enkla, förutsägbara och effektiva. Krav ska ställas på att myndigheter deltar tidigt i samrådsprocesser. Det bör enligt motionärerna ställas upp mål för hur handläggning och olika typer av prövningar får ta. Inom ramen för en rättssäker process där alla berörda kan komma till tals bör möjligheterna för återkommande överklaganden och sena krav på kompletteringar ses över. I motion 2015/16:1553 av (M) anförs att en grön gräddfil för näringslivet bör införas. Om ett företag vill vidta miljöförbättrande åtgärder behöver de ofta ansöka om sina miljötillstånd. På samma sätt som för en ansökan om en ny verksamhet kan processen ta och kosta mycket pengar. Det rimliga vore att den som vill vidta miljöförbättrande åtgärder premieras. Företag som vill vidta miljöförbättrande åtgärder bör få en gräddfil i tillståndshanteringen, en snabb hantering som gör att förbättringar snabbt och smidigt kommer på plats, anser motionären. behandling och kompletterande uppgifter syftar enligt 1 kap. 1 § till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Där anges mål som berör såväl människan som natur- och kulturmiljön och är inriktat både på att begränsa nuvarande hälso- och miljöpåverkan och på att skapa långsiktigt goda förhållanden (prop. 1997/98:45 del 2). I paragrafens andra stycke anges vad som ska gälla för att målen ska uppnås. De uppräknade punkterna är enligt propositionen inte en uttömmande beskrivning av hur målet uppfylls utan exempel på sådant som är av särskild betydelse för balkens mål ( s. 7). När det gäller målet med har utskottet tidigare uttalat (bet. 2013/14:MJU1) att människans rätt att förändra och bruka naturen är knuten till ett förvaltaransvar. I balken ges därför regler till skydd för människors hälsa och miljön, värdefulla natur- och kulturmiljöer och den biologiska mångfalden (prop. 1997/98:45 och 1 kap. ). Vidare ges regler som ska trygga en god hushållning med mark och vattenresurser. Återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med råvaror, material och energi främjas så att ett kretsloppsanpassat samhälle uppnås. Grundläggande internationella miljöprinciper görs rättsligt bindande. regler ska tillämpas vid all verksamhet och alla åtgärder som har betydelse för balkens mål parallellt med annan lagstiftning som reglerar verksamheten. innehåller ett kapitel med rättsligt bindande principer och allmänna hänsynsregler. Dessa ska gälla för all verksamhet och alla åtgärder enligt balken. De innebär bl.a. att alla försiktighetsmått som behövs ska vidtas så fort det finns en risk för skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Regeringen bemyndigas att föreskriva miljökvalitetsnormer för geografiska områden. Krav på miljökonsekvensbeskrivningar finns också i . Den som utövar verksamhet eller vidtar en åtgärd som inte är av försumbar betydelse med hänsyn till mål ska skaffa sig den kunskap som behövs, vidta de försiktighetsmått som behövs så snart det finns en risk för skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön och tillämpa bästa möjliga teknik i fråga om yrkesmässig verksamhet, välja en lämplig plats m.m. Vid prövning och tillsyn enligt balken är verksamhetsutövaren skyldig att visa att hänsynsreglerna följs. En verksamhet eller åtgärd som kan befaras förorsaka skada eller olägenhet av väsentlig betydelse trots att de försiktighetsmått som kan krävas vidtas får bedrivas eller vidtas endast om det finns särskilda skäl. Om verksamheten eller åtgärden medför risk för att ett stort antal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller risk för en avsevärd försämring av miljön, får den inte bedrivas eller vidtas. Regeringen kan dock meddela dispens från denna stoppregel i särskilda fall och tillåta verksamheten. Vidare kan den som bedriver miljöfarlig verksamhet ha tillstånds- eller anmälningsplikt för sin verksamhet. Vilken typ av verksamheter som berörs framgår av miljöprövningsförordningen (2013:251). Prövningar genom tillstånds- och anmälningsplikt enligt 9 kap. 6 § är ett sätt för samhället att få en resursavvägd kontroll över de verksamheter som från tid till annan bedöms vara de mest störande. Det är ett sätt att skapa rättstrygghet för dem som är närmast berörda av de här verksamheterna. Miljökonsekvensbeskrivningar görs med stöd av . I 6 kap. 7 § regleras vad som ska ingå i en miljökonsekvensbeskrivning. En miljökonsekvensbeskrivning ska, med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, innehålla de uppgifter som behövs för att uppfylla syftet enligt 6 kap. 3 § . Det innebär att en miljökonsekvensbeskrivning ska identifiera och beskriva de direkta och indirekta effekter som den planerade verksamheten eller åtgärden kan medföra på människor, djur, växter, mark, vatten, luft, klimat, landskap och kulturmiljö, hushållningen med mark, vatten och den fysiska miljön i övrigt samt annan hushållning med material, råvaror och energi. Dessutom ska en samlad bedömning av ovanstående effekter på människors hälsa och miljön vara möjlig att utläsa. () har fått i uppdrag av regeringen att vara ett nationellt centrum för hälsorelaterad miljöriskbedömning. IMM är en institution vid och ett tvärvetenskapligt forskningsinstitut inom området miljömedicin som bedriver forskning inom epidemiologi, toxikologi, fysiologi samt arbets- och miljömedicin. Regeringen beslutade och om tilläggsdirektiv till Miljömålsberedningen (M 2010:04) enligt vilka (dir. 2014:165 och 2015:101) beredningen ska föreslå ett klimatpolitiskt ramverk som reglerar mål och uppföljning. Därtill ska beredningen utveckla en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. Miljömålsberedningen ska redovisa ett förslag till ett klimatpolitiskt ramverk inklusive klimatmål och en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik . En klimatlag, dvs. ett utvecklat regelverk för politiska beslut om utsläppsminskningar och en rättslig grund för styrning, ansvarsfördelning, uppföljning och kontroll av klimatarbetet, kan ingå som en del i ramverket, och beredningen ska belysa för- och nackdelar med en sådan klimatlag. 2015:20 Gruvavfall – Ekonomiska risker för staten har överlämnats till regeringen. En skrivelse från regeringen med anledning av granskningsrapporten ska lämnas till från det att regeringen har mottagit rapporten, dvs. I budgetpropositionen aviseras en utredning om ekologisk kompensation (prop. 2015/16:1 utg.omr. Det anges att regeringen avser att identifiera möjliga åtgärder för en ökad och mer konsekvent tillämpning av ekologisk kompensation i samband med exploatering av mark- och vattenområden. Utskottet har tidigare konstaterat (bet. 2014/15:MJU13) att industriella verksamheter är betydelsefulla för tillväxt och för att skapa nya jobb men att sådana verksamheter kan ha stor påverkan på människors hälsa och på miljön. Deras miljökonsekvenser har därför även i hög grad samhällsekonomiska konsekvenser. Utskottet konstaterade att det genom har åstadkommits en samlad och integrerad miljöprövning som ger en helhetsbild av alla de olika miljöeffekter som en verksamhet riskerar att medföra. En sådan prövning är nödvändig för att säkerställa att skyddet för såväl människors hälsa som miljön upprätthålls. Prövningen enligt inbegriper också de EU-krav som ställs på miljöprövningen. Enligt utskottets mening utvecklas miljölagstiftningen ständigt, bl.a. genom det arbete som bedrivs inom EU. Utskottet vill även peka på genomförda och planerade förenklingar och effektiviseringar av miljöprövningarna. Utskottet har vidare anfört (bet. 2013/14:MJU17) att det som på landytan i kallas för allmänningar kan vara mark ägd av staten eller kommunen eller mark gemensam för flera fastigheter. Enligt dessa uppgifter överväger regeringen inte någon inventering av dessa områden. Samhällsintresset av att kan brytas och tas till vara anses vara ett så starkt allmänt intresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda (bet. 2013/14:NU14). Minerallagen ger ensamrätt till utvinning av till det bolag som beviljas en bearbetningskoncession. Genom en ändring i minerallagen 1974 togs statens rätt till del av gruvverksamhet bort (kronoandelen), och tillfaller vinsten den som gör de nödvändiga investeringar som krävs för att kunna utvinna malm. I övrigt är det marknadskrafterna som styr utvinning av malm. För avvägningar mellan motstående intressen (värdefulla ämnen och , rennäring, naturvärden etc.) finns riksintressesystemet i 3 kap. . Genom 3 kap. kan mineralutvinning nekas om den medför oacceptabel skada på något annat intresse. Verksamhetens miljöpåverkan i övrigt regleras i enligt samma regler som annan industriell verksamhet. Målet med är att främja en hållbar utveckling och att tillförsäkra nu levande och kommande generationer en hälsosam och god livsmiljö. Alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd ska utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. ska enligt regeringsförklaringen vara en föregångare för en hållbar utveckling inom gruvindustrin, som är viktig för . Regeringen vill skapa nya modeller för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling. Miljökraven vid prospektering och provborrning ska skärpas. Turistnäringens och andra lokala näringars intresse ska beaktas. (dir. 2013:126) hade i uppdrag att göra en översyn av 3 kap. och relevanta delar av 4 kap. . Utredaren skulle enligt direktivet föreslå sådana ändringar som ger ett system för hushållning med mark- och vattenområden och särskilt områden av riksintresse, som är ändamålsenligt, anpassbart över tiden, fokuserat på väsentliga och aktuella behov och som inte leder till onödiga inskränkningar i användningen av mark- och vattenområden eller för planeringen av hur områdena ska användas. Systemet ska vara rättssäkert, enkelt, överskådligt och begripligt samt underlätta en enhetlig tillämpning i hela landet. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2015:99), och ärendet bereds nu i (Miljö- och ). Genom reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken under 1990-och 2000-talen har denna politik successivt blivit mer marknadsorienterad, mer samstämmig med utvecklingspolitiken samt fått ett ökat fokus på miljö- och klimatåtgärder, i linje med regeringens målsättning (bet. 2013/14:MJU2). Det är angeläget att i ett tidigt skede påbörja analyser med utgångspunkter för en modernisering av EU:s gemensamma jordbrukspolitik inför nästa budgetperiod efter 2020, samt inför halvtidsöversynen –2020. enades ministerrådet och parlamentet om en ny förordning om en gemensam fiskeripolitik och en förordning om den gemensamma marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter. I detta arbete har re-geringens fokus varit att säkerställa maximalt hållbart uttag och att införa ett utkastförbud (prop. 2013/14:1 utg.omr. Regeringen uttalade i proposition 2013:14/141 En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster att det är angeläget med kompetensstöd om hur miljökonsekvensbeskrivningar och miljöbedömningar tydligare kan inkludera konsekvenser för ekologiska samband och ekosystemtjänster ur ett landskapsperspektiv, bl.a. för att bedöma vilka verksamheter som förväntas medföra betydande miljöpåverkan på biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Möjliga åtgärder för att åstadkomma detta bör dock övervägas först efter en fördjupad kunskapsuppbyggnad och måldiskussion. Det behöver även säkerställas att sådana åtgärder är förenliga med relevant EU-lagstiftning. Regeringens vision för utveckling av de maritima näringarna förutsätter enligt regeringens maritima strategi en miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbar tillväxt och vilar på tre likställda perspektiv: Hav i balans, Konkurrenskraftiga maritima näringar och Attraktiva kustområden. Förutsättningar ska finnas för att säkerställa de ekosystemtjänster som behövs för en fortsatt utveckling av de maritima näringarna. Marknadsmöjligheter ska tas till vara och maritima näringar behöver utvecklas på ett hållbart sätt. Vidare anförs att ett hållbart näringsliv och en attraktiv kust förutsätter ett hav i balans. Ett integrerat åtgärdsarbete inom havs- och vattenförvaltningen är viktigt. Försämringar i havsmiljön behöver aktivt motverkas, och förlorade miljö- och kulturvärden behöver återställas.