uprotokoll · H3A1NU1p · 2015-09-24 00:00:00 — Regeringen delar också kommissionens uppfattning att de kortsiktiga marknaderna är centrala och att de behöver utvecklas så att de kan möta framtidens krav. är det viktigt att även värna dagen-före-handeln som har en vital betydelse för prisbildningen och förtroendet för marknaden. Gränsöverskridande slutkundsmarknader bör vara en målsättning , men utvecklingen bör gå stegvis så att lika villkor mellan länder säkras. Regeringen stödjer kommissionens uppfattning att åtgärder för att skydda sårbara kunder främst bör hanteras genom socialpolitiska åtgärder och inte energipolitiska åtgärder. Regeringen stödjer kommissionens ambition att EU ska bli världsledande inom förnybar energi. Regeringen anser att det ska vara möjligt för medlemsstaterna att stödja utbyggnaden av förnybar elproduktion, inte minst mot bakgrund av beslutade mål till 2020 och 2030. Utgångspunkten ska vara kostnadseffektiva, marknadsbaserade stödsystem som fasas ut då teknikerna blir konkurrenskraftiga. De ska vidare vara utformade så att snedvridningar och överkompensation minimeras. Regeringen stödjer utökad användning av samarbetsmekanismerna, inklusive i ett regionalt perspektiv. När det gäller försörjningstrygghet anser regeringen att det första steget bör vara att åstadkomma en väl fungerande inre marknad. Regeringen anser att kapacitetsmekanismer så långt det är möjligt ska undvikas och att behovet ska prövas utifrån den relevanta marknaden samt utifrån statstöds- och konkurrensreglerna. Regeringen instämmer i bedömningen att det kan finnas skäl att se över befogenheterna för för samarbete mellan nationella energitillsynsmyndigheter () så att en effektiv hantering av gränsöverskridande frågor kan garanteras, till exempel när det gäller övervakning av ENTSO-E:s verksamhet eller där har väsentligt bättre förutsättningar att pröva en fråga än enskilda tillsynsmyndigheter. Subsidiaritetsprincipen bör dock vara vägledande. Regeringen stödjer vikten av regionalt samarbete och att det ska bygga på energipolitikens samtliga tre pelare. Regeringen anser att det pågående arbetet i kan utgöra en modell för hur ett effektivt samarbete kan bedrivas. Regeringen kan konstatera att den nordiska elmarknaden kommit förhållandevis långt på flera områden som tas upp i kommissionens meddelanden. Meddelandena har ännu inte diskuterats i rådet men ett antal medlemstater har generellt välkomnat meddelandena som några medlemsstater önskar att mer hänsyn ska tas till nationella förutsättningar, exempelvis när det gäller prisreglering. Institutionernas ståndpunkter är ännu inte kända. Remissinstansernas ståndpunkter är inte kända. Ett remissmöte kommer att hållas med berörda aktörer angående frågställningarna som tas upp i samrådet om en ny energimarknadsdesign som för övrigt aktörerna har möjlighet att svara på i egen kapacitet. 3.1 Rättslig grund och beslutsförfarande Inte aktuellt eftersom meddelandena i sig inte innehåller några nya lagstiftningsförslag. 3.2 Subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen Inte aktuellt eftersom meddelandena i sig inte innehåller några nya lagstiftningsförslag. 4.1 Fortsatt behandling av ärendet Kommissionens offentliga samråd avslutas . Frågan om en ny elmarknadsdesign tas upp för diskussion vid nästa rådsmöte (TTE) . 4.2 Fackuttryck/termer Byrån för samarbete mellan nationella energitillsynsmyndigheter (Agency for the Cooperation of Energy Regulators) BalansmarknadenEfter elbörshandeln kan obalanser uppstå som behöver justeras i realtid genom upp- eller nedreglering av produktion och användning. Sådana justeringar görs centralt av en stamnätsoperatör på balansmarknaden. Dagen-före marknadenPå denna marknad fastställs elpriset i varje elområde i förväg för varje timme genom ett auktionsförfarande. Priset fastställs som ett jämviktspris, baserat på de samlade köp- och säljbuden i området. I lämnar aktörerna fram till sina bud för dagen därpå. Elområde Ett geografiskt område inom vilket ett elpris bestäms på elbörsen för varje timma. Elpriset i varje elområde följer av utbud och efterfrågan på elmarknaden och överföringskapaciteten mellan elområdena. är uppdelat i fyra elområden från elområde 1 i norr () till elområde 4 i söder (). ENTSO-E Den europeiska organisationen för systemoperatörer för el (of Operators for Electricity) ETSEU:s system för handel med utsläppsrätter IntradagsmarknadenPå denna marknad sker en kontinuerlig handel med el inom fram till före leveranstimmen. KapacitetsavgifterKapacitetsavgifter (flaskhalsintäkter) uppkommer vid prisskillnader mellan två elområden. Intäkten tillfaller den aktuella stamnätsägaren och ska användas för att finansiera nätinvesteringar som reducerar nätbegränsningar KapacitetsmekanismerSärskilda betalningar utanför den ordinarie elmarknaden som syftar till att säkra att tillräcklig kapacitet alltid finns tillgänglig. Faktapromemoria 2014/15:FPM46 Revidering av för energimärkning KOM (2015) 341 Förslag till OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av en ram för energieffektivitetsmärkning och om upphävande av direktiv /30/EU. Kommissionen presenterade ett förslag till nytt ramverk för EU:s energimärkning. Förslaget innebär en revidering av det så kallade energimärkningsdirektivet om märkning och standardiserad information om energirelaterade produkters användning av energi och andra resurser. Det befintliga direktivet är ett viktigt instrument i EU:s politik för att främja energieffektivisering. Att konsumenten får information som underlättar energismarta beslut fungerar som en drivkraft för tillverkare och importörer att satsa på effektivare produkter och innovationer. Ökade marknadsandelar för energieffektivare produkter medför flera positiva effekter – till exempel ett minskat totalt energibehov inom EU samt minskande kostnader för konsumenten och lägre priser på energieffektiva produkter. Direktivet är nära sammankopplat med det så kallade ekodesigndirektivet som ställer krav för att en produkt ska tillåtas introduceras på EU:s inre marknad. Kommissionen föreslår att det befintliga direktivet ersätts av en förordning för att säkra att märkningen följs på ett mer enhetligt sätt i unionen. De huvudsakliga ändringarna i det nya förslaget är dels att märkningen återgår till att vara en ”stängd” A-G skala som inte öppnar för klasser över A, dels att justering av skalan sker vid ett förutbestämt datum. Kommissionen föreslår också att en produktdatabas inrättas dit leverantörer har en skyldighet att rapportera in nya produkter som introduceras på marknaden. Databasen syftar i första hand till att underlätta för tillsynsmyndigheter att utföra marknadskontroll för att säkerställa av bestämmelserna följs. Regeringen välkomnar kommissionens förslag till nytt ramverk för EU:s energimärkning. Regeringen välkomnar förslaget om att återgå till en stängd A-G skala där det framgår tydligt hur och när en justering av skalan ska göras. Regeringen välkomnar också strävan att revideringen ska bidra till att förbättra marknadskontroll i hela EU. EU:s energimärkning har funnits . beslutade rådet om direktiv /75/EEG om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser. Kommissionen föreslog 2008 en utvidgning av tillämpningsområdet från i första hand vitvaror till fler energirelaterade produkter – och pekade på möjliga synergieffekter mellan energimärkningen och det att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter. (Det så kallade ekodesigndirektivet (faktapromemoria 2008/09:FPM10) som ställer krav för att en produkt ska tillåtas introduceras på EU:s inre marknad beslutades .) Behovet av energibesparingar inom produktsektorn aktualiserades också av målet om att öka energieffektiviteten inom EU till 2020 inom ramen för de så kallade 20-20-20-målen som fattade beslut om 2007. Förslag om ett nytt energimärkningsdirektiv förhandlades fram under det svenska ordförandeskapet i EU och antogs året därefter. I enlighet med direktivet tar kommissionen fram bestämmelserna om enskilda energimärkningar genom delegerade akter (art 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt). Enligt direktivet ska kommissionen se över direktivet och de delegerade akter man tagit fram har uppnått sitt syfte och rapportera till och rådet. Förslaget till revidering som presenterades baseras på utvärderingar och studier av direktivet som bland annat tar hänsyn till konsumenternas syn på energimärkning och eventuella justeringar av befintliga skalor för märkning. Studierna visar på bl.a. att energimärkning och ekodesign står för nästan hälften av effekterna som krävs för att uppnå energieffektiviseringsmålet . Dessutom bidrar de två direktiven till att kostnaderna för slutanvändare i EU minskar med . Ett skäl till att kommissionen föreslår en revidering av direktivet är att märkningen av vissa produktgrupper inte längre bedöms vara effektiv. Detta som en följd av att en stor andel av tillgängliga produkter på marknaden befinner sig i de övre klasserna med många av de undre klasserna tomma, vilket vilseleder konsumenten. Kommissionen bedömer därtill att dagens märkning som möjliggör klasser över A (A+++) inte är tydlig för konsumenten. Ytterligare ett skäl är ett bristfälligt genomförande i vissa medlemsstater, vilket bedöms få konsekvenser för märkningens genomslagskraft och bidrag till EU:s mål om ökad energieffektivisering. Kommissionens förslag överensstämmer innehållsmässigt i stora drag med dagens bestämmelser, både när det gäller olika aktörers ansvar och förfarandet för hur enskilda märkningar ska tas fram (delegerade akter). Kommissionen har dock lämnat ett antal förslag på ändringar med syfte att säkra ett bättre och mer enhälligt genomförande. Kommissionen föreslår att formen för lagstiftningen ändras från ett direktiv till en förordning. Motivet anges vara EU:s agenda för bättre lagstiftning samt strävan om ett mer enhetligt genomförande i unionen. Kommissionen föreslår därtill att märkningen ska återgå till att vara en stängd A-G-skala (A+, A++, A+++ upphör). Kraven för att uppnå klass A och B vid introduktion av märkning av en ny produkt, eller när en existerande skala ska justeras, ska formuleras så att inga befintliga produkter på marknaden hamnar i dessa klasser. Detta för att främja teknikutveckling och innovation. Alla befintliga märkningar ska revideras enligt en förbestämd tidsplan (”rescaling date”). De märkningar som finns ska ses över . En arbetsplan ska tas fram efter samråd med medlemsstaterna och andra intressenter. Till skillnad från befintliga bestämmelser beskriver kommissionens förslag till förordning i mer detalj om hur justeringen av skalan ska gå till, och vilka ansvar som ligger på leverantörer samt återförsäljare. För att förbättra att reglerna följs och underlätta för marknadskontroll föreslår kommissionen också bland annat att upprätta en databas där leverantörer är skyldiga att registrera nya energimärkta produkter. Leverantörer ansvarar för att rapportera in produktinformation i databasen före det att en produkt släpps ut på marknaden. Den information som ska rapporteras in av leverantörerna är densamma som de är skyldiga att redogöra för på begäran av en tillsynsmyndighet. 1.3 Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Energimärkningsdirektivet infördes i svensk lagstigning genom Lag om märkning av energirelaterade produkter (2011:721). Kommissionens förslag om att ersätta direktivet med en förordning innebär att även lagen bör upphävas då EU-förordningen blir direkt gällande i samtliga medlemsstater. har genom genomförandet av Energimärkningsdirektivet infört en etablerad struktur för att säkerställa att relevanta aktörer uppfyller bestämmelserna i direktivet. har i förordning (2011:1022) om tillsyn över energirelaterade produkter, som omfattas av bestämmelserna i lagen (2011:721) om märkning av energirelaterade produkter utpekats som ansvarig tillsynsmyndighet. Denna förordning kan komma att behöva ses över beroende på utfallet av förhandlingarna. 1.4 Budgetära konsekvenser / Konsekvensanalys Kommissionen uppskattar att de statliga administrativa kostnaderna blir små eftersom genomförandet av energimärkningsdirektivet bidragit till att det redan finns strukturer på plats. Regeringen delar kommissionens bedömning. Kostnaderna för produktdatabasen (och därefter 150 000 i underhåll ) och utbildningsinsatserna (300 000 ) föreslås bli finansierade via EU-budgeten genom omprioriteringar från medel som är budgeterade för andra ändamål inom energiområdet. Eftersom finansieringen ska ske genom omprioritering inom nuvarande EU-budget kommer förslaget inte att innebära att EU:s utgifter ökas och därmed inte heller att den svenska avgiften till EU påverkas. 2.1 Preliminär svensk ståndpunkt Regeringen välkomnar kommissionens förslag till nytt ramverk för EU:s energimärkning. Regeringen anser att energimärkningen är ett viktigt instrument i arbetet för en mer effektiv energianvändning inom EU. Detta genom att märkningen ger konsumenten information om produkters energiförbrukning vilket underlättar för konsumenten att fatta energisnåla beslut, något som i sig driver teknikutveckling och innovation. Regeringen välkomnar förslaget om att återgå till en stängd A-G-skala där det tydligt framgår hur detta ska genomföras för att inte skapa osäkerhet för leverantörer och återförsäljare. Regeringen välkomnar också kommissionens avsikt att i den nya förordningen införa delar som stärker efterlevnaden. En väl fungerande marknadskontroll bedöms vara centralt för att säkerställa märkningens spridning och genomslag inom hela unionen. Regeringen avser därför att bevaka att revideringen ska underlätta för en bättre marknadskontroll i hela EU. En eventuell produktdatabas bör vara ändamålsenlig och inte skapa ytterligare administrativ börda för leverantörer. Övriga medlemsstaters ståndpunkter är ännu inte kända. Övriga institutioners ståndpunkter är ännu inte kända. Miljö- och bjöd in till ett samråds med branschorganisationer, leverantörer, återförsäljare m.fl. för att informera om förslaget och inhämta synpunkter. Flera intressenter kommenterade frågan om hur och när en justering av skalan ska göras. Vissa menade att behovet av justering av skalan inte nödvändigtvis är detsamma för alla produktgrupper och att hänsyn behöver tas till det. Det fanns även några frågetecken om hur en ommärkning av produkter ska gå till i praktiken. Vidare ansågs en väl fungerande marknadskontroll som viktigt. Vad gällde produktdatabasen som ska garantera marknadskontroll påpekade vissa intressenter vikten av att kommissionen kan garantera att samtliga aktörer rapporterar in. Det fanns även en viss oro för ökad administrativ börda. 3.1 Rättslig grund och beslutsförfarande Kommissionen anger artikel 194.2 (energi) i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som rättslig grund för förordningen. Beslut fattas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet. 3.2 Subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen Kommissionen anser att det är viktigt att säkerställa att det finns enhetliga regler för tillverkare och återförsäljare inom unionen när det gäller märkning av särskilda produkters energiförbrukning. Av detta skäl motiveras en gemensam lagstiftning på området. Förslaget om att införa en gemensam produktdatabas motiverar kommissionen med att det ska underlätta för en mer effektiv marknadskontroll inom unionen. En icke-väl fungerande och enhetlig marknadskontroll riskerar att minska incitamenten från marknadens aktörer att göra investeringar i mer energieffektiva produkter. Förslaget anses vara proportionerligt och bygga vidare på strukturen inom det befintliga regelverket som gäller energimärkning av energirelaterade produkter. De rapporteringskrav som åläggs leverantörer när det gäller databasen är enligt kommissionen desamma som tillsynsmyndigheter kan begära ut och bedöms därför inte vara någon ytterligare börda för dessa aktörer. Regeringen delar kommissionens bedömning om att förslaget är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen. 4.1 Fortsatt behandling av ärendet Behandlingen av kommissionens förslag kommer att påbörjas i rådet. Det luxemburgska ordförandeskapets avser att på nå en överenskommelse om en allmän inriktning varpå det nederländska ordförandeskapet väntas ta frågan vidare . Antagande av rådet och Europarlamentet kan eventuellt förväntas under det nederländska ordförandeskapet 2016. Kommissionens föreslår ett ikraftträdande . 4.2 Fackuttryck/termer Underlag inför överläggning om Styrningssystemet för Energiunionen Det luxemburgska ordförandekapet prioriterar frågan om styrningssystemet för Energiunionen och planerar för att energiministrarna ska anta slutsatser om ramverket vid (energi) . Det finns inget formellt underlag i form av ett meddelande från kommissionen som underlag för slutsatserna. presenterade kommissionen ett ramverk för klimat och energipolitiken till 2030. En del i ramverket var mål för förnybar energi och energieffektivisering. Vid det Europeiska rådets möte antogs 2030-ramverket för klimat och energipolitiken. Klimatutsläppen ska minska med , energieffektiviseringen ska öka med och den förnybara energin ska utgöra av den slutliga energianvändningen. Målen för energieffektivisering och förnybar energi är indikativt respektive bindande på EU-nivå och kommer därmed inte att bördefördelas mellan medlemsstaterna. Målen kommer istället genomföras genom ett styrningssystem, det s.k. ”governance”. Slutsatserna slår fast att ett pålitligt och transparent styrningssystem ska tas fram som ska garantera att EU når sina målsättningar. Systemet ska genödvändig flexibilitet för medlemsstaterna och visa fullständig respekt för medlemsstaternas rätt att själva bestämma sin energimix. presenterade kommissionen ett förslag till Energiunion för . Energiunionen ska ses som ett arbetsprogram för kommissionens mandatperiod. Kommissionen lyfter fram 15 konkreta åtgärder för att få till stånd Energiunionen och listar 43 förslag på nya initiativ och lagförslag . Enligt förslaget ska även Energiunionen följas upp med ett styrningssystem, ”Energy union governance”. Därmed har styrningen för energiunionen och styrningen 2030-ramerket integrerats till ett styrningssystem. Enligt meddelandet om Energiunionen breddas syftet med styrningssystemet. Det ska t.ex. säkerställa genomförandet av den inre energimarknaden och genomförandet av klimat- och energipolitiken till 2030 (särskilt genomförandet av de överenskomna målen för förnybar energi och energieffektivitet till 2030), icke-ETS-sektorer och målet om sammanlänkningar för el. - Utformningen av styrsystemet Kommissionen har i olika sammanhang framfört sin syn på utformningen av styrsystemet. Det huvudsakliga tillvägagångsättet är en utökad dialog och ett informationsutbyte mellan olika aktörer inom energiområdet. Dialogen ska förmå aktörer på EU-, nationell- och lokal nivå att bidra till Energiunionens målsättningar. Kommissionen kommer att koordinera styrningen. Styrningssystemet kommer att vara ett mjukare komplement till den ordinarie lagstiftningsprocessen tänkt att leda till ökad samstämmighet mellan olika politikområden och mellan aktörer. Genomförandet av styrningssystemet väntas också bygga på att medlemsstaternas och kommissionens existerande och redan omfattande rapportering inom klimat- och energiområdena effektiviseras så att de genomförs samlat. En annan komponent i genomförandet är att fördjupa samarbetet mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen. Vidare ska kvalitet, tillgång och transparens hos data som behövs för att genomföra Energiunionen förbättras. Kommissionen menar att medlemsstaternas bidrag till styrsystemet bör utgöras av nationella klimat- och energiplaner för . Kommissionen anser att planerna ska omfatta en beskrivning av medlemsländernas energisystem, utmaningar och möjligheter. Vidare väntas medlemsstaterna formulera målsättningar för varje dimension i Energiunionen, liksom vilka åtgärder man vidtar för att nå dessa målsättningar. Kommissionen föreslår att 2030-målen för förnybar energi och energieffektivisering ska nås genom gemensamma ansträngningar i medlemsstaterna. Dessa ansträngningar kan om nödvändigt kompletteras med ytterligare EU-åtgärder och EU-instrument. Kommissionen ser framför sig att planerna även bör innehålla scenarier för en medlemsstatsenergisystem och dess växthusgasutsläpp:ett referensscenario och ett scenario som innefattar de policyåtgärder medlemsstaten redovisar i sin plan. Planen väntas också få en regional dimension där medlemsstaterna inbjuds att redovisa regionala aspekter av sin energipolitik. Medlemsstaterna väntas också konsultera sina grannländer när de nationella planerna tas fram. En stor del av den information som de nationella klimat- och energiplanerna föreslås innehålla rapporteras redan in till kommissionen enligt befintlig EU-lagstiftning, exempelvis de nationella handlingsplanerna för förnybar energi och energieffektivisering. Kommissionen vill effektivisera denna rapportering till att ske samlat i den nationella klimat- och energiplanen, något som väntas minska den administrativa bördan. Ett förslag från kommissionen är att ett utkast på nationell plan skulle kunna skickas till kommissionen tidigt . Därefter vidtar en granskning och dialog mellan respektive medlemsstat [?] och kommissionen som syftar till att säkerställa att Energiunionens mål nås. Medlemsstaterna ska sedan rapportera om hur respektive nationell plan implementeras. Kommissionen ser framför sig att planerna kan uppdateras åtminstone en gång för att anpassas till förändrade omständigheter. Kommissionen avser att presentera ett meddelande som ska följa upp genomförandet av Energiunionen (”State of the Energy union”). Denna statusrapport är tänkt att presenteras inför det . statusrapport avser kommissionen att utvärdera de nationella planerna i förhållande till EU-målen för att där uttala sig om huruvida Energiunionens mål (inkl. 2030-målen) ser ut att nås eller om ytterligare åtgärder behövs. Kommissionen avser att presentera ett förslag för hur existerande energi- och klimatrapportering kan effektiviseras och samlasav nationella klimat- och energiplaner. Det är ännu inte klart om det sker genom lagstiftning eller i annan form. Kommissionen ser framför sig att den revidering av energilagstiftningen, som är en följd av Energiunionen, kommer att påverka den exakta utformningen av de nationella planerna. Det skulle till exempel kunna gälla bestämmelser om hur de reviderade förnybart- och energieffektiviseringsdirektiven ska bidra till 2030-målen och bestämmelser om rapportering och samverkan med grannländer i den nya elmarknadsdesignen. Det luxemburgska ordförandeskapet avser planerar för att energiministrarna ska anta slutsatser om styrningssystemet vid (energi) . Slutsatserna väntas innefatta principerna för styrningssystemet, utformningen av de nationella planerna och den fortsatta?hanteringen av frågan. Förslag till svensk ståndpunkt Regeringen anser att fortsatt ska agera för ett robust och förutsägbart styrningssystem för att implementera Energiunionen och 2030-ramverket. Regeringen stödjer ett ramverk för styrning av energiunionen som täcker alla fem dimensioner av Energiunionen. Regeringen anser att styrningssystemet framförallt ska säkerställa uppfyllandet av 2030-målen för förnybar energi och energieffektivisering eftersom dessa inte bördefördelas mellan medlemsstaterna. Regeringen anser att styrningssystemet också ska bidra till förverkligandet av den inre marknaden för energi som utöver lagstiftning kräver samarbete mellan medlemsstaterna. Regeringen anser att ett robust och förutsägbart ramverk kräver tydliga förutsättningar för att ge säkerhet åt investerare. Regeringen stödjer att medlemsstaterna tar fram nationella planer. För att undvika onödig administrativ börda bör planerna vara begränsade i förhållande till sitt syfte.