bet · H301FiU41 · 2016-06-17 00:00:00 — G/K anser också att och , vid sidan av det Finansiella stabilitetsrådet, bör inrätta en gemensam kommitté för makrotillsyn som bl.a. ska diskutera användandet av de viktigaste makrotillsynsverktygen och upprätta rapporter om den finansiella stabiliteten. Utskottet konstaterar att har huvudansvaret för makrotillsynen. Utskottet delar dock utvärderingens uppfattning att ansvaret, befogenheterna, verktygen och processen kring makrotillsynsbeslut behöver förtydligas och läggas fast. Utskottet konstaterar att frågan bereds i , och enligt utskottets mening är det viktigt att regeringen föreslår ett sammanhållet och väl fungerande ramverk för den svenska makrotillsynen. Rekommendationer om mål, medel och styrning av penningpolitiken I utvärderingen rekommenderar G/K ett antal förändringar av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen. Till exempel föreslår G/K att , på finansministerns rekommendation, bör både definiera och siffersätta inflationsmålet och att det anges i lag. beslutar själv om målets innehåll, dvs. nivån på inflationsmålet, vilket inflationsmått som ska vara målvariabel och inom vilken tidsperiod målet ska vara uppfyllt. G/K föreslår också att det i riksbankslagen skrivs in att vid utformningen av penningpolitiken ska ta hänsyn till den reala ekonomiska utvecklingen. framgår det endast av förarbetena till lagen att ska stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken i syfte att nå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. G/K föreslår också att man i riksbankslagen förtydligar ansvar för finansiell stabilitet. Enligt G/K bör uppdrag även omfatta finansiell stabilitet, och banken bör i lagen få formella befogenheter för att kunna uppfylla uppdraget. Vidare anser G/K att även ansvaret för växelkurssystemet och valutapolitiken bör förtydligas i riksbankslagen. När det gäller organisation och styrningen av banken anser G/K att den nuvarande direktionen på sex ledamöter bör omstöpas till ett penningpolitiskt råd med tre ledamöter som har ett uttryckligt verksamhetsansvar och tre icke verkställande ledamöter vars uppgift är delta i penningpolitiska beslut. Enligt utskottets mening är en del av G/intressanta och flera av dem har diskuterats tidigare. En del av rekommendationerna innebär enligt utskottets mening ganska omfattande förändringar av det rådande penningpolitiska ramverket. Utskottet är därför inte nu berett att ta ställning till förslagen. Utskottet anser att förslagen i stället bör behandlas i en bred parlamentarisk utredning av penningpolitiken, tillsammans med andra viktiga frågeställningar kring det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen. Utskottet återkommer till frågan om en utredning av penningpolitiken under rubriken av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen längre fram i betänkandet. Enligt utskottet är det viktigt att det finns en tydlig och effektiv demokratisk granskning av den oberoende verksamhet och penningpolitiska beslut. Utskottet konstaterar att har en väl utbyggd granskning av jämfört med de flesta andra länder. Utskottet delar dock Goodfriends och och remissinstansernas uppfattning att det finns anledning att ytterligare förstärka den demokratiska granskningen av . Utskottet kommer ta ställning till hur t.ex. de offentliga utfrågningarna av och utskottets utvärderingar av penningpolitiken kan utvecklas och förbättras. Enligt utskottet finns det även anledning att, i samband med en bredare översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen, ta ett större grepp om granskningsfrågorna, bl.a. för att skapa förtroende för den demokratiska granskningen av penningpolitiken. Utskottet behandlar frågan om en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen längre fram i betänkandet under rubriken av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen. Granskningen av och penningpolitiken eller finansutskottets uppgift att granska och utvärdera penningpolitiken finns inte reglerad i riksbankslagen. I lagen anges endast att ska lämna en skriftlig redogörelse till finansutskottet om penningpolitiken. Utskottets ansvar för att utvärdera och granska penningpolitiken utgår i stället från 4 kap. 8 § regeringsformen där det anges att varje utskott följer upp och utvärderar riksdagsbeslut inom utskottets ämnesområde. första kontrollstation av penningpolitiken är Riksbanksfullmäktige, vars ledamöter väljs av . Fullmäktiges uppgifter är bl.a. att utse riksbankschefen och övriga direktionsledamöter. Ordförande och vice ordförande har också rätt att delta i och yttra sig vid direktionens sammanträden. Fullmäktige har även en revisionsfunktion som genomförs av en extern revisionsbyrå. Fullmäktige lämnar en gång en verksamhetsberättelse till i samband med fullmäktiges förslag till om disposition av resultat. Presidiet i fullmäktige träffar finansutskottet cirka . granskning och utvärdering av och penningpolitiken går kortfattat till på följande sätt: • Varje vår behandlar utskottet årsredovisning och fullmäktiges förslag till disposition av bankens resultat. tar då beslut om att fastställa bankens resultat- och balansräkning, fördelning av resultat och ansvarsfrihet för fullmäktige för dess verksamhet och direktionen för förvaltningen av . • håller utskottet offentliga utfrågningar med riksbankschefen och en av de fem vice riksbankscheferna. Utfrågningarna förbereds bl.a. genom slutna utfrågningar av ränteexperter. • Sedan fick en oberoende ställning 1999 genomför utskottet en egen årlig utvärdering av penningpolitiken. Underlaget för utvärderingarna utgörs av bl.a. , vilken är den första av de två redogörelser som enligt riksbankslagen ska lämna till finansutskottet. • genomför utskottet vart fjärde eller femte år en extern och oberoende utvärdering av penningpolitik. Tre utvärderingar har genomförts, där Goodfriends och utvärdering är den senaste i ordningen. G/K rekommenderar att utskottet håller tre utfrågningar med direktion. Utöver riksbankschefen bör tre vice riksbankschefer delta, vilket innebär att varje ledamot av direktionen ska delta minst två gånger för att förklara och försvara hur hon eller han har röstat om penningpolitiken. Flertalet remissinstanser instämmer i utvärderingens rekommendation. Flera remissinstanser framför också andra synpunkter på granskningen av penningpolitiken. LO anser i sitt yttrande att den demokratiska kontrollen och utvärderingen av måste skärpas. Ytterst handlar synen på uppdrag och den penningpolitiska strategin om hur riksbankslagen ska tolkas. LO framhåller att de och menade att omständigheterna kring penningpolitiken var så oklara att de uppmanade Riksbanksfullmäktige och finansutskottet att ta ansvar och klargöra sin syn på hur riksbankslagen ska tolkas och vad som är direktionens mandat. Även TCO anser att finansutskottets utvärdering av penningpolitiska beslut bör förstärkas. TCO anser också att förfarandet vid nytillsättning och förlängning av direktionsmedlemmarnas mandat bör förstärkas och göras mer transparent. Kandidater bör utfrågas i finansutskottet och enskilda direktionsmedlemmars ställningstagande bör utvärderas vid förlängning av deras mandat. anser att det finns ett behov av ändrade former för hur redovisar sin politik inför . De utfrågningar i finansutskottet som sker är inte – och kan inte vara – tillräckligt djuplodande och kritiska. Vilka former redovisningar ska ha bör utredas. tycker att granskningen av verksamhet bör bli tydligare och mer omfattande. menar att den demokratiska kontrollen av behöver stärkas på flera sätt. Finanspolitiska rådets noggranna granskning av finanspolitiken är en förebild, enligt . Rådet skulle kunna få ökade resurser och ett utökat mandat att även granska penningpolitiken. Rådet skulle också kunna få som huvudman. Alternativt eller parallellt kan , som redan behandlar penningpolitiken i sina rapporter, få ett mer explicit uppdrag att i en årlig rapport utvärdera penningpolitiken. anser att utvärderarna Goodfriends och penningpolitiska kunskaper hade kommit mer till sin rätt om de kompletterats med motsvarande kunskaper om svenska institutionella förhållanden. Detta är en uppgift som borde kunna skötas av det sekretariat som bistår utvärderarna med. tycker att det är angeläget att utskottet inför framtida utvärderingar säkerställer att sekretariatet får tillräckliga resurser. Ett alternativ kan vara att stärka finansutskottets kansli, ett annat att stärka , ett tredje att inrätta ett särskilt utvärderingsorgan under finansutskottet. , efter den första externa och oberoende utvärderingen av penningpolitiken, genomförde utskottet en översyn av formerna för utskottets granskning av penningpolitiken. beslutade utskottet att tillsätta en arbetsgrupp för att göra en ny översyn av förutsättningarna och formerna för utskottets granskning. Arbetsgruppen påbörjade sitt arbete och rapporterade resultatet av sitt arbete till utskottet . Enligt utskottets uppfattning är det viktigt att det finns en tydlig och effektiv demokratisk granskning av den oberoende verksamhet och penningpolitiska beslut. En grupp i utskottet har gjort en översyn av försättningarna och formerna för och utskottets granskning av den svenska penningpolitiken. Senast det gjordes var i mitten 00-talet. Utskottet kan utifrån gruppens arbete konstatera att har en väl utbyggd demokratisk kontroll och granskning av jämfört med hur det ser ut i de flesta andra länder. Det är få centralbanker i världen som likt återkommande och offentligt utvärderas såväl av externa granskare som av sin huvudman. Utskottet delar dock Goodfriends och och remissinstansernas uppfattning att det finns anledning att förändra och ytterligare förstärka den demokratiska granskningen av . Utskottets arbetsgrupp har presenterat ett antal förslag om hur t.ex. de offentliga utfrågningarna av och utskottets utvärderingar av penningpolitiken kan utvecklas och förbättras. Utskottet kommer att behandla och ta ställning till förslagen . Utskottet anser dock, i likhet med arbetsgruppen, att formerna för den demokratiska granskningen av och penningpolitiken även bör hanteras i en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen. Det finns enligt utskottets mening anledning att ta ett större grepp om granskningsfrågorna i syfte att skapa förtroende för den demokratiska granskningen och utvärderingen av penningpolitiken. Bland annat bör det analyseras och bedömas om det finns alternativa sätt att organisera granskningen, om ansvaret för granskningen bör skrivas in och förtydligas i riksbankslagen och om informations- och redovisningsansvar bör förtydligas i regleringen. Utifrån granskningsperspektivet bör även Riksbanksfullmäktiges uppgifter, kontrollfunktion och redovisningsansvar gentemot diskuteras. Utskottet återkommer till frågan om en bred utredning av penningpolitiken under rubriken av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen senare i betänkandet. Översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom utskottets förslag att regeringen ska lämna ett förslag till om finansiella oberoende med utgångspunkt från den s.k. betänkande (SOU 2103:9) och remissynpunkterna på betänkandet. ställer sig också bakom utskottets förslag att regeringen ska tillsätta en parlamentariskt sammansatt utredning av riksbankslagen (1988:1385) och det svenska penningpolitiska ramverket. Senast riksbankslagen reformerades var . har det ekonomisk-politiska landskapet och förutsättningarna för stabiliserings- och penningpolitik förändrats, bl.a. till följd av finanskrisen och den efterföljande avmattningen i stora delar av världen. Utskottet anser därför att lagen nu bör ses över i syfte att göra regleringen tydlig och se till att den motsvarar dagens krav och behov. Utgångspunkten för översynen bör vara att målet om prisstabilitet och den legala ramen med en oberoende riksbank har varit framgångsrik. Enligt utskottet bör frågor inom bl.a. följande områden analyseras och bedömas av utredningen: penningpolitikens mål och medel, ansvar för finansiell stabilitet, organisation, valutapolitik och roll i IMF-sammanhang, ansvar för kontanthanteringen, kontantförsörjningen och betalningssystemet och den demokratiska granskningen av penningpolitiken. Eventuella grundlagspåverkande förslag bör hanteras samlat i utredningen och presenteras före riksdagsvalet . Frågorna kring finansiella oberoende har utretts i den s.k. . Enligt utskottet bör inte eventuella regeländringar inom detta område fördröjas mer än nödvändigt. Utskottet anser därför att regeringen bör lämna förslag till med utgångspunkt från betänkande. Grunderna i den nuvarande riksbankslagen (1988:1385) är då det gjordes en omfattande översyn, modernisering och sammanslagning av de två lagar som då reglerade verksamhet – lagen (1934:437) för Riksbank och lagen (RFS 1975:5) med reglemente för . Riksbankslagen reformerades för att institutionalisera målet om prisstabilitet och anpassa lagen till EG-fördraget och stadgan för ECBS och ECB. är prisstabilitet målet för penningpolitiken, och leds av en direktion på sex ledamöter som har en självständig ställning gentemot och regeringen. Riksbanksfullmäktige, som var det beslutande organet i , har en kontrollerande funktion. Enligt lagen ska också främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. gjorde direktion och Riksbanksfullmäktige en gemensam framställning till om vissa utredningsbehov med anledning av finanskrisen (2009/10:RB4). I framställningen ansåg och fullmäktige att bl.a. följande områden skyndsamt borde analyseras i en eller flera utredningar: hanteringen av kreditinstitut med problem, ansvar för att främja stabiliteten i det finansiella systemet, verktyg för att klara prisstabilitetsmålet och för att främja den finansiella stabiliteten, rollfördelningen mellan regeringen, , och när det gäller arbetet med finansiell stabilitet, upplåning till valutareserven och finansiella oberoende. ansåg också att det borde göras en översyn av riksbankslagen eftersom merparten av de frågor som enligt borde utredas förutsatte en översyn och modernisering av lagen. Efter beredning i finansutskottet beslutade att tillkännage för regeringen att regeringen borde utreda de områden som angavs i framställning, utom förslaget om en översyn av riksbankslagen (bet. 2009/10:FiU36). Enligt finansutskottet fanns det goda argument för att även se över riksbankslagen, men utskottet ansåg att man borde avvakta resultatet av de aktuella utredningarna innan man genomförde en översyn av lagen. tillsatte regeringen den s.k. med uppgift att se över regelverket för hanteringen av finansiella kriser. Kommittén avlämnade två betänkanden: Att förebygga och hantera finansiella kriser (SOU 2013:6) och Resolution – en ny metod för att hantera banker i kris (SOU 2014:52). tillsatte regeringen utredningen om finansiella oberoende. Utredningen avlämnade betänkandet finansiella oberoende och balansräkning (SOU 2013:9). beslutade regeringen att ge huvudansvaret för den s.k. makrotillsynen som man inrättade Finansiella stabilitetsrådet, en kommitté bestående av företrädare för regeringen, , och . införlivades EU:s krishanteringsdirektiv i den svenska lagstiftningen (bet. 2015/16:FiU17). utsågs till s.k. resolutionsmyndighet med ansvar för förberedelser och hantering av finansinstitut i kris. tog utskottet på nytt upp frågan om en översyn av riksbankslagen. Anledningen var att utvärderarna i utskottets andra externa utvärdering för perioden –2010 rekommenderade utskottet att reformera riksbankslagen (2010/11:RFR5). Utvärderarna ansåg bl.a. att det i lagen exakt borde anges vilket mandat har när det gäller finansiell stabilitet, vilka verktyg ska ha för att främja finansiell stabilitet och även hur interna styrningsstruktur ska se ut när det gäller verksamheter som rör finansiell stabilitet och hur ansvar och uppgifter ska delas med andra myndigheter. Utskottet delade i sitt betänkande med anledning av utvärderingen uppfattningen att det behövdes en översyn av riksbankslagen, men ansåg att man skulle avvakta resultatet av de pågående utredningarna innan man tillsatte en ny utredning av riksbankslagen (bet. 2012/13:FiU12). angav utskottet i sin årliga utvärdering av penningpolitiken att tidpunkten för en översyn av riksbankslagen närmade sig och att utskottet tänkte pröva frågan på nytt under nästa mandatperiod. Enligt utskottet fanns det dock skäl att invänta resultaten av utskottets nya och tredje externa utvärdering eftersom den på många sätt skulle komma att beröra regelverket i riksbankslagen (bet. 2013/14:FiU24). Flera av rekommendationerna i G/K:s utvärdering förutsätter en förändring av riksbankslagen om de ska genomföras. Inom området penningpolitik handlar det framför allt om rekommendationerna 1, 2 och 6, dvs. 1) att , på finansministerns rekommendation, bör definiera och siffersätta inflationsmålet, 2) att det i riksbankslagen bör definieras att mål ska vara att upprätthålla prisstabilitet enligt definitionen av inflationsmålet med hänsyn tagen till utvecklingen i den reala ekonomin samt att ska ha möjlighet att avvika ifrån att nå inflationsmålet och 6) att det i riksbankslagen bör klargöras att valet av växelkursregim är en fråga för regeringen och att uppdraget att nå inflationsmålet gäller med förbehåll för att regeringen beslutar om att växelkursen bör flyta fritt. Inom området finansiell stabilitet handlar det framför allt om rekommendation 9, dvs. att roll när det gäller att värna finansiell stabilitet bör förtydligas i riksbankslagen. Även rekommendationerna 7 och 8, dvs. 7) att utan dröjsmål bör få de rättsliga befogenheter och makrotillsynsverktyg som är lämpliga för dess uppdrag att främja finansiell stabilitet och 8) att och bör inrätta en gemensam kommitté för makrotillsyn, kan ha kopplingar till riksbankslagen. När det gäller redovisningsansvar kan rekommendationerna 12 och 13 om protokoll beröra riksbankslagen om lagstiftaren vill införa en skyldighet för att offentliggöra protokollen från de penningpolitiska mötena och/eller de penningpolitiska beredningsmötena. Inom området organisation berörs framför allt rekommendation 14 om att direktion bör stöpas om till ett penningpolitiskt råd bestående av tre verkställande ledamöter och tre icke-verkställande ledamöter. Flertalet remissinstanser är positiva till en reformering av riksbankslagen inom olika områden. direktion konstaterar att utvärderarnas uppfattning är att det befintliga inflationsmålssystemet och den legala ramen med en oberoende centralbank har fungerat väl. Det är, enligt direktionen, en viktig utgångspunkt när en lagöversyn aktualiseras. Direktionen anser vidare att en lagöversyn är ett bra sätt att utröna om den svenska riksbankslagen är ändamålsenlig för de uppgifter banken står inför. Det finns flera områden där lagstiftaren kan förtydliga riksbankslagen, men bör den grundmodell som finns värnas. Utvärderarna lyfter fram flera frågor som förtjänar ytterligare analys. En viktig fråga är t.ex. hur detaljerat målet för penningpolitiken ska formuleras i lagen. Den enskilt viktigaste frågan är, enligt direktionen, att få till en ordentlig genomlysning av området finansiell stabilitet. roll när det gäller finansiell stabilitet behöver värnas. Det är uppenbart att den modell som valt för makrotillsynen inte fungerar väl utan behöver utredas på nytt, enligt direktionen. Riksbanksfullmäktige anser att det är viktigt att en översyn av riksbankslagen kommer till stånd och att pröva, analysera och bereda såväl utvärderingens förslag som de utestående frågor som ännu inte tagits om hand efter fullmäktiges och direktionens framställning 2010. Fullmäktige anger i sitt remissvar några områden som den anser bör behandlas i en översyn av riksbankslagen: uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende, rollfördelningen inom området finansiell stabilitet mellan ansvariga institutioner, kreditgivning, valutapolitiken, finansiella oberoende, betalningssystem och krisberedskap och kontantförsörjningen. Enligt är det viktigt att det genomförs en översyn av riksbankslagen, men inspektionen anser att arbetet med ett ramverk för makrotillsynen inte bör ingå i översynen. TCO menar i sitt remissvar att det är viktigt att direktiven till en framtida utredning av penningpolitiken bl.a. innehåller ett uppdrag om att utreda vilka begränsningar som lägger på utformningen av riksbankslagen. Enligt för internationell ekonomi råder det oklarhet om vilket inflationsindex som använder och vilka mandat har för att påverka växelkursen samt ansvara för finansiell stabilitet. Institutet delar utvärderingens rekommendationer att det bör göras en översyn av mandat när det gäller penningpolitiken, växelkursregimen och den finansiella stabiliteten. anser att riksbankslagen behöver reformeras för att förtydliga hur ska hantera målkonflikter mellan inflation, realekonomisk utveckling och finansiell stabilitet. Vid utskottets sammanträde presenterade riksbankschefen det av direktionen beslutade pm:et Förslag till frågor att ta upp i en översyn av riksbankslagen (dnr 2250-2015/16). Nedan följer en kort sammanfattning av direktionens pm. Direktionen redovisar förslag inom sex områden: finansiell stabilitet, valutapolitik, penningpolitik, finansiella oberoende, kontantförsörjning, betalningssystem och krissamordning samt statistik och informationsinhämtning. Direktionen anser att finansiell stabilitet är det enskilt viktigaste området att få en genomlysning av vid en översyn av riksbankslagen. Centralbankernas ansvar för finansiell stabilitet stod inte i fokus vid den senaste översynen av riksbankslagen . Enligt direktionen bör mandat för finansiell stabilitet förtydligas och verktygen för att värna finansiell stabilitet ses över. har flera verktyg för att värna stabiliteten, men som lagen är utformad är verktygen låsta till vissa politikområden och situationer, vilket enligt direktionen utgör en potentiellt kostsam och ineffektiv begränsning. Uppdelningen av instrumenten mellan olika politikområden bör därför ses över. Direktionen vill också att ramverket för makrotillsyn utreds på nytt. Vidare bör möjligheterna till informationsöverföring mellan myndigheter ses över. Dagens sekretessregler begränsar informationsöverföringen mellan myndigheter, på såväl nationell som internationell nivå, på ett sätt som kan försvåra samarbetet i en krissituation. Direktionen anser också att behovet av att utöka kretsen av företag som kan erhålla s.k. nödkrediter behöver utredas till följd av internationaliseringen och strukturella förändringar i den finansiella sektorn. får ge nödkrediter till svenska företag som står under tillsyn. I det ramverk för resolution som infört saknas det enligt direktionen en ordning som ger ett tillräckligt bra skydd för , och i förlängningen statens, medel i en situation då gör förlust på en nödkredit som den gett till ett företag som senare försätts i resolution. Enligt direktionen är det angeläget att en sådan ordning utreds. I G/K:s utvärdering rekommenderas att riksbankslagen ändras så att det blir tydligt att valet av växelkursregim är en fråga för regeringen och att uppdraget att uppnå inflationsmålet gäller med förbehåll för att regeringen beslutar att växelkursen bör flyta fritt. Direktion anser inte att detta bör utredas. Ansvarsfördelningen mellan regeringen och framgår av nuvarande lagstiftning och ansvarsfördelningen är ändamålsenlig, enligt direktionen. roll i IMF-sammanhang kan också behöva förtydligas, även om nuvarande ordning fungerar väl, enligt direktionen. Det befintliga inflationsmålssystemet och den legala ramen med en oberoende centralbank har fungerat väl, enligt direktionen. Trots det finns det anledning att göra en översyn av det penningpolitiska ramverket utifrån erfarenheterna av de senaste 20 årens inflationsmålspolitik och finanskrisen. När det gäller frågan om val av inflationsmått i inflationsmålet anser direktionen att den kan utredas närmare och mer skyndsamt än i en allmän lagöversyn.